Справа № 363/3989/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/1510/14 Доповідач у 2
інстанції ЯворськийКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської
Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Громадської організації «Садове
товариство «Авіатор», Вишгородського
районного підрозділу публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в якому у
відповідності до норм ст. 391 Цивільного
кодексу України просив визнати дії
правління та рішення загального збору
членів ГО «СТ Авіатор» від 07.09.2013 р. у
частині від'єднання від електричних
мереж його садового будинку за
несплату членських внесків
незаконними, усунути перешкоди у
користуванні його земельною ділянкою
шляхом зобов'язання СТ «Авіатор» не
стягувати з нього членські внески
шляхом шантажу, а будувати з ним
відношення на підставі договорів про
надання послуг, які відповідають
вимогам чинного законодавства про
електроенергетику та про захист прав
споживачів, зобов'язати Вишгородський
районний підрозділ ПАТ
«Київобленерго» укласти з ним
публічний договір про користування
електричною енергією на земельній
ділянці, розташованій на території
Ясногородської сільської ради СТ
«Авіатор» відповідно до Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Кабміну від 26.07.1999 р. №1357 та визнати дії
СТ «Авіатор» про стягнення з нього
членських внесків незаконними.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що він є власником земельної
ділянки площею 0,118 га, розташованої на
території Ясногородської сільради СТ
«Авіатор», з цільовим призначенням для
ведення садівництва, що
підтверджується копією державного
акту на право приватної власності на
землю серія ІІ-КВ № 086400 від 11.06.1999 року.

Вважаючи себе таким, що не є членом
громадської організації СТ «Авіатор»,
він неодноразово попереджався
рішеннями зборів членів громадської
організації про необхідність сплати
членських внесків, а у випадку несплати
- відключення від мережі
електроенергії, відновлення якої потім
буде проводитися за рахунок власника
ділянки.

Тому вважає, що вимоги Статуту та
рішення загальних зборів на нього не
розповсюджуються та не є обов'язковими
для виконання і примусова сплата
членських внесків є незаконною. Також
посилається, що СТ «Авіатор» не є
власником електричних мереж та не є
самостійним суб'єктом у сфері
енергетики, тому і не має права
розпоряджатися ними. Таким чином чинне
законодавство не надає повноваження
населеним пунктам визначати умови
діяльності суб'єктів природних
монополій з питань доступу споживачів
до електричних мереж.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 25 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить вказане рішення суду
скасувати, як незаконне і
необґрунтоване та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на те, що суд
прийняв рішення при відсутності
доказів, які б вказували на те, що
позивач порушив будь-яку норму Правил
користування електричною енергією чи
чиїсь інтереси, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення
має відповідати в тому числі на
наступні питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Вказане судове рішення постановлено з
врахуванням зазначених вимог чинного
законодавства.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що виконавчим
комітетом Ясногородської сільської
ради Вишгородського району №72/71 від 16
вересня 1998 року та рішення №80 від 14
листопада 1997 року позивачу ОСОБА_1 як
члену садового товариства «Авіатор»
передано у власність земельну ділянку
для ведення садівництва площею 0.118 га.
на території Ясногородської сільської
ради. ( а.с. 8-12).

Також судом встановлено, що 07 вересня
2013 року відбулися загальних збори
членів ГО СТ «Авіатор» на яких 4 пунктом
рішення голову правління було
зобов'язано направляти членам ГО СТ та
власникам земельних ділянок, що
розташовані в межах СТ в разі несплати
внесків, строк сплати яких перевищує 3
місяці, попередження про наступне
відключення садових будинків від
електромереж товариства, та вразі не
усунення вказаних порушень зі сторони
боржників , відключати вказані споруди
від електромереж, а наступне
підключення здійснювати за рахунок
боржника та лише після сплати штрафу в
розмірі 1000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 як власник земельної ділянки
звернувся до Вишгородського РП ВАТ
«Київобленерго» та просив укласти з
ним безпосередньо напряму договір з
електропостачання та отримав 15 серпня
2013 року відмову з посилання на
відсутність технічної та правової
можливості укладення такого договору
без відповідної згоди власника
електричних мереж ГО СТ «Авіатор».

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи
у задоволенні позовних вимог суд
першої інстанції мотивував свій
висновок тим, що відповідно до вимог ст.
3 ЦПК України в судовому порядку
підлягають захисту підлягають
порушені, не визнанні та оспорюванні
права, свободи чи інтереси особи,
оскільки при вирішенні вказаного
спору позивачем не доведено факту
порушення його особистих прав діями
відповідача .

Колегія суддів вважає зазначений
висновок суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, а доводи
апеляційної безпідставними, виходячи з
наступного.

Так з матеріалів справи вбачається, що
в 08 грудня 1987 року на підставі рішення
Київської обласної ради народних
депутатів №332 було створено
садівницьке товариство «Авіатор» для
здійснення діяльності якого було
надано земельну ділянку площею 3.6 га, на
території Яснигородської сільської
ради Вишгородського району, Київської
області.

Вказане товариство складалося з 50
земельних ділянок площею від 0.06 га до
0.12 га., що підтверджується Статутом ГО
СТ «Авіатор», який був затверджений
загальними зборами 23 березня 2004 року
та зареєстрований рішенням виконкому
Ясногородської сільської ради №36 від 07
квітня 2004 року .

Позивач у справі набув права власності
на земельну ділянку площею 0.118 га. на
підставі рішення виконавчого комітету
Ясногородської сільської ради
Вишгородського району №72/71 від 16
вересня 1998 року та рішення №80 від 14
листопада 1997 року як член садового
товариства «Авіатор». ( а.с. 8-12).

Таким чином кодегія суддів вважає, що
між сторонами у справі - позивачем
ОСОБА_1 та відповідачем у справі ГО СТ
«Авіатор» склалися правовідносини, які
регулюються Законом України «Про
Об*єднання громадян» та Статутом ГО СТ
«Авіатор».

У відповідності до ст. 13 Закону
України «Про об'єднання громадян»
об'єднання громадян діє на основі свого
статуту.

Згідно до п. 2.4.1 Статуту ГО СТ «Авіатор»
член товариства зобов'язаний
дотримуватися вимог законодавства
України про колективне садівництво,
рішень виконкому сільської, районної,
Ради народних депутатів , державних
адміністрацій, Київської обласної
спілки садівницьких товариств,
загальних зборів ( зборів
уповноважених) членів Товариства і
правління Товариства.

Пунктом 2.4.7 Статуту передбачено, що
член товариств зобов'язаний своєчасно
сплачувати вступні, членські і цільові
внески у розмірі і в термін,
встановлені Правлінням, загальними
зборами товариства.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звертаючись до суду із
вказаним позовом посилався на те, що
він не є членом даного садівницького
товариства.

Однак наявні в матеріалах справи
документальні докази підтверджують,
що позивач ОСОБА_1, саме як член ГО СТ
«Авіатор» отримував в 1997 році земельну
ділянку в СТ «Авіатор» площею 0.12 га. (
а.с. 11), виконував свої зобов'язання по
сплаті членських внесків за період з
ІІІ кварталу 2007 року по ІІ квартал 2011
року, що підтверджується наданою ним же
копією квитанції від 09 липня 2011 року (
а.с. 15) , відповідно до наданих списків
членів СТ «Авіатор» станом на 01.01.2008
року позивач включений до вказаного
списку як член СТ, тому доводи позивача
проте, що він не являється членом ГО СТ
«Авіатор» суперечать встановленим
обставинам справи.

Доказів щодо виходу ним із членів ГО СТ
«Авіатор» в порядку передбаченому
п.2.3.9, 2.5.1 та п. 2.6 Статуту позивачем не
надано. Рішення загальних зборів ГО СТ
"Авіатор" щодо виключення ОСОБА_1 з
членів садівницького товариства
сторонами не надавалося.

Вирішуючи спір між позивачем ОСОБА_1 та
ГО СТ «Авіатор» щодо неправомірності
ухвалення відповідачем на загальних
зборах, що відбулися 07 вересня 2013 року
рішення про відключення його садового
будинку від електропостачання
енергомережі ГО СТ, суд першої
інстанції обґрунтовано врахував
положення ст. ст. 3, 10 ЦПК України.

Так відповідно до вимог ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень сторін дійсно 07 вересня 2013
року відбулися загальними збори ГО СТ
«Авіатор» на яких серед іншого було
ухвалено рішення викладене в п.4 - яким
голову правління було зобов'язано
направляти членам ГО СТ та власникам
земельних ділянок, що розташовані в
межах СТ в разі несплати внесків строк
сплати яких перевищує 3 місяці,
попередження про наступне відключення
садових будинків від електромереж
товариства, та в разі не усунення
вказаних порушень зі сторони боржників
протягом 3 місяців, відключати вказані
споруди від електромереж, що належать
ГО СТ, а наступне підключення
здійснювати за рахунок боржника та
лише після сплати штрафу в розмірі 1000
грн. ( а.с. 19) Разом з тим рішення щодо
відключення безпосередньо садового
будинку ОСОБА_1 загальними зборами не
ухвалювалося.

11 вересня 2013 року позивачу ОСОБА_1 як
члену ГО СТ «Авіатор» було направлено
попередження про наявність в нього
заборгованості по сплаті збору у фонд
садового товариства, яка перевищила
тримісний термін та станом на 07 вересня
2013 року складає 796 грн. та попереджено
що в разі не сплати вказаної
заборгованості його садовий будинок
після 107 грудня 2013 року буде
відключений від енергопостачання СТ. (
а.с.18)

Разом з тим як при розгляді в суді
першої інстанції так і при
апеляційному розгляді було
встановлено, що вказане рішення
загальних зборів щодо відключення
садових будинків членів ГО СТ
«Авіатор» щодо позивача виконано не
було і його садовий будинок до цього
часу підключений до електросистеми ГО
СТ, що було визнано сторонами при
розгляді вказаної справи та
підтверджується актом, що складений
державним інспектором з енергонагляду
ДІЕН Київської області Шевченко Г.М. (
а.с. 40), тому суд першої інстанції
прийшов до законного та обґрунтованого
висновку про не доведеність позивачем
свої вимог.

Щодо решти частини позовних вимог суд
першої інстанції також дав їм належну
оцінку та прийшов до законного
висновку про безпідставність
зазначених вимог.

Так, вимоги позивача щодо усуненні
перешкод у користуванні належною
позивачу земельною ділянкою шляхом
зобов'язання відповідача ГО СТ
«Авіатор» не стягувати з нього
членських внесків та визнання вказаних
дій ГО СТ «Авіатор» незаконними,
обґрунтовано відхилено судом першої
інстанції оскільки порядок сплати
позивачем як членом ГО СТ «Авіатор»
вступного, членських та цільових
внесків визначено відповідними
пунктами Статуту, а також відповідними
рішенням загальних зборів СТ ( п.2.2, 2.4.7.,
3.2, 4.2. Статуту), а тому припиенння чи
звільнення від виконання зазначених
зобовязань за рішень суду чиним
законодаством не передбачено.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
Вишгородського районного підрозділу
ПАТ «Київобленерго» укласти з ним
договір на користування електричною
енергією, то суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
даних позовних вимог.

При цьому колегія суддів враховує що
відповідно до ч.2 ст. 30 ЦПК України
позивачем і відповідачем можуть бути
фізичні і юридичні особи, а також
держава.

Вишгородський районний підрозділ ПАТ
«Київобленерго» не є юридичною особою,
а не може бути стороною у вказаній
справі, а тому суд перешої інестанції
обґрунтовано відхилив вказану позовну
вимогу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Враховуючи викладене , колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції розглянув спір в межах
заявлених позивачем позовних вимог на
підставі поданих сторонами та
досліджених судом доказах, з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому рішення
суду є законним та обґрунтованим, а
доводи апеляційної скарги такими що не
спростовують зазначених висновків, у
зв'язку з чим рішення підлягає
залишенню без змін, апеляційна скарга
відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК
України, ст. 15 ЦК України, ст. 13 Закону
України «Про об'єднання громадян» ,
колегія суддів ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
М.А.Яворський

Судді:

Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв