Номер провадження № 22-ц/785/1549/14
Головуючий у першій інстанції Гандзій
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Калараш А.А.

суддів: Гончаренко В.М., Короткова В.Д.

з участю секретаря Волчанського О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
Державної виконавчої служби України,
Публічного акціонерного товариства
«Імексбанк», третя особа - служба у
справах дітей Овідіопольської
районної державної адміністрації
Одеської області про визнання
прилюдних торгів недійсними, визнання
недійсним акту про реалізацію предмета
іпотеки та визнання недійсним
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів та за
зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи - служба у справах дітей
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області,
державна виконавча служба України
про виселення, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 14
жовтня 2013 року, -

встановила:

У березні 2013 року позивач звернулась до
Овідіопольського районного суду
Одеської області з зазначеним позовом,
який у подальшому уточнила та з
врахуванням уточнень в обґрунтування
позовних вимог посилалась на те, що
23.04.2007 року між нею та ПАТ «Імексбанк»
був укладений договір кредиту № 693 , за
яким вона отримала кредит в сумі 700 000
доларів США.

У забезпечення зобов'язання щодо
погашення кредиту 23.04.2007 року між нею та
ПАТ «Імексбанк» був укладений договір
іпотеки ,предметом якого є житловий
будинок та земельна ділянка, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови державного
виконавця ВПВР ДВС України про
повернення виконавчого документу
стягувачеві від 22.11.2012 року їй стало
відомо, що 14.05.2012 року ліцитатором ПП
«Нива - В.Ш.» проведено прилюдні торги
по реалізації майна, а саме іпотечного
житлового будинку з господарчими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 та власником
зазначеного майна є ПАТ «Імексбанк» на
підставі свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів №
986 від 13.11.2012 року, посвідченого
приватним нотаріусом Овідіопольського
РНО Одеської області ОСОБА_8

Посилаючись на те,що прилюдні торги
17.04.2012 року та 14.05.2012року були проведені
з суттєвими порушеннями , позивач
просила :

- визнати прилюдні торги, які були
призначені ПП «Нива-В.Ш.» від 17.04.2012 р. по
реалізації предмета іпотеки, а саме
житлового будинку загальною площею
468,10 кв.м. з надвірними господарчими
будівлями та спорудами, розташовані на
земельній ділянці, загальною площею
0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 недійсними ;

- визнати недійсним акт про реалізацію
вказаного предмета іпотеки від 01.10.2012
р. державним виконавцем ВПВР ДВС
України, виданого на підставі
протоколу проведення прилюдних торгів
по реалізації майна, яке належить
ОСОБА_2, складеного 14.05.2012 р. ліцитатором
ПП «Нива-В.Ш.» Гарницькою О.А.;

- визнати недійсним свідоцтво про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів № 986 від 13.11.2012 р., посвідченого
приватним нотаріусом Овідіопольського
РНО Одеської області ОСОБА_8 щодо
домоволодіння - житлового будинку,
загальною площею 468,10 кв.м. з надвірними
господарськими будівлями та
спорудами ,розташовані на земельній
ділянці загальною площею 0,1500 га., що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (т.1
а.с.36-44).

У серпні 2013 року ПАТ «Імексбанк»
звернувся з зустрічним позовом і з
врахуванням уточнень в обґрунтування
позовних вимог посилався на те,що
23.04.2007 року між ПАТ «Імексбанк» та
ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №
693, за яким ОСОБА_2 було отримано 700 000
дол. США.

У забезпечення виконання своїх
зобов'язань за договором кредиту , між
ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 23.04.2007 року
був укладений договір іпотеки ,за яким
в іпотеку було передано земельну
ділянку площею 0,1500 га, та житловий
будинок з господарчими будівлями та
спорудами, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського райсуду м.
Одеси від 06.09.2010 р. з ОСОБА_2 на користь
Банку була стягнута заборгованість за
договором кредиту № 693 від 23.04.2007 року в
сумі 10 573 041,84 грн. На виконання рішення
суду було відкрито виконавче
провадження і в рамках виконання якого
за виконавчим провадженням були
проведені прилюдні торги по реалізації
спірного нерухомого майна, яке
належало позичальниці (іпотекодавцю)
ОСОБА_2, однак, через відсутність
покупців на вказане майно, воно було
запропоновано банку за початковою
ціною, шляхом заліку вимог за
виконавчим листом № 2-4873 від 19.11.2010 р. і
яке банк законно придбав у власність,
зареєстрував його у встановленому
законом порядку.

На вимоги Банку звільнити
домоволодіння відповідачі не
реагували , позивач ПАТ «Імексбанк»
просив:

- виселити ОСОБА_2 та її
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з житлового будинку з господарчими
будівлями та спорудами,що розташовані
за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
її представники первісний позов
підтримали та просили його
задовольнити, зустрічний позов не
визнали , просили відмовити у
задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача ПП «Нива-В.Ш.»
в судове засідання не з`явився.

Представники відповідача ДВС України в
судовому засіданні первісний позов не
визнали з підстав його
необґрунтованості та безпідставності.

Представник 3-ої особи: Служби у справах
дітей Овідіопольської РДА Одеської
області, приймаючи участь в судових
засіданнях, просив суд задовольнити
позов ОСОБА_2, вважаючи порушеними
права малолітнього сина позивачки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 при продажу
іпотечного будинку з прилюдних торгів,
а також з мотивів, викладених у своєму
клопотанні про згоду із позовом.

Представник відповідача ПАТ
«Імексбанк» в судовому засіданні
первісний позов не визнав, вважаючи
його безпідставним , зустрічний позов
підтримав та просив задовольнити
зустрічний позов.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14.10.2013 року в
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
відмовлено, зустрічний позов ПАТ
«Імексбанк» задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із
малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
також ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 - з
житлового будинку з господарчими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Вирішено питання про скасування
заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 14.10.2013 року та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
ОСОБА_2 та у задоволенні зустрічного
позову ПАТ «Імексбанк» відмовити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, розглянувши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні первісного позову виходив
з того,що підготовка до проведення та
прилюдні торги ,які не відбулися 17.04.2012
року були проведені у відповідності до
норм Закону України «Про виконавче
провадження», Закону України «Про
іпотеку», Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 (далі - Тимчасове положення).

Акт № 365 від 01.10.2012 року про реалізацію
предмета іпотеки , був складений та
затверджений відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження» ,
Закону України «Про іпотеку»,
«Тимчасового положення» на підставі
протоколу № 1222 від 14.05.2012 року та
свідоцтво про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів № 986 від 13.11.2012
р. є дійсним та видано з дотриманням
чинного законодавства.

Задовольняючи зустрічний позов , суд
першої інстанції виходив з того,що
відповідач ОСОБА_2 у спірному будинку ,
в порушення умов іпотечного договору,
без згоди іпотекодержателя, після
укладення договору іпотеки ,
зареєструвалась та проживає разом із
малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
своїм чоловіком ОСОБА_6, а також зі
ОСОБА_4, ОСОБА_5, та посилаючись на ч. 4
ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону
України «Про іпотеку», вважав позов
обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступного .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16. ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст.
215 ЦК України позивачем зазначено
недодержання державним виконавцем та
ПП « Нива В.Ш.» під час їх проведення
норм Закону України «Про виконавче
провадження», Закону України «Про
іпотеку», Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 (далі - Тимчасове положення).

Аналіз положень Закону України «Про
виконавче провадження» свідчить про
те, що він не встановлює порядок та
правила проведення прилюдних торгів, а
лише закріплює, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і відсилає
до інших нормативно-правових актів,
якими повинен визначатися порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна.

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням,
згідно з яким прилюдні торги є
спеціальною процедурою продажу майна,
за результатами якої власником майна
стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2), та передбачені певні правила
проведення цих торгів, а саме: по-перше,
правила, які визначають процедуру
підготовки, проведення торгів
(опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна) (розд.
3); по-друге, правила, які регулюють сам
порядок проведення торгів (розд. 4) і,
по-третє, ті правила, які стосуються
оформлення кінцевих результатів
торгів (розд. 6).

Відповідно до п. 3.11. Тимчасового
положення спеціалізована
організація, з якою державна виконавча
служба укладає договір, яким доручає
цій організації реалізацію майна за
визначену винагороду за надані послуги
з реалізації арештованого майна,
письмово повідомляє державного
виконавця, стягувача та боржника про
дату, час, місце проведення прилюдних
торгів, а також стартову ціну
реалізації майна.

Згідно з положенням п. 6.1. Тимчасового
положення після повного розрахунку
покупців за придбане майно, на підставі
протоколу про проведення прилюдних
торгів та копії документів, що
підтверджують розрахунок за
придбане майно, державний виконавець
складає акт про проведені прилюдні
торги і подає його на затвердження
начальнику відповідного органу
державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, п. п. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року
№18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 07 липня 1994 року № 152/361,
ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215
ЦК України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

З матеріалів справи вбачається , що
23.04.2007 року між АКБ «Імексбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Імексбанк» та ОСОБА_2 був укладений
договір кредиту № 693 ,за яким ОСОБА_2
отримала 700000 дол. США (т.3 а.с.17-23).

Згідно додаткової угоди від 29.04.2008
року ліміт було збільшено до 1200000
дол.США (т.3 а.с. 25-27).

23.04.2007 року у забезпечення виконання
ОСОБА_2 зобов'язань за договором
кредиту № 693 від 23.04.2007 року , між АКБ
«Імексбанк» та ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки ВЕК № 139801 , за яким
ОСОБА_2 передала в іпотеку належне їй
нерухоме майно - земельну ділянку
,площею 0.1500 га та будинок житловий з
господарчими будівлями та спорудами
,площею 468,1 кв.м., що розташовані за
адресою АДРЕСА_1 (т.3 а.с.45-47, 49-52).

На час укладення ОСОБА_2 договору
кредиту № 693 та договору іпотеки № ВЕК
№ 139801 ОСОБА_2 була зареєстрована за
адресою АДРЕСА_2, яка належала їй на
праві спільної часткової власності ,що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 23.11.1994 р. (т.3
а.с.62).

В будинку АДРЕСА_1, що був переданий
ОСОБА_2 в іпотеку, був зареєстрований
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживав у
будинку за договором оренди, що
підтверджується довідкою Таїровської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області № 458 від 19.04.2007 року (т.2
а.с.36).

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 06.09.2010 р., з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Імексбанк» стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№ 693 від 23.04.2007 р. та додатковими угодами
до нього у загальному розмірі 10573041,84
грн. та судові витрати на суму 1820 грн. (
т.3 а.с. 55-57).

Постановою головного державного
виконавця ВПВРД ДВС МЮУ Іванченка О.В.
від 06.01.2011 року було відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2-487310 від 19.11.2010 року (т.2 а.с.9).

Постановою старшого державного
виконавця ВПВРД ДВС МЮУ Корнієнко О.О.
від 17.10.2011 р. призначено ТОВ
«Українська експертна група» в особі
Антонова В.О. експертом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
у виконавчому провадженні з
примусового виконання виконавчого
листа та запропоновано надати
висновок ,звіт про оцінку майна ОСОБА_2
,на яке накладено стягнення ( т.2
а.с.178-179).

Відповідно до висновку з незалежної
оцінки майна ,ринкова вартість
(початкова ціна майна на прилюдних
торгах) (аукціон) ,станом на 23.01.2012 року
становить 4462 324 грн. ,зокрема вартість
житлового будинку,загальною площею
468,10 кв.м. з надвірними господарськими
будівлями та спорудами, становить 3430202
грн., вартість земельної
ділянки,загальною площею 0,1500 га.,
становить 1032122 грн. (т.2 а.с. 223).

23.01.2012 року Державною виконавчою
службою України з ПП «Нива -В.Ш.» був
укладений генеральний договір № 4 про
реалізацію арештованого майна ,на яке
звернено стягнення державними
виконавцями при примусовому виконанні
рішень.

7.03.2012 року між ДВС України та ПП.
«Нива-В.Ш.» був укладений договір № 122
про надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна ,що є предметом іпотеки (т.1 а.с.
119-121).

У зв'язку з тим ,що призначені на
17.04.2012 року прилюдні торги не відбулися
повторні прилюдні торги були
призначені на 14.05.2012 року .

27.04.2012 року ПАТ «Імексбанк» , на
підставі ст.49 Закону України «Про
іпотеку» звернувся до ВПВР ДВС України
та ПП «Нива-В.Ш.» з заявою про згоду на
придбання предмету іпотеки (т.2 а.с.291).

14.05.2012 року ПП «Нива-В.Ш.» був складений
протокол № 1222 проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна ,яке належить ОСОБА_2
,за яким переможцем прилюдних торгів
був визначений ПАТ «Імексбанк» (т.2 а.с.
312).

01.10.2012 року старшим державним
виконавцем ВПВР ДВСУ Рагімовою А.Н. був
складений акт № 365 державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки ,затвердженого начальником
ВПВР ДВСУ ( т. 2 а.с.313).

26.12.2012 р., переможці торгів ПАТ
«Імексбанк», у встановленому законом
порядку, отримали витяг про державну
реєстрацію прав № 36982598 (реєстр. № 1087360)
на житловий будинок з господарчими
будівлями та спорудами за адресою :
АДРЕСА_1, власником якого є ПАТ
«Імексбанк» на підставі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів № 986 від 13.11.2012 р., посвідченого
приватним нотаріусом Овідіопольського
РНО Одеської області ОСОБА_8 (а.с. 14 т. 1).

Суд першої інстанції вірно послався,
що визначену експертом оцінку майна
ОСОБА_2 у встановленому порядку не
оскаржувала, хоча була про неї
повідомлена належним чином ,що
підтверджується листами державного
виконавця ( т.2 а.с. 221, 242,267 ).

Позивач ОСОБА_2 погодилася з розміром
початкової суми нерухомого майна.

Суд першої інстанції вірно відмовив
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
щодо визнання прилюдних торгів від
17.04.2012 року ,які не відбулися не
дійсними ,оскільки ПП «Нива- В.Ш.»
,відповідно до п. 3.3., п 3.11, Тимчасового
положення повідомила боржника ОСОБА_2,
ДВС України , подало відповідні
оголошення в засоби масової інформації
про час ,місце проведення прилюдних
торгів та здійснила інші відповідні
дії по підготовці у проведенні
прилюдних торгів, що підтверджується
повідомленням № 27212 від 27.03.2012р. (т.3
а.с.245),інформацією про повідомлення ( т.3
а.с. 246), копіями оголошень в газеті
«Комсомольська правда» № 35 від 28.03.2012
року (т.3 а.с.247) , «Експрес об'ява» № 56
від 28.03.2012року ( т.3 а.с.249).

Позивач ОСОБА_2 була присутня при
проведенні прилюдних торгів 17.04.2012 року
,про що сторони не заперечують.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того ,що не було розміщено ПП «Нива
-В.Ш.» оголошень про проведення
прилюдних торгів 17.04.2012 року , в
місцевому друкованому виданні, на
території якого знаходиться іпотечне
майно, що на думку апелянта є підставою
для визнання недійсними прилюдних
торгів , не заслуговують на увагу ,
оскільки позивачем ОСОБА_2 не доведено
яким чином не опублікування
ліцитатором торгів ПП «Нива -В.Ш.»
оголошень в місцевому друкованому
виданні, на території якого
знаходиться іпотечне майно могли
вплинути на порушення її прав ,
оскільки ОСОБА_2 подала заявку на
участь у прилюдних торгах ,з'явилася та
була присутня при проведенні
прилюдних торгів 17.04.2012 року .

Відповідно до ст.49 Закону України
«Про іпотеку» протягом десяти днів з
дня оголошення прилюдних торгів
такими, що не відбулися
,іпотекодержателі та інші кредитори
боржника відповідно до пріоритету їх
зареєстрованих вимог мають право
придбати предмет іпотеки за
початковою ціною шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна. У цьому випадку придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмету іпотеки у порядку
,встановленому статтею 47 цього
Закону,а нотаріус на підставі такого
акта видає свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів,якщо
прилюдні торги не відбулися.

27.04.2012 року ПАТ «Імексбанк» , на
підставі ст.49 Закону України «Про
іпотеку» звернувся до ВПВР ДВС України
та ПП «Нива-В.Ш.» з заявою про згоду на
придбання предмету іпотеки (т.2 а.с.291).

14.05.2012 року ПП «Нива-В.Ш.» був складений
протокол № 1222 проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна ,яке належить ОСОБА_2
,за яким переможцем прилюдних торгів
був визначений ПАТ «Імексбанк» (т.2 а.с.
312).

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того, що у виконавчому провадженні
відсутні докази дотримання ПП «Нива
В.Ш.» вимог Тимчасового положення про
проведення повторних прилюдних торгів
на 14.05.2012 року не заслуговують на увагу
,оскільки акт № 365 від 01.10.2012 р. про
реалізацію предмету іпотеки
складений на підставі протоколу № 1222
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна ,яке належить ОСОБА_2 ,проте
прилюдні торги від 14.05.2012 року не
оскаржені ,протокол прилюдних торгів
не визнаний недійсним , суд першої
інстанції вірно відмовив у задоволенні
первісного позову.

Стосовно зустрічного позову слід
зазначити наступне.

Статтею 321 ЦК України передбачено -
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування, розпорядження
своїм майном.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на час укладення
ОСОБА_2 договору кредиту № 693 та
договору іпотеки № ВЕК № 139801 ОСОБА_2
була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2,
яка належала їй на праві спільної
часткової власності ,що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 23.11.1994 р. (т.3
а.с.62).

В будинку АДРЕСА_1, що був переданий
ОСОБА_2 в іпотеку був зареєстрований
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживав у
будинку за договором оренди, що
підтверджується довідкою Таїровської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області № 458 від 19.04.2007 року (т.2
а.а.36).

З будинкової книги слідує, що
зареєстрований ОСОБА_6 в спірному
житловому будинку на підставі договору
оренди, і не як член сім'ї власника
цього будинку, а як орендар, враховуючи
при цьому, що в п. 2.1.1. іпотечного
договору, іпотекодавець ОСОБА_2
гарантувала, що предмет іпотеки є її
приватною власністю, до моменту
укладення цього договору нікому не
відчужений, під забороною, арештом та
заставою, в тому числі під податковою
заставою не перебуває, прав щодо до
нього у третіх осіб (за договорами
найму, оренди тощо) як в межах України і
за її межами - не має (а.с. 9-11 т. 1).

Вказане вище підтверджується
карткою персональних даних
позичальниці ОСОБА_2 (додатком до
кредитного договору), де в графі
сімейний стан, ОСОБА_2 особисто,
власноруч зазначила «в разводе» і
засвідчила власноруч, що дітей в неї
немає, вказавши при цьому місце
прописки та постійного проживання :
АДРЕСА_2. Вказані персональні дані -
були особисто підписані ОСОБА_2 (а.с.
199-201 т. 3).

Відповідно до довідки Таїровської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області № 459 від 19.04.2007 р.,
вбачається , що селищна рада не має
відомостей про реєстрацію малолітніх,
неповнолітніх дітей за адресою:
АДРЕСА_1, а також про їх права на
користування вказаним будинком -
згідно запису в домовій книжці ніхто не
зареєстрований (а.с. 58 т. 3).

Згідно із п. 4.1.4 договору іпотеки від
23.04.2007 р. ОСОБА_2 зобов'язалася не
відчужувати предмет іпотеки у
будь-який спосіб та не обтяжувати його
зобов'язаннями з боку третіх осіб
(зокрема не передавати його в оренду,
найом, не передавати в наступну
іпотеку, тощо) а також не видавати
довіреностей на розпорядження
предметом іпотеки, та не виступати
поручителем у третіх осіб без
отримання попередньої згоди на це від
іпотекодержателя ПАТ «Імексбанк».

Позивач в порушення умов договору
іпотеки в період з 24.05.2008 р. по 29.06.2011 р.
без погодження з іпотекодержателем ПАТ
«Імексбанк», ОСОБА_2 зареєструвалася та
зареєструвала сина та третіх осіб
своїх родичів, включаючи свого
цивільного чоловіка ОСОБА_6, свого
батька ОСОБА_5 запобігаючи тим самим в
майбутньому всім законним спробам
банку звернути стягнення на іпотечне
майно у випадку несплати суми кредиту
та відсотків за його користування, а
також запобігаючи виселенню з будинку
самої боржниці ОСОБА_2 разом із її
малолітнім сином (т.2 а.с. 105,106 ).

При цьому, на момент народження сина
позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
позивачка ОСОБА_2 була зареєстрована за
адресою : АДРЕСА_2, що підтверджується
копією її паспорту зі штампом про
реєстрацію і згідно свідоцтва про
право власності на житло від 23.11.1994 р.,
останній на праві спільної часткової
власності, належить ? частка вказаної
вище квартири (т.3 а.с. 53-54,62).

Відповідно до роз'яснень п. 43
Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
(у подальшому «Постанови»), ч. 4 ст. 9, ст.
109 ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону України
«Про іпотеку» - «виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов : якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами
строк».

Відповідно до роз'яснень п. 44
вказаної «Постанови», а також ст. 32 ЦК
України, ст. 177 СК України, ст. 17 Закону
України «Про охорону дитинства» №
2402-ІІІ від 26.04.2001 р., «батьки не мають
права без дозволу органу опіки та
піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. У зв'язку із наведеним,
належить виходити з того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки.

Будь-які дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладення
договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) - не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування».

Суд першої інстанції вірно
задовольнив зустрічний позов ПАТ
«Імексбанк», як законного власника
спірного будинку про виселення ОСОБА_2
з вказаного будинку, в якому вона
незаконно, в порушення умов іпотечного
договору, без згоди іпотекодержателя,
зареєструвалась та проживає разом із
малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
своїм чоловіком ОСОБА_6, а також зі
ОСОБА_4, ОСОБА_5. , та на ім`я яких, ПАТ
«Імексбанк», відповідно до п. 43
Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39-40
Закону України «Про іпотеку»,
надсилалися неодноразові письмові
вимоги про звільнення іпотечного
будинку від 28.03.2012 р. та від 05.08.2013 р., які
були залишені без відповіді та
задоволення всіма відповідачами, і які
в добровільному порядку не звільнили
спірний житловий будинок на протязі
одного місяця з дня отримання ними
письмових вимог про звільнення
іпотечного будинку (а.с. 63,148-153 т. 3).

Неповнолітній син ОСОБА_2- ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент укладення
договору іпотеки не мав право
власності та право користування на
предмет іпотеки, тому при виселенні ,
права дитини не порушуються.

Норми матеріального права застосовано
судом першої інстанції відповідно до
наданих сторонами і оцінених судом
згідно вимог процесуального
законодавства, доказів і встановлених
на підставі цих доказів фактичних
обставин справи та визначених
правовідносин.

Таким чином з матеріалів апеляційної
скарги, змісту оскаржуваного рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

За таких підстав, відповідно до ч.1 ст.
308 ЦПК України, апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 14.10.2013 року
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, п.1 ч.1 307, ч.1 ст. 308,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14.10.2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржено
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.А. Калараш

Судді:
В.Д. Коротков

В.М.Гончаренко