Справа № 424/7629/13-ц
Провадження №2/424/713/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Ровеньківський міський суд Луганської
області

в складі: головуючого судді
Ібадової Н.П.,

при секретарі Самуйлик
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ровеньки
Луганської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача
ОСОБА_2, представник за довіреністю -
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 «про
стягнення грошової суми»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, у якому зазначив,
що з відповідачем перебували у шлюбі,
який розірваний у 1998 році. Від
спільного життя мають двох повнолітніх
дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після
розірвання шлюбу залишилися проживати
з відповідачем. Згідно рішення
Ровеньківського міського суду
Луганської області від 20 лютого 2007 року
з позивача на користь відповідача на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання,
були стягнуті аліменти у розмірі 1/16
частини зі всіх видів заробітної плати,
щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2006 року
до закінчення навчання, тобто, до 01
березня 2012 року. Згідно ст. 199 СК
України., якщо повнолітні син, донька,
продовжують навчання в зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23 років за умовою, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Повнолітній син ОСОБА_4 досяг 23 років
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, хоча і продовжував
навчання. Незважаючи на досягнення
сином встановленого законом віку, з
якого припиняється виплата аліментів
на утримання, відповідач продовжувала
одержувати з нього аліменти протягом
року, тобто, до 01 березня 2012 року,
достовірно знаючи, що вже не має
законного права на їх одержання. Таким
чином відповідач незаконно одержала за
цей час (з 10 березня 2011 року по 01 березня
2012 року) 3503,15 гривень, що
підтверджується довідками
підприємства. Позивач на теперішній
час маю іншу сім'ю: він зареєстрував
шлюб з ОСОБА_7. Від спільного життя вони
мають неповнолітню дитину - доньку
ОСОБА_8, яка знаходиться на його
утриманні. Він також сплачує аліменти
на повнолітню дочку ОСОБА_6, яка
продовжує навчання, у розмірі 1/6
частини. Його сім'я знаходиться у
скрутному матеріальному стані. Він
неодноразово звертався до відповідача
з проханням повернути незаконно
одержані гроші, або відмовитися від
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки ОСОБА_6, яка
продовжує навчання, стягнутих з нього
на користь відповідача, згідно рішення
Ровеньківського міського суду
Луганської області від 11 січня 2013 року,
однак, вирішити це питання у
добровільному порядку неможливо.
Ураховуючи недобросовісність з боку
відповідача, яка усвідомлено
продовжувала одержувати аліменти на
сина, який вже досяг 23-річного віку,
вважає, що незаконно одержані
відповідачем гроші, підлягають
поверненню.

Просив суд стягнути з відповідача
на його користь незаконно отримані
виплати у розмірі 3503,15 гривень.
Стягнути з відповідача на його користь
судові витрати.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала повністю, просила відмовити у
їх задоволенні за необґрунтованістю.

Представник відповідача ОСОБА_2
за довіреністю - ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала повністю, суду надала письмові
заперечення, посилаючись на які,
пояснила, що 31.05.2013 р. ОСОБА_1 звернувся
до Ровеньківського міського суду з
позовною заявою до відповідача про
стягнення грошової суми. Вважає
позовні вимоги відповідача повністю
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав. Рішенням Ровеньківського
міського суду від 20.02.2007 р. було
вирішено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання, у
розмірі 1/16 частини всіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 10.10.2006
р. до закінчення навчання, тобто до
01.03.2012 р. Позивач був присутнім під час
проголошення судового рішення та був
згоден з рішенням суду. Також ОСОБА_1
було надано судом строк на апеляційне
оскарження вказаного рішення протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Але протягом визначеного законом
строку на апеляційне оскарження,
позивач не скористався наданим йому
таким правом, а тому рішення вступило в
законну силу і відповідно до ч. 1 ст. 14
ЦПК України, воно є обов'язковим для
всіх органів державної влади,
підприємств, установ, організацій і
підлягає виконанню на всій території
України. Згідно вказаного вище рішення
суду, яке є чинним та не оскаржене
ОСОБА_1, дії відповідачки з приводу
одержання нею за період з 10.03.2011 р. по
01.03.2012 р. аліментів в сумі 3503,15 грн., є
законними. Оскільки згідно виконавчого
листа № 2-124 від 20.02.2007 р. проводилося
відрахування аліментів саме
підприємством місця роботи позивача.
Якщо позивач вважає, що його право
порушене, він має законне право на
звернення до суду до відповідного
відділу ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП
«Шахта імені Космонавтів» з приводу
незаконних відрахувань з його
заробітної плати по сплаті спірної
грошової суми. В свою чергу, вказане
підприємство має право зворотної
вимоги до ОСОБА_2 Також з даних
правовідносин вбачається, що позивач
звернувся до неналежного відповідача.
Просила суд відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Третя особа - ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який був розірваний у 1998 році.

Від спільного життя сторони мають двох
повнолітніх дітей: сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Ровеньківського
міського суду Луганської області від 20
лютого 2007 року (а.с. 56), з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
який продовжує навчання у розмірі 1/16
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 10.10.2006 року до
закінчення навчання, тобто до 01.03.2012
року.

Згідно довідки ВП «Шахта імені
Космонавтів» Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Ровенькиантрацит» №46 від 21 січня 2013
року (а.с. 6), з ОСОБА_1 за виконавчим
листом №2-124 від 20.02.2007 року проводилось
стягнення аліментів: у період з березня
2011 року по грудень 2011 року, що загалом
становило 2831 грн. 89 коп. та у період з
01.01.2012 року по 01.03.2012 року, що загалом
становило 671 грн. 76 коп., (а.с. 7), а усього
за час стягнення аліментів за
виконавчим листом із заробітку (доходу)
ОСОБА_1 було утримано 3503 грн. 65 коп.

Відповідно зі ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання, у зв'язку з чим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23 років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримування припиняється у
випадку припинення навчання. Право на
звертання до суду з позовом про
стягнення аліментів мають той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
так само самі дочка, син, що продовжують
навчання.

Відповідно зі ст. 182, 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частині від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням стану здоров'я і
матеріального становища дитини, стану
здоров'я і матеріального стану
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина й інших обставин,
що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК
право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів мають самі
дочка, син, які продовжують навчатися,
а також той із батьків, з яким вони
проживають. У разі заявлення позову
одним із батьків суд може залучити до
участі у справі (якщо залежно від її
обставин визнає необхідним)
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися і на користь
яких у зв'язку з цим стягуються
аліменти.

Суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1 був зобов'язаний виконувати
рішення Ровеньківського міського суду
Луганської області від 20 лютого 2007
року, рішення набрало законної сили і
позивачем не оскаржувалось і є чинним.

Також, позивач ОСОБА_1 не
звертався до суду із позовною заявою
про припинення стягнення аліментів
після закінчення сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, навчання, а також не
звертався до Відділу Державної
виконавчої служби Ровеньківського
міського управління юстиції
Луганської області про закриття
виконавчого провадження, з цим
питанням не звертався і до установи, в
якій він працює, а продовжував
добровільно сплачувати аліменти на
утримання сина.

У судовому засіданні встановлено,
що відповідач ОСОБА_2 достовірна не
знала, про те, що з 01 березня 2012 року не
мала права на отримання аліментів на
утримання сина, а таким чином, її вина в
цьому відсутня, оскільки з її боку не
було жодних умисних дій (бездіяльності)
щодо отримання аліментів від позивача
ОСОБА_1, тому вона не може бути належним
відповідачем по справі.

З огляду на викидане, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають з наведених
вище підстав.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 60 , 88, 209, 212, 213, 214, 215,
218, 294, ЦПК України, Сімейним Кодексом
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.П. Ібадова

13.05.2014 Ровеньківський
міський суд Луганської області