У Х В А Л А

ІМенем УКраїни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мартинюка В.І.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Донецької області від 9 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з указаним позовом.
Зазначало, що 27 січня 2007 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір за № DORRX00580494, згідно
якого остання отримала кредит у сумі 2
135 грн 3 коп. строком на 12 місяців зі
сплатою відсотків за користування
кредитом 12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, кінцевий
строк повернення кредиту 27 січня 2008
року. Відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала, у зв'язку з чим, станом на 19
вересня 2013 року виникла заборгованість
у розмірі 28 772 грн 14 коп., з яких:
заборгованість за кредитом - 7 751 грн 57
коп., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 366 грн 17 коп.,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 18 808 грн 11
коп., а також штрафи відповідно до
пункту 5.3 Умов та правил надання
банківських послуг: штраф (фіксована
частина) - 500 грн; штраф (процентна
складова) - 1 346 грн 29 коп. Позивач просив
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 28 772 грн 14 коп. та 287 грн 72 коп.
судових витрат.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 4 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 9 січня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано, ухвалено
нове рішення про часткове задоволення
позову. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 14 408 грн 49
коп. У іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що 27 січня 2007 року
ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до умов
кредитного договору, надав ОСОБА_3
кредит з кінцевим строком повернення 27
січня 2008 року.

30 вересня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом про
стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку (ч. 1 ст. 264 ЦК
України).

Згідно заяви позичальника, яким є
ОСОБА_3, остання підтвердила, що ця
заява разом з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
складає кредитно-заставний договір між
сторонами (а.с. 5).

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
строк позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років. Позичальник доручає
банку списувати кошти із всіх своїх
поточних рахунків при настанні строків
платежів (п. 3.2.5).

На виконання цього доручення банк, 18
серпня 2011 року, тобто в межах,
встановленого за домовленістю сторін
строку позовної давності, списав з
рахунку позичальника, діючи від імені
останнього, на погашення
заборгованості по кредиту 250 грн. 59 коп.

З огляду на викладене та положення ст.
264 ЦК України у зв'язку з вчиненням
таких дій строк позовної давності
перервався.

За таких обстави, з урахуваннях того, що
позов подано до суду у вересні 2013 року,
апеляційний суд дійшов до правильного
висновку, що строк позовної давності за
зверненням до суду з вимогами
позивачем не пропущено та обґрунтовано
частково задовольнив позов.

Зроблені судом апеляційної інстанції в
оскаржуваному рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
ґрунтуються на нормах матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З огляду на те, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
касаційна скарга підлягає відхиленню
згідно із положеннями ст. 337 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 9 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук