Номер провадження № 22-ц/785/2124/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 12 грудня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк», приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
зобов'язання виконати умови договору,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся із позовом, яким
просив зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 виконати належним чином умови
договору грошової позики від 21.12.2005
року та додаткову угоду до нього від
24.12.2007 року, укладених між ними, шляхом
зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4
укласти правочин про безоплатну
передачу на користь ОСОБА_2 нежитлових
приміщень 1-го поверху, загальною
площею 200,4 кв.м., які розташовані у
будинку під АДРЕСА_1 та складають 42/1000
частини будинковолодіння; визнати
недійним іпотечний договір від 10.01.2008
року, укладений між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
за реєстром №9, відповідно до якого в
іпотеку були передані нежитлові
приміщення 1-го поверху, загальною
площею 200,4 кв.м., які розташовані у
будинку під АДРЕСА_1; зобов'язати
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
скасувати заборону відчуження
нерухомого майна у вигляді
вищезазначених нежитлових приміщень
1-го поверху, накладену приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зобов'язати приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 вилучити з Єдиного
реєстру заборон відчуження нерухомого
майна запис про заборону відчуження
зазначених нежитлових приміщень,
накладену приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, реєстраційний №6378210,
контрольна сума ВГ7Д98Г139; зобов'язати
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
вилучити з Державного реєстру іпотек
запис про іпотеку зазначених
нежитлових приміщень, внесений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
реєстраційний №6378217, контрольна сума
ЕВВБЕ662ЕД.

У позовній заяві посилався на те, що
21.12.2005 року між ним та ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 було укладено договір грошової
позики на суму 2 000 000,00 грн. до 21.12.2007
року, однак у зазначений договором
термін, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
повернули зазначену суму позики.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що у
разі неповернення суми позики у строк,
зазначений договором, позичальники
зобов'язані безоплатно передати
позикодавцеві у власність належне їм
нерухоме майно, а саме нежитлові
приміщення 1-го поверху, загальною
площею 200,4 кв.м., які розташовані у
будинку під АДРЕСА_1 та складають 42/1000
частини будинковолодіння. Строк
виконання зобов'язання настав 21.12.2007
року, між сторонами такого договору
було укладено додаткову угоду до нього
від 24.12.2007 року, відповідно до умов якої
погоджено, що у зв'язку з відсутністю
грошових коштів у позичальників,
останні будуть виконувати п. 3.4.
договору, а саме у рахунок погашення
боргу перед Позивачем здійснюють
безоплатну передачу на його користь
спірного нерухомого майна.

Також, даною додатковою угодою було
погоджено, що така безоплатна передача
повинна бути здійснена не пізніше
01.01.2012 року, а до настання зазначеного
терміну позивач надав свою згоду на
користування таким майном ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 у разі сплати ними всіх
комунальних послуг.

Однак, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 не
виконали належним чином зобов'язання
за умовами укладених угод, тому він
звернувся до суду за захистом своїх
порушених прав.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 12.12.2012 року задоволено
позов ОСОБА_2 Зобов'язано ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 виконати належним чином
умови договору грошової позики та
додаткову угоду до такого договору
шляхом зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 укласти правочин про безоплатну
передачу на користь ОСОБА_2 нежитлових
приміщень 1-го поверху, загальною
площею 200,4 кв.м., які розташовані у
будинку під АДРЕСА_1 та складають 42/1000
частини будинковолодіння.

Визнано недійним іпотечний договір від
10.01.2008 року, укладений між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого на сьогодні є
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, відповідно до якого в іпотеку
було передано нежитлові приміщення у
будинку під АДРЕСА_1.

Зобов'язано приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 скасувати заборону
відчуження нерухомого майна у вигляді
нежитлових приміщень 1-го поверху,
загальною площею 200,4 кв.м., які
розташовані у будинку під АДРЕСА_1.

Зобов'язано приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 вилучити з Єдиного
реєстру заборон відчуження нерухомого
майна запис про заборону відчуження
нежитлових приміщень 1-го поверху,
загальною площею 200,4 кв.м., які
розташовані у будинку під АДРЕСА_1 та
складається в цілому з: 1, 5, 10, 13, 15, 18 -
коридори, 2, 3 - зали, 4, 8 - роздягальня, 6-
щитова, 7, 9, 20 - кабінети, 11 - душова, 12, 16 -
туалети, 14 - кімната відпочинку, 17 -
кухня, 19 - бар, 21 - комора і належать на
праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, накладену приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, реєстраційний №6378210,
контрольна сума ВГ7Д98Г139.

Зобов'язано приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 вилучити з Державного
реєстру іпотек запис про іпотеку
нежитлових приміщень 1-го поверху,
загальною площею 200,4 кв.м., які
розташовані у будинку під АДРЕСА_1 і
належать на праві власності ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, внесений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
реєстраційний №6378217, контрольна сума
ЕВВБЕ662ЕД.

У апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «Укрсоцбанк»
підтримав доводи апеляційної скарги,
наполягав на порушенні судом першої
інстанції вимог закону під час
вирішення справи, неповідомлення їх
про час та місце розгляду справи із
використанням для можливості розгляду
справи судової повістки, яка не
відповідала вимогам закону і фактичним
обставинам призначення справи, через
що порушене кримінальне провадження,
розгляд справи в одне судове засідання
всупереч вимогам ст.169 ЦПК України, не
направлення ним у встановлений спосіб
та строк копії рішення суду.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 повторно не з'явився, судова
повістка направлялася йому за адресою
реєстрації, повернулася із позначкою
про те, що він за зазначеною адресою не
проживає.

ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання повторно не з'явилися, судові
повістки ОСОБА_5, ОСОБА_3 направлялися
за останньою відомою адресою
реєстрації, ОСОБА_4 - за адресою
реєстрації та за повідомленим місцем
проживання за матеріалами суду першої
інстанції, відповідно до акту вручити
повістки не виявилося можливим через
їх відсутність за зазначеною адресою, а
також через неявку адресата за
отриманням кореспонденції.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов про зобов'язання
виконати відповідачів умови договору,
визнання недійсним іпотечного
договору та до вчинення дій про
вилученню відомостей щодо обтяження
іпотечного майна, суд першої інстанції
виходив з того, що договір іпотеки
порушує законні права та інтереси
позивача, оскільки останній не може
реалізувати своє законне право щодо
набуття у власність зазначеного
нерухомого майна, а сам договір
укладено з порушеннями вимог діючого в
Україні законодавства, оскільки право
на майно ОСОБА_2 є першочерговим
порівняно із банком.

Проте погодитися із таким висновком
суду не можна, судом допущене порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що 21.12.2005 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було
укладено договір грошової позики на
суму 2 000 000,00 грн. строком на два роки та
п. 3.4 договору передбачено, що у разі
неповернення суми позики у строк,
зазначений договором, останні
зобов'язані безоплатно передати
позикодавцеві у власність належне їм
нерухоме майно, а саме нежитлові
приміщення 1 -го поверху, загальною
площею 200,4 кв.м., які розташовані у
будинку під АДРЕСА_1 та складають 42/1000
частини будинковолодіння.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не повернули
зазначену суму позики та 24.12.2007 року між
тими самими сторонами було укладено
додаткову угоду, відповідно до якої
зобов'язалися у рахунок погашення
боргу перед ОСОБА_2 здійснити
безоплатну передачу на його користь
спірного нерухомого майна до 01.01.2012
року.

В свою чергу, 10.01.2008 року між ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», було укладено іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за №9,
предметом якого є нежитлові приміщення
1-го поверху, загальною площею 200,4 кв.м.,
які розташовані у будинку під АДРЕСА_1
та складається в цілому з: 1,5, 10, 13, 15, 18 -
коридори, 2, 3 - зали, 4, 8 - роздягальня, 6 -
щитова, 7, 9, 20 - кабінети, 11 - душова, 12, 16 -
туалети, 14 - кімната відпочинку, 17 -
кухня, 19 - бар, 21 - комора.

Нотаріусом відповідно до Закону
Укріаїни «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» було внесено відповідні
записи в Державному реєстрі прав, а
саме запис про заборону відчуження
нерухомого майна та запис про іпотеку
такого майна. Запис про іпотеку
вищезазначеного майна: реєстраційний
№6378217, контрольна сума ЕВВБЕ662ЕД, запис
про заборону відчуження
вищезазначеного майна: реєстраційний
№6378210, контрольна сума ВГ7Д98Г139.

Такий іпотечний договір було укладено
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк», на
забезпечення виконання грошових
зобов'язань ОСОБА_5 за генеральним
договором про здійснення кредитування
№665/071 від 10.01.2008 року.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу
застави кредитор має право у разі
невиконання боржником зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом. При цьому
іпотека є видом договору застави, яка
за змістом відповідає загальним
правилам застави.

Оскільки право заставодержателя ПАТ
«Укрсоцбанк» є зареєстрованим у
передбачений законом спосіб шляхом
нотаріального посвідчення договору
іпотеки спірного майна, то він як
кредитор в силу іпотеки має переважне
перед іншими кредиторами право на
задоволення вимог до боржника,
незалежно від часу укладання останнім
угод із іншими особами, права яких у
передбачений законом спосіб не
зареєстровані.

Суд першої інстанції на вищезазначені
правила закону уваги не звернув, надав
перевагу іншому кредиторові без
відповідного правового підґрунтя для
задоволення таких вимог і всупереч
діючим нормам матеріального права.

Визнаючи договір іпотеки недійсним,
суд першої інстанції зацитував
передбачені ЦК України загальні вимоги
до угод, проте не зазначив правових
підстав визнання угоди недійсною, не
з'ясував того, яким саме нормам
матеріального права не відповідає
зазначений договір, що свідчить про
невідповідність рішення вимогам
закону, ст.ст.214,215 ЦПК України.

Допущені судом першої інстанції і
порушення норм процесуального права,
які призвели до неповного з'ясування
обставин справи.

Так, до участі у справі не був залучений
нотаріус ОСОБА_7, який безпосередньо
посвідчив договір іпотеки, вніс
відомості до реєстрів заборон та
іпотек, чим позбавив права особу, яка є
відповідальною за правильність
вчинення нотаріальних дій, надання
висновків та пояснень з приводу
законності посвідченої угоди.

Сам факт відмови ОСОБА_5 у посвідченні
договору дарування спірного майна на
користь ОСОБА_2 приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 не дає підстав для
зобов'язання ОСОБА_6 скасувати заборону
відчуження майна, вилучити записи з
реєстру заборон та реєстру іпотек,
оскільки він договір іпотеки не
посвідчував, відмовив у вчиненні
зовсім іншої нотаріальної дії з
об'єктивних причин - через існуючу
заборону відчуження майна, та жодних
вимог з приводу такої відмови йому не
пред'явлено.

Таким чином, судом першої інстанції
безпідставно зобов'язаний до виконання
наслідків визнання договору недійсним
неналежний відповідач, а саме
приватний нотаріус ОСОБА_6, який до
посвідчення спірної угоди жодного
відношення не має, прав сторін не
порушував, а відтак не вправі бути
виконувачем дій за наслідками
посвідченої не ним угоди.

Крім того, всупереч вимогам ч.4ст.169 ЦПК
України справу розглянуто при першій
неявці в судове засідання відповідача
ПАТ «Укрсоцбанк», що призвело до
порушення його права на участь в
судовому засіданні та надання доводів
та заперечень з приводу пред'явленого
позову.

З огляду на викладені обставини,
рішення суду не може вважатися таким,
що відповідає вимогам ст.213 ЦПК України,
тому підлягає скасуванню із ухваленням
нового по суті справи про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки
правові підстави для задоволення вимог
відсутні.

Так, ОСОБА_2 у якості способу захисту
обрано зобов'язання вчинення дій -
укласти договір про передачу майна,
однак спірне майно перебуває під
забороною відчуження, що унеможливлює
задоволення таких вимог.

Правові підстави для задоволення вимог
про визнання договору іпотеки
недійсним відсутні, тому вони
задоволенню не підлягають, при цьому
решта вимог є похідними від первісних,
а тому слідують їх долі.

Позивач не позбавлений права
пред'явлення вимог до відповідачів, що
безпосередньо наступають у разі
невиконання договору позики -
повернення коштів.

Керуючись
ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2012 року скасувати,
ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про зобов'язання виконати умови
договору грошової позики від 21.12.2005
року, додаткову угоду від 24.12.2007 року,
визнання недійсним іпотечного
договору від 10 січня 2008 року,
зобов'язання приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 скасувати заборону
відчуження майна, вилучити відомості з
Єдиного реєстру заборон відчуження
запис про заборону відчуження
нежитлових приміщень першого поверху в
будинку АДРЕСА_1, вилучити запис з
Державного реєстру іпотек відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: