Справа № 361/6624/13-ц Головуючий у І
інстанції Сердинський В.С.Провадження
№ 22-ц/780/276/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.,

при секретарі Цицюрському А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 23 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та орган опіки та
піклування Броварської міської ради
Київської області про вселення в
квартиру та зобов`язання не чинити
перешкод у користуванні власністю та
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
яка діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 треті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5 і орган опіки та
піклування Броварської міської ради
Київської області про визнання осіб
такими, що втратили право користування
квартирою,-

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_1, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та орган опіки та
піклування Броварської міської ради
Київської області про вселення в
квартиру та зобов`язання не чинити
перешкод у користуванні власністю.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй та її
сестрам: ОСОБА_1,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1, яка
складається з п'яти жилих кімнат.

Іншим співвласником квартири була мати
- ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В квартиру позивачка, разом з матір`ю та
сестрами, вселилась 20 червня 1987 року.

Вказувала, що в даній квартирі
зареєстроване її місце проживання та
місце проживання її дочки.

З 01 вересня 1997 року по даний час позивач
з донькою не проживають в спірній
квартирі, при цьому вони завжди жили
разом і винаймали житло.

Власного житла, крім частини квартири
АДРЕСА_1 позивач з донькою не мають. На
даний час у них виникло тяжке
матеріальне становище і вони не в змозі
винаймати житло, а тому мають намір
проживати у вищезазначеній квартирі,
однак ОСОБА_1 не дозволяє вселитись
останнім до квартири, відмовляється
надати ключі від вхідних дверей, чим
перешкоджає в праві користуванні
квартирою.

Посилаючись на викладене просила
вселити її разом з неповнолітньою
дочкою ОСОБА_3, в квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати
позивачці та її дочці у користуванні
даною квартирою передати ключі від
вхідних дверей квартири.

09 вересня 2013 року відповідачка
ОСОБА_1 звернулась із зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_2, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 і орган опіки та
піклування Броварської міської ради
Київської області, про визнання
осіб такими, що втратили прав
користування квартирою.

Позивачка зазначала, що їй та
ОСОБА_7, ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на підставі ордеру № 510
виконавчого комітету Броварської
ради народних депутатів Київської
області було надано в користування
п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Дана
квартира на даний час не приватизована.

Також вказала, що ОСОБА_2 разом зі своєю
дочкою ОСОБА_3 08 листопада 1997 року
виїхали із спірної квартири і
проживали за іншою адресою.

Крім того, ОСОБА_2 не сплачувала
комунальних платежів за квартиру,
внаслідок чого утворився значний борг
за комунальні послуги.

Враховуючи викладене, просила визнати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 23 жовтня 2013
року позов ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 - задоволено.

ВселеноОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 не перешкоджати
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
передати ОСОБА_2 ключі від квартири
АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
орган опіки та піклування Броварської
міської ради про визнання осіб такими,
що втратили право користування
квартирою - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на
підставі ордеру № 510 від 20 серпня 1987
року, виданого виконавчим комітетом
Броварської Ради народних депутатів
Київської області, вселилась зі своєю
сім'єю в складі 6-ти чоловік в квартиру
АДРЕСА_1, площею 68,06 кв.м. (а.с. 14).

В подальшому ОСОБА_7 звернулась до
Броварського міськвиконкому Київської
області із заявою від 22.08.1995 року про
передачу в приватну спільну сумісну
власність квартиру, яку займала разом з
членами сім'ї на умовах найму, а саме
квартири АДРЕСА_1. (а.с. 9)

Згідно розпорядження органу
приватизації Броварського
міськвиконкому від 27 серпня 1995 року №
589 заяву ОСОБА_7 було задоволено та
вирішено питання щодо передачі в
приватну спільну сумісну власність
квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про смерть,
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Згідно довідки Комунального
підприємства Броварської міської ради
«Броварське бюро технічної
інвентаризації» № 1698 від 14 жовтня 2013
року станом на 31.12.2012 року
зареєстровано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
видане представництвом фонду
держмайна у м. Бровари згідно
розпорядження від 27 серпня 1995 року за №
589. (а.с. 48)

Відповідно до положень ст. 155 ЖК
Української РСР жилі будинки
(квартири), що є у приватній власності
громадян, не може бути в них вилучено,
власника не може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством Союзу РСР
і Української РСР.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ст.. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, а ст.. 321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним і ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2
про вселення її та дочки ОСОБА_3 в
спірну квартиру та усунення перешкод у
користуванні квартирою.

Оскільки ОСОБА_2 є співвласником
спірної квартири, зустрічні позовні
вимоги про визнання позивачки та її
дитини такими, що втратили право
користування квартирою, не можуть бути
задоволенні не з підстав ст.. 71 ЖК
України, ні з підстав ст.. 405 ЦК України.

Оскільки суд першої інстанції повно
з»ясував всі обставини по справі,
правильно встановив характер
правовідносин, розглянув справу з
дотриманням вимог матеріального і
процесуального закону, ухвалене
рішення скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи не можуть бути враховані,
оскільки суперечать матеріалам справи,
які свідчать про те, що позивачка є
співвласником квартири. Відповідно до
вимог цивільного законодавства
власник має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своїм
майном.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 23 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді