ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3926/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі:головуючого судді:
ЛЕОНТЮК Л.К.,

за участю секретаря
ДРАГА О.А.

сторін:

позивачаки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про розірвання шлюбу.
Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє
життя з відповідачем не склалося, вони
не підтримують подружні стосунки,
мають різні погляди на життя,між
сторонами зникло почуття любові та
поваги один до одного. Вважає, що
подальше спільне життя з відповідачем
суперечить інтересам сім'ї. За таких
обставин збереження шлюбу та подальше
сумісне життя, як і примирення є
неможливим.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити, пославшись на
обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач не заперечував проти
розірвання шлюбу, надіславши відзив
на позовні вимоги та просив
розглядати справу за його
відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позовних вимог не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних
вимог прийнято судом.

Суд, вислухавши пояснення позивачки ,
дослідивши матеріали справи, вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 21, 24
Сімейного кодексу України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
21 вересня 2005 року, про що зроблено
актовий запис № 1503 у Лівобережному
відділі реєстрації шлюбів м. Києва з
державним Центром розвитку сім"ї (
а.с.4)

Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначила, що рішення про
розірвання шлюбу є виваженим і
наполягає на його розірванні.
Відповідач проти розірвання шлюбу не
заперечував, згідно поданої заяви
через гагальну канцелярію за вх. №
14790 від 31.03. 2014 року.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007
року "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" проголошена
Конституцією України охорона
сім"ї державою полягає, зокрема, в
тому,що шлюб може бути розірвано в
судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
"Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції " виходячи з
принципу процесуального рівноправ"я
сторін та враховуючи обов"язок кожної
сторони довести ті обставини, на які
вона посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів.

Спільне життя між сторонами не
склалося із-за різних поглядів на
життя. Сторони втратили почуття любові
та поваги один до одного. Примирення
між сторонами неможливе, оскільки
сторони з січня 2014 року проживають
окремо, з цього часу припинені і
шлюбні відносини.

На час розгляду справи про розірвання
шлюбу майновий спір між сторонами
відсутній.

Щодо утримання та виховання
неповнолітніх дітей сторони
визначилися в примусовому порядку
через суд.

Враховуючи викладене вбачається, що
розлад між подружжям носить не
тимчасовий характер. Сторони не
підтримують подружні стосунки,
подальше збереження шлюбу
суперечитиме інтересам сім`ї.

За таких обставин суд вважає, що сім'я
сторін розпалась остаточно, існує
формально і зберегти її неможливо, тому
позов має бути задоволений.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 213, 215, 218, 222
ч.3 , 294 ЦПК України та на підставі ст.ст.
105, 110,112, 113, ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Шлюб укладений та зареєстрований 21
вересня 2005 року, про що зроблено
актовий запис № 1503 у Лівобережному
відділі реєстрації шлюбів м. Києва з
державним Центром розвитку сім"ї
між

ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання
чинності рішення суду про розірвання
шлюбу.

Копію рішення вручити позивачці в
залі судового засідання, відповідачу
надіслати в порядку ст. 222 ч.3 ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м.Києва через
Дарницький районний суд м.Києва
протягом десяти днів з часу його
проголошення. У разі, якщо особи, які
беруть участь у справі не були присутні
під час ухвалення рішення апеляційна
скарга на рішення може бути подана
протягом десяти днів з моменту його
отримання.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК