АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1638/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бондарьова Г. М. Доповідач -
Петешенкова М.Ю. Категорія 32
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»
про стягнення невиплаченої заробітної
плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні і
стягнення моральної шкоди, -

В С
Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом до
відповідача, обґрунтовуючи його тим, що
починаючи з 1994 року він перебував у
трудових відносинах з відповідачем,
працюючі на різних посадах. Оскільки
при звільненні з ним не було проведено
розрахунку, просив суд стягнути з
відповідача на його користь
недоплачену суму винагороди за вислугу
років в сумі 861,99 грн, середній
заробіток за час затримки розрахунку з
16 квітня 2013 року до 05 липня 2013 року в
сумі 11 055 грн., та в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої порушенням його трудових
прав в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 10
грудня 2013 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування матеріального права,
просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове, яким його позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_2 починаючи з
серпня 1994 року перебував в трудових
відносинах з відповідачем, працюючи на
різних посадах, востаннє займав посаду
машиніста гірничих виїмкових машин 5
розряду на дільниці підготовчих робіт
шахта «Степова». Розпорядженням № 262-К
від 17 квітня 2013 року ОСОБА_2 був
звільнений з роботи на підставі п.2 ч.1
ст.40 КЗпП України за станом здоров»я. В
день звільнення ОСОБА_2 не працював.

04 липня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» з заявою від 27
червня 2013 року про виплату всіх
належних йому сум при звільненні,
зокрема одноразової допомоги в розмірі
2-х середньомісячних заробітків.

На підставі розпорядження № 3016 від 04
липня 2013 року підприємство на
наступний день здійснило остаточний
розрахунок з позивачем та сплатило всі
належні йому суми у розмірі 7 738, 42 грн.

Заборгованість по виплаті належних
йому сум при звільненні на час
звернення позивача до суду була
фактично виплачена.

Виходячи з того, що позивач був
звільнений 16 квітня 2013 року та
звернувся до відповідача з заявою про
виплату всіх належних йому при
звільненні сум лише 04 липня 2013 року, а
відповідач перерахував всі належні
йому при звільненні суми 05 липня 2013
року, тому підстав вважати, що
відповідач порушив ст. 116 КЗпП України
не має.

При вирішенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди, суд першої
інстанції правильно встановив, що
позивачем не було доведено порушення
його прав відповідачем, а тому суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, вирішуючи даний спір, який
виник між сторонами, суд першої
інстанції в достатньо повному об'ємі
з'ясував права та обов'язки сторін,
обставини справи, перевірив доводи
сторін та дав їм належну правову
оцінку, постановив рішення, яке
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями самих сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
несвоєчасне проведення остаточного
розрахунку при звільненні не можуть
бути прийняти до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи.
Доказів звернення позивача до
відповідача після його звільнення про
виплату всіх сум, що належать йому від
підприємства на іншу дату суду не
надано.

Інші доводи апеляційної скарги не
свідчать про незаконність рішення суду
в іншій частині.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

При таких обставинах, з
урахуванням конкретних обставин
справи та відсутності доказів про
завдання неправомірними діями
відповідача моральної шкоди, суд
прийшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 10
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: