інстанції Борець Є.О.Провадження №
22-ц/780/2203/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2014 року колегія судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Данілова О.М.,
Таргоній Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» та ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимоги щодо
предмета спору - Публічне акціонерне
товариство «Сведбанк», про визнання
припинення договору поруки,-

встановила:

у листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позову вказував, що 14
травня 2008 року ВАТ «Сведбанк» уклав з
ОСОБА_2 кредитний договір, за яким ВАТ
«Сведбанк» зобовяз»ався надати кредит
у розмірі 150 000 доларів США, а ОСОБА_2
зобов»язалась щомісячно до 13 травня 2031
року повертати кредит по частинам та
сплачувати відсотки за користування
ним у розмірі 11,9% річних. ОСОБА_2
зобов»яза лась виконувати грошові
зобов»язання шляхом щомісячної сплати
ануїтетних платежів у розмірі 1 592
доларів США.

ВАТ «Сведбанк» уклав з ОСОБА_1 дого вір
поруки, за яким позивач зобов»язався
відповідати перед кредитодавцем за
неналежне виконання ОСОБА_2 кредитного
договору.

04 липня 2011 року ПАТ «Сведбанк» уклав з
ОСОБА_2 договір про внесення змін та
доповнень до кредитного договору, в
якому вони узгодили, що розмір боргу за
кредитним договором становить 44 924
долари США 10 центів. ОСОБА_2
зобов»язалась повертати кредит та
сплачувати відсотки за користування
ним шляхом щомісячної сплати
ануїтетних платежів у розмірі 491 долара
США 52 центів.

В той же день ПАТ «Сведбанк» уклав з
ОСОБА_1 договір про вне сення змін та
доповнень до договору поруки, за яким
позивач зобов»язався відповідати
перед кредитодавцем за неналежне
виконання ОСОБА_2 зміненого кредитного
дого вору.

05 липня 2011 року ПАТ «Сведбанк» уклав з
ОСОБА_2 ще один договір про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору, за яким ОСОБА_2 зобов»язалась
повертати кредит та сплачувати
відсотки за користування ним шляхом
щомісячної сплати ануїтетних платежів
у розмірі 492 доларів США 54 центів.

ОСОБА_1 вважає, що у зв»язку із
збільшенням розміру ануїтетних
платежів збільшився обсяг
відповідальності позивача. Ця
обставина підтверджується розрахунком
боргу за кредитним договором. ОСОБА_1 не
давав згоду на збільшення розміру
ануїтетних платежів. Тому позивач
просить суд визнати припиненим договір
поруки.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1, подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що
рішення незаконне та винесене з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просив скасувати
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким позов ОСОБА_1
задовольнити та визнати припиненою
поруку ОСОБА_1 за договором поруки
№2608/0508/71-026-Р-1 від 14 травня 2008 року, з
усіма змінами і доповненнями,
укладеними в забезпечення кредитного
договору №2608/0508/71-026 від 14 травня 2008
року.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1, не підлягає задоволенню
виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14 травня 2008 року
ВАТ «Сведбанк» уклав з ОСОБА_2 кре
дитний договір, за яким ВАТ «Сведбанк»
зобов»язався надати кредит у розмірі 150
000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов»язалась
щомісячно до 13 травня 2031 року по
вертати кредит по частинам та
сплачувати відсотки за користування
ним у розмірі 11,9% річних. ОСОБА_2
зобов»язалась виконувати грошові
зобов»язання шляхом щомісячної сплати
ануїтетних платежів у розмірі 1 592
доларів США.

Також, ВАТ «Сведбанк» уклав з ОСОБА_1
договір поруки, за яким позивач
зобов»язався відповідати перед
кредитодавцем за неналежне виконання
ОСОБА_2 кредитного договору.

04 липня 2011 року ПАТ «Сведбанк» уклав з
ОСОБА_2 договір про внесення змін та
доповнень до кредитного договору, в
якому вони узгодили, що розмір бор гу за
кредитним договором становить 44924
долари США 10 центів. ОСОБА_2 зобо
в»язалась повертати кредит та
сплачувати відсотки за користування
ним шляхом щомісяч ної сплати
ануїтетних платежів у розмірі 491 долара
США 52 центів (а.с.11).

ПАТ «Сведбанк» уклав з ОСОБА_1 договір
про внесення змін та доповнень до
договору поруки, за яким позивач
зобов»язався відповідати перед
кредитодавцем за неналежне виконання
ОСОБА_2 зміненого кредитного договору
(а.с.12).

04 липня 2011 року ПАТ «Сведбанк» уклав з
ОСОБА_2 ще один договір про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору, за яким ОСОБА_2 зобов»язалась
повертати кредит та сплачувати
відсотки за користування ним шляхом що
місячної сплати ануїтетних платежів у
розмірі 492 доларів США 54 центів (а.с.33-38).

Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням забезпече
ного нею зобов»язання, а також у разі
зміни зобов»язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Як вбачається з роз»яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і криміналь них
справ, до припинення поруки призводять
такі зміни умов основного зобов»язання
без згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збіль шення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшен ня періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими кошта
ми; установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо поряд ку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
позивач зобов»язаний довести ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

04 липня 2011 року, тобто за день до
збільшення розміру ануїтетних
платежів, ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 письмову
згоду на укладення нею будь - яких
договорів про внесення змін та
доповнень до кредитного договору. Тому
доводи позивача про те, що збільшення
розміру ануїтетних платежів було
здійснено без його згоди, судом не
віднесені до належних.

Крім того, розмір кредиту та відсотків
за користування ним, строк виконання
грошо вих зобов»язань не змінились. В
матеріалах цивільної справи відсутні
докази на підтверд ження того, що
збільшення розміру ануїтетних
платежів на 1 долар 2 центи призвело до
збільшення обсягу відповідальності
поручителя.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку, що
підстави для визнання припиненим
догово ру поруки відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.3 цієї статті суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

В матеріалах цивільної справи
містяться розрахунки боргу за
кредитним договором (а.с.15,39,49). В змісті
цих документів відсутні відомості про
зміну кредитного договору. Тому вони не
стосуються предмета доказування та є
неналежними доказами.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права при його
ухваленні, на переконання колегії
суддів апеляційної інстанції, не
знайшли свого підтвердження і повністю
спростовуються дослідженими належними
та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку відмовивши в
задоволенні позову.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України
колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді