Справа № 383/71/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Бобринецький районний
суд Кіровоградської області в складі
головуючого - судді Замши О.В.,

при секретарі - Машковій О.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бобринець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на ? частину будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. 14.01.2014 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на ? частину будинку.

Позов обґрунтувала тим, що з 21.10.1989
року по 07.06.2001 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6.

В період шлюбу в 1994 році ними
збудований будинок по АДРЕСА_1, в якому
вони проживали сім'єю та були
зареєстровані з 1997 року. Після
розірвання шлюбу вона з сином
залишилася проживати у вказаному
будинку і проживає на даний час.
Чоловік - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Після його смерті позивачу стало
відомо, що право власності на будинок
було оформлене на ОСОБА_6 в 2013 році.
Після його смерті відповідачі по
справі подали до нотаріальної контори
заяви про прийняття спадщини, однак
вона вважає, що має право на ? частину
будинку, оскільки він був ними
придбаний (збудований ) під час
перебування у шлюбі і є спільною
сумісною власність подружжя.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали.
Позивач пояснила, що всі дозвільні
документи на виділення земельної
ділянки, початок будівництва
видавалися на ім'я чоловіка. Будинок
ними був побудований в 1994 році, в 1997
році вона, чоловік та син - ОСОБА_3 були
зареєстровані в будинку. Вона з сином
проживає там і на даний час. Про те, що
офіційно будинок був зданий в
експлуатацію в 2003 році, в 2013 році
зареєстроване право власності ОСОБА_6
їй не було відомо, оскільки всіма
документами займався чоловік. Про те,
що будинок збудований в 1994 році
свідчить технічна документація та
реєстрація їх в будинку.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання надав заяву про визнання
позову та розгляд справи без його
участі, оскільки перебуває на
строковій військовій службі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
надали до суду заяви про розгляд справи
без їх участі, а також письмові
пояснення з приводу заявленого позову,
в яких зазначили про свою участь як
батьків померлого ОСОБА_6 у будівництві
будинку та не заперечили проти того,
щоб за позивачем та її сином було
визнано право власності на 1/2 будинку,
інша половина має бути за ними.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, представника позивача,
дослідивши надані докази, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 21.10.1989 року по
07.06.2001 року, який був розірваний.

25.07.1990 року у подружжя народися син
ОСОБА_3.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Бобринецької міської ради №
137 від 26.04.1991 року ОСОБА_6 була надана у
безстрокове користування земельна
ділянка з земель міської забудови
АДРЕСА_1 площею 1000 кв.м. для будівництва
житлового будинку та господарської
будівлі (а.с.11).

06.05.1992 року на ім'я ОСОБА_6 був
наданий дозвіл виконкомом
Бобринецької міської ради за № 276 про
надання дозволу на індивідуальне
житлове будівництво по АДРЕСА_1 (а.с.21).

13.10.2003 року на житловий будинок
по АДРЕСА_1 виготовлений технічний
паспорт, а 20.10.2003 року будинок введений
в експлуатацію (а.с.14-18,13)

24.10.2013 року за ОСОБА_6
зареєстроване права власності на
житловий будинок, що підтверджено
свідоцтвом про право власності (а.с.10).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін чи інших
осіб, що беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Правовідносини, які виникли між
сторонами слід регулювати нормами
Закону України "Про власність", який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин та Кодексом України про
шлюб та сім'ю.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
власність» майно, нажите подружжям за
час шлюбу, належить їм на праві
спільної сумісної власності.
Здійснення ними цього права
регулюється цим Законом і Кодексом про
шлюб та сім»ю України.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та
сім»ю України, який був чинним на
момент виникнення спірних
правовідносин, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен із подружжя має рівні
права володіння користування і
розпорядження цим майном.

Судом встановлено з наданих
письмових доказів, що спірний будинок
збудований в 1994 році, що підтверджено
записом в технічному паспорті на
житловий будинок, так і в акті прийому
в експлуатацію будинку та
господарських будівель.

Відповідно до записів домової книги, у
вказаному будинку зареєстроване
постійне місце проживання всіх членів
сім»ї позивача з 1997 року. До
теперішнього часу в житловому будинку
зареєстрована та проживає позивач та
відповідач ОСОБА_3

Вказані обставини дають підстави
для висновку про те, що спірне майно -
будинок по АДРЕСА_1 був нажитий
подружжям - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за час
шлюбу та належав їм на праві спільної
сумісної власності подружжя, відтак
позивач набула право на ? частину
спірного будинку як на частку в
спільному майні подружжя.

Той факт, що ОСОБА_6 зареєстрував
право власності на будинок після
розірвання шлюбу та набув права
власності на нього, не може вказувати
на відсутність права позивача як
дружини на рівне право володіння і
користування і розпорядження у
спільній сумісній власності подружжя
майном, яке було набуте подружжям за
час перебування у шлюбі..

З огляду на викладене, позов є
обґрунтованим, підтвердженим
належними доказами та підлягає
задоволенню.

Враховуючи, що позивач не
заявляла про стягнення з відповідачів
судових витрат, судові витрати слід
віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. 22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, ст.. 16 Закону України "Про
власність", ст.. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 214 ч. 2,
215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання права власності на ?
частину будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями в АДРЕСА_1.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Бобринецький районний
суд Кіровоградської області шляхом
подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення
виготовлений 25.02.2014 року.

Суддя
О.В.Замша