АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/3688/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/964/14
Головуючий у 1-й інстанції Куцин В.М.
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк»»

на рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 03 лютого 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з вказаним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що відповідно
до кредитного договору № DNH4KP41130087 від 09
липня 2006 року ОСОБА_1 отримав споживчий
кредит в розмірі 1909,70 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення 09.07.2007 року.
Зазначав, що відповідач належним чином
не виконує взяті на себе зобов'язання
по погашенню кредиту, в результаті чого
станом на 04.12.2013 року виникла
заборгованість у розмірі 20 888 грн. 32
коп., що складається із: заборгованості
за кредитом - 1463,01 грн., заборгованості
по процентам за користування кредитом -
6723,99 грн., 11230,45 грн. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором, 500,00
грн. - штрафу (фіксована частина), 970,87
грн. - штрафу (процентна складова), а
тому просив стягнути на свою користь з
відповідача дану суму заборгованості
та судові витрати у розмірі 229,40 грн.

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 03 лютого 2014 року в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № DNH4KP41130087 від 09 липня 2006 року
відмовлено у зв'язку зі спливом строків
давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.
Посилається на те, що при ухваленні
рішення судом дана неправильна оцінка
встановленим обставинам справи,
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення за
наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 09
липня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір № DNH4KP41130087, згідно якого ОСОБА_1
отримав кредит в розмірі 1909 грн.70 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення 09.07.2007
року.

Даний договір укладено для придбання
відповідачем ТНС (мобільного телефону)
у розстрочку, що підтверджується
заявою позичальника, в якій зазначено
інформацію про придбаний товар (а.с.4).

Договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(СТАНДАРТ) та Тарифів, на що
позичальником дана відповідна згода,
яка власноручно підписана (а.с.4).

17.12.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
(правонаступник ЗАТ КБ «Приватбанк»)
звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
вказаним кредитним договором (а.с.2).

Умови Договору відповідачем ОСОБА_1
порушені, про що свідчить розрахунок
боргу наданий ПАТ КБ «Приватбанк»
(а.с.3).

Відповідно до наданого розрахунку
відповідачем останній раз на погашення
кредиту сплачені кошти 23.03.2009 року, які
були зараховані Банком на погашення
пені, на погашення кредиту зарахування
останній раз Банком проведено 09.06.2008
року.

Відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що на час
звернення позивача до суду (17.12.2013 року)
з позовом про стягнення заборгованості
минуло більше чотирьох років, з моменту
закінчення строку, коли Банк дізнався
про порушення свого права на стягнення
неустойки, тобто з пропуском
спеціальної позовної давності та більш
ніж 5 років з моменту порушення свого
права на отримання коштів на погашення
заборгованості по кредиту та відсотків
і відповідно до ст.257 ЦК України, сплив
загальний трирічний строк позовної
давності, про застосування якого
прохав відповідач.

Однак, з таким висновком місцевого суду
колегія суддів погодитись не може,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи та порушують норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до розділів 4 та 5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
визначено порядок розрахунків та
відповідальність сторін.

Термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років (п.5.5. Умов).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
спеціальна по позовній вимозі про
стягнення пені - один рік (ст.ст. 257,258 ЦК
України). Статтею 259 ЦК України
визначено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

У заяві на отримання кредиту вказано,
що боржник ознайомився та згодний із
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі, своїм підписом
підтвердив факт про надану йому повну
інформацію про умови кредитування.
Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюються
сторонами тривалістю 5 років. З даним
пунктом умов боржник погодився, про що
свідчить його підпис на заяві та
вказаний пункт недійсним не визнано.

Відповідно до наданого розрахунку,
відповідачем останній раз на погашення
кредиту сплачені кошти 23.03.2009. До суду
позивач звернувся з позовом 17 грудня 2013
року, тобто в межах п'ятирічного строку
позовної давності.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги
пред'явлені в межах збільшеного строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до змісту статей 629, 610, 612, 625
ЦК України - договір є обов'язковим до
виконання; порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання; боржник вважається таким,
що прострочив, якщо не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором та
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що
розмір пені за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором,
нарахованої банком, значно перевищує
розмір самих збитків, а тому підлягає
зменшенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 с. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, нараховування пені 11
230, 45 грн., значно перевищує розмір
заборгованості по кредиту - 1463, 01 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, про можливість
зменшення суми нарахованої позивачем
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором з 11 230, 45
гривень до 2 000 гривень, тобто до суми
яка узгоджується з розміром
заборгованості за кредитом.

Звідси, розмір загальної
заборгованості слід зменшити з 20 888, 32
грн. до 11 657 грн., виходячи з такого
розрахунку: 1463,01 грн. (заборгованість за
кредитом) + 6723,99 грн. (заборгованість по
процентам за користування кредитом) + 2
000 грн. (пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором) +
500,00 грн. (штраф (фіксована частина)) + 970,
87 грн. (штраф (процентна складова)).

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
ухвалене рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309
ЦПК України є підставою для його
скасування з ухваленням нового про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4
ч.1 ст. 309, 314, 317 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк»- задовольнити
частково.

Рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 03 лютого
2014 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 11 657, 87 гривень, яка
складається з 1463,01 грн. - заборгованості
за кредитом, заборгованості по
процентам за користування кредитом -
6723,99 грн., 2 000 грн. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором, 500,00
грн. - штрафу (фіксована частина), 970,87
грн. - штрафу (процентна складова) та
судові витрати по сплаті судового
збору 229, 40 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б.
/підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
_________________ О.О. Панченко