Справа №487/7725/13-ц 12.05.2014 12.05.2014 12.05.2014
Провадження №22-ц/784/1107/14
інстанції Щербина С.В.
Доповідач апеляційного
суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

12 травня 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової
Т.В.,

з секретарем судового засідання
Шпонарською О.Ю.,

за участі представника позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_6 рішення Заводського районного
суду міста Миколаєва від
24 лютого 2014 року, ухваленого по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 пред'явила
вищевказаний позов до ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з
02 липня 2008 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5

За час подружнього життя, вони за
спільні кошти придбали гараж НОМЕР_2,
розташований в Автогаражному
кооперативі «Зоряний» в місті
Миколаєві та зареєстрований на праві
власності за нею, а також рухоме майна
на загальну суму 254 325 грн. 29 коп.

Посилаючись на те, що після припинення
шлюбних відносин з відповідачем в
добровільному порядку не можуть дійти
згоди щодо користування майном,
придбаним у період шлюбу, просила
поділити зазначене в позові майно.

Рішенням Заводського районного суду
міста Миколаєва від 24 лютого 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено.

Виділено ОСОБА_3 у власність: гараж
НОМЕР_2, розташований в Автогаражному
кооперативі «Зоряний» в місті
Миколаєві, вартістю 93 727 грн., шафу,
вартістю 1 329 грн., комод, вартістю 1 591
грн., стілець, вартістю 555 грн.,
кондиціонер, вартістю 3 985 грн.,
пароварку, вартістю 542 грн., торшер,
вартістю 480 грн., кольоровий принтер,
вартістю 1 949 грн., мобільний телефон
Samsung GT-В 7722, вартістю 2 399 грн., мобільний
телефон Samsung GT-S, вартістю 1 599
грн., блендер, вартістю 684 грн., утюг,
вартістю 369 грн., диван, вартістю
3 500 грн., караоке DVD плеєр та мікрофон,
вартістю 681 грн. 22 коп., модем С3520,
вартістю 1 100 грн., ноутбук, вартістю 6 374
грн. 91 коп., маршрутизатор Wi-Fi D-Link DIR-300/NRU,
вартістю 500 грн., термовентилятор,
вартістю 265 грн., а всього на загальну
суму 121 630 грн. 13 коп.

Виділено ОСОБА_5 у власність: мобільний
телефон Samsung GT-S, вартістю 1 599 грн.,
мобільний телефон Samsung GT-С, вартістю 1 699
грн., мобільний телефон Samsung GT-В,
вартістю 2 694 грн., карта пам'яті на 8 gb,
вартістю 259 грн., карта пам'яті на 4 gb,
вартістю 168 грн., терка, вартістю
132 грн. 05 коп., GPR навігатор, вартістю 1 199
грн., чайник PHILIPS, вартістю 669 грн.
12 коп., камера відео спостереження 94 1В,
вартістю 1 231 грн. 99 коп., гойдалку,
вартістю 1 899 грн., а всього з
урахуванням вартості проданого
автомобіля Hyundai Elantra, на загальну суму 132
695 грн. 16 коп.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частину грошових коштів в розмірі 15 000
доларів США, що еквівалентно 134 070 грн.,
отриманих ОСОБА_5 як заробітна плата за
травень, червень, липень 2011 року та
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 67 035
грн. 00 коп.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погодившись із судовим рішенням,
представник відповідача
ОСОБА_5 - ОСОБА_6, подав апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалене рішення
вважає незаконним та необґрунтованим,
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_5 ? частки заробітної
плати. Виділити ОСОБА_5 у власність
гараж НОМЕР_2, розташований в
Автогаражному кооперативі «Зоряний» в
місті Миколаєві. Стягнути з ОСОБА_5 на
користь позивача 76 986 грн. 37 коп.
компенсації вартості автомобіля Нyundai
Elantra. Інше рухоме майно поділити з
врахуванням його дійсної вартості та
фактичного порядку користування ним.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
оскарження, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що спірне майно є спільною сумісною
власністю сторін та їх частки, як
дружини та чоловіка, є рівними.

З таким висновком місцевого суду
колегія суддів погоджується, з огляду
на наступне.

Згідно з приписами ст.5 ЦК України та п.4
Прикінцевих та перехідних положень
цього Кодексу, норм розділу VII
Прикінцевих положень СК України,
правовий статус майна щодо якого виник
спір, визначається нормами
матеріального права, яке діяло на час
його придбання (утворення).

В силу ст.ст.60-72 СК України та постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» - майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя що підлягає поділу
(ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК
України), відповідно до
частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом, зокрема, об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя, а також ним можуть бути:
квартири, жилі й садові будинки;
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та інші цінні
папери, паєнакопичення в
житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо.

Якщо одним із подружжя укладено
договір в інтересах сім'ї, то гроші,
інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя.

Дружина, чоловік має право на звернення
до суду з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Подружжя має право домовитися між
собою про порядок користування майном,
що йому належить на праві спільної
сумісної власності.

Рівність прав кожного із подружжя на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності повинно
беззастережно дотримуватися
подружжям.

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом.

При цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, 02
липня 2008 року сторони зареєстрували
шлюб (том 1 а.с.18).

За рішенням Заводського районного суд
міста Миколаєва від 14
листопада 2011 року шлюб між ними був
розірваний (том 1 а.с.176).

За час шлюбу та за спільні кошти
сторони набули наступне нерухоме та
рухоме майно: гараж НОМЕР_2,
розташований в Автогаражному
кооперативі «Зоряний» в місті
Миколаєві, вартістю 93 727 грн., шафу,
вартістю 1 329 грн., комод вартістю 1 591
грн., стілець вартістю 555 грн.,
кондиціонер, вартістю 3 985 грн.,
пароварку, вартістю 542 грн., торшер,
вартістю 480 грн., кольоровий принтер,
вартістю 1 949 грн., мобільний телефон
Samsung GT-В 7722, вартістю 2 399 грн.,
мобільний телефон Samsung GT-S, вартістю 1 599
грн., блендер, вартістю 684 грн., утюг,
вартістю 369 грн., диван, вартістю 3 500
грн., караоке DVD плеєр з мікрофоном,
вартістю 681 грн. 22 коп., модем С 3520,
вартістю 1 100 грн., ноутбук, вартістю 6 374
грн. 91 коп., маршрутизатор Wi-Fi D-Link
DIR-300/NRU, вартістю 500 грн.,
термовентилятор, вартістю 265 грн.,
автомобіль Нyundai Elantra, вартістю 121 145 грн.,
мобільний телефон Samsung GT-S, вартістю 1 599
грн., мобільний телефон Samsung GT-С,
вартістю 1 699 грн., мобільний телефон
Samsung GT-В, вартістю 2 694 грн., карту пам'яті
на 8 gb, вартістю 259 грн., карту пам'яті на 4
gb, вартістю 168 грн., терку, вартістю 132
грн. 05 коп., GPR навігатор, вартістю 1 199
грн., чайник PHILIPS, вартістю 669 грн. 12 коп.,
камеру відео спостереження 94 1В,
вартістю 1 231 грн. 99 коп., гойдалку,
вартістю 1 899 грн.

Зокрема, згідно зі свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від
01 березня 2010 року, виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради №231 від 24
лютого 2010 року, ОСОБА_3 є власником
гаража НОМЕР_2, розташованого в
Автогаражному кооперативі «Зоряний» в
місті Миколаєві (том 1 а.с.31,32).

На підставі договору купівлі-продажу
№Р 1205/050 від 12
травня 2010 року ОСОБА_5 придбав у
власність автомобіль Hyundai Elantra, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який 07 вересня 2011 року було знято з
обліку для реалізації (том 1 а.с. 46-48,49, 73).
Наступна реєстрація автомобіля була
здійснена на ім'я ОСОБА_8 (том 1 а.с.138).

Правомірність набуття вищевказаного
іншого рухомого майна підтверджується
наявними в матеріалах справи
квитанціями та чеками та не
заперечувалась сторонами (том 1 а.с. 9-17).

При цьому, доказам на підставі яких
були встановлені обставини набуття
сторонами права на таке майно, суд
першої інстанції надав оцінку у
відповідності з вимогами ст.212 ЦПК
України.

Окрім того, відповідач за травень,
червень, липень 2011 року отримав
15 000 доларів США заробітної плати, які 25
серпня 2011 року зняв з рахунку НОМЕР_3, що
відкритий на його ім'я у Акціонерному
банку «Південний» 22 травня 2003 року на
підставі договору на здійснення
розрахунково-касового обслуговування
поточного рахунку фізичної особи в
банківській установі (том 1
а.с.92,172).

Вирішуючи спір по суті, суд правомірно
виходив з того, що спірне майно, в силу
вимог ст.ст.60,61,69-71 СК України, є
спільним сумісним майном подружжя,
право на яке має кожний з подружжя в
рівних частках, у тому числі, на гараж,
автомобіль та заробітну плату
відповідача за травень, червень, липень
2011 року в розмірі 15 000 доларів США.

Посилання особи, яка подала апеляційну
скаргу на те, що кошти в розмірі 15 000
доларів США не є заробітною платою, а
тому не повинні включатися в розподіл є
безпідставними та спростовуються
матеріалами справи, з яких убачається,
що за період з 01 травня по 01 серпня 2011
року відповідач працював та йому
нараховувалась заробітна плата,
загальний розмір якої є еквівалентним
сумі 15 000 доларів США (том 1 а.с. 88-90).

До того ж, на запит апеляційного суду,
Акціонерним банком «Південний»
06 травня 2014 року повідомлено,
що 21 липня 2011 року на рахунок
ОСОБА_5 за НОМЕР_3 роботодавцем
останнього - судноплавною компанією
ARROWNAUT SHIPMANAGEMENT LTD, були перераховані
кошти в розмірі 15 000 доларів США, як
заробітна плата.

Отже, оскільки відповідач це
заперечував і не бажав повертати
половину грошей позивачці, то з
врахуванням рівності часток подружжя,
суд обґрунтовано стягнув з відповідача
на користь позивача ? частку заробітної
плати в сумі 7 500 доларів США, що
еквівалентно 67 035 грн. При цьому,
колегія суддів погоджується з
наведеним судом розрахунком з
переведенням іноземної валюти в
українську за курсом, встановленим
Національним банком України на день
ухвалення рішення, що також
узгоджується із роз'ясненнями,
викладеними у п.14 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» від
18 грудня 2009 року за №14.

Також, суд вірно провів поділ гаража
набутого в період шлюбу сторін,
оскільки останній було зареєстровано 01
березня 2010 року на праві власності за
позивачем. Належних доказів наявності
зобов'язань сторін перед іншими
особами у зв'язку з будівництвом
спірного гаража у справі відсутні.

При цьому, при оцінці вартості гаража
та автомобіля суд першої інстанції
вірно виходив з висновків спеціаліста,
якими визначені ринкові ціни щодо
вказаного майна та який мав для
здійснення своєї діяльності
необхідний сертифікат (том 1 а.с.20-28,43).

Окрім того, оскільки коштів від продажу
спірного автомобіля позивач не
отримувала і згоди на його відчуження
не надавала, суд, при розгляді вимоги
про поділ спільного сумісного майна
подружжя, вірно врахував саме дійсну
вартість автомобіля.

Посилання відповідача на довідку -
рахунок, серія КІМ №746719 від 07
вересня 2011 року (том 2 а.с.68), при
визначенні вартості автомобіля Нyundai
Elantra, не має правового значення для
вирішення справи, оскільки, вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Будь - яких клопотань про призначення
судової авто - товарознавчої
експертизи по оцінці вказаного майна
відповідачем та його представниками не
заявлялось.

Порушення норм процесуального права,
про які зазначає представник
відповідача в апеляційній скарзі, на
думку колегії судів, не знайшли свого
підтвердження, а інші доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду та не є підставою для
скасування судового рішення.

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції, ухваленого з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,308,315, ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити,
а рішення Заводського
районного суду міста Миколаєва від 24
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: