Номер провадження 22-ц/775/345/2014
Апеляційний суд Донецької області у
головуючого - судді Жданової В.С.
суддів : Івановій А.Ф, Тимченко О.О.,
при секретарі Баранчикові Є.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою
приватного підприємства «Авто студія»
на рішення Київського районного суду м.
Донецька від 22 листопада 2013 року у
справі за позовом приватного
підприємства «Авто студія» до ОСОБА_3,
третя особа - Відділ державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції в м.
Донецьку про витребування майна із
чужого незаконного володіння,-
10.07.2012 року ПП «Авто студія» звернулося
з позовною заявою до ОСОБА_3 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння посилаючись на
те, що 10.07.2008 року було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання наказу Господарського суду
Донецької області від 07.07.2008 року про
зобов'язання ПП «Авто студія»
повернути ТОВ «Авто Плюс LTD» нерухоме
майно, розташоване за адресою АДРЕСА_1.
Під час проведення виконавчих дій щодо
передачі приміщення у ньому
залишилось належне ПП «Авто студія»
рухоме майно, яке передано на
зберігання відповідачу, про що
зазначено у акті державного виконавця
від 18.08.2008 р. До цього часу зазначене в
акті нерухоме майно позивачем не
вивезено і відповідач перешкоджає його
поверненню, що є підставою для
звернення з вимогою про витребування
вказаного в акті майна.
Відповідач заявлений позов не визнав,
посилаючись на те, що даний спір
повинен вирішуватись Господарським
судом, оскільки виник між юридичними
особами; він не є належним
відповідачем, оскільки діяв як
представник юридичної особи; відсутні
належні документи, що свідчать про
знаходження майна у вказаному
Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 22 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано належних доказів, які б
свідчили про те, що спірне майно є його
власністю та утримується відповідачем.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить рішення суду першої
інстанції скасувати, ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі. В обгрунтування
доводів апеляційної скарги
посилається на те, що складений
державним виконавцем акт від 18.08.2008 р. є
належним доказом по справі, в акті
вказаний перелік майна , яке передано
на зберігання відповідачу, зазначений
його власник. Дії відповідача по
утриманню майна вважає протиправними
та такими, що перешкоджають здійсненню
права власності.

В судовому засіданні представник ПП
«Авто студія» підтримала доводи
апеляційної скарги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
апеляційного суду не з»явився. про
розгляд справи повідомлений належним
чином, що підтверджено його розпискою
від 09.01.2014 р., відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК
України є підставою для розгляду
справи за відсутності відповідача.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
цивільної справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду у справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, 18.08.2008
р. державним виконавцем ВДВС
Київського РУЮ у м. Донецьку при
проведенні виконавчих дій по
примусовому виконанню наказу № 39/332 ,
виданого 07.07.2008 р. Господарським судом
Донецької області про зобов»язання ПП
«Аавтостудія» повернути ТОВ «Авто
Плюс ЛТД» об»єкт нерухомості за
адресою АДРЕСА_1, описано та передано
стягувачеві на відповідальне
зберігання майно, яке залишилось у
переданому приміщенні. Передача
нерухомого майна / кафе/ відбувалась у
присутності сторін : представника
позивача ОСОБА_3, представника
боржника ОСОБА_4, державного
виконавця, представника ВВС
Київського РВ ДМУ у Донецькій області
та понятих. / а.с. 7/

З вказаного акту вбачається, що
виявлене у приміщенні майно
залишається на відповідальне
зберігання стягувачеві. Згідно
судового наказу № 39/332, виданого 07.07.2008
р. Господарьским судом Донецької
області боржником є ПП «Авто студія»,
стягувачем - ТОВ «Авто плюс ЛТД».
Представником стягувача ТОВ «Авто плюс
ЛТД» був його директор ОСОБА_3, який
діяв в межах визначених повноважень.

В матеріалах справи міститься листи,
направлені ТОВ «Авто плюс ЛТД»
директору ПП « «Авто студія» від 28.01.2009
р. та від 13.03.2009 р. щодо необхідності
вивезти майно, що перебуває на
зберіганні, що свідчить про наявність
спору між юридичними особами. / а.с. 94, 95
/.

Статтею 23 Закону України « Про
господарські товариства» від 19
вересня 1991 року N 1577-XII визначені органи
управління товариством та їх посадові
особи : управління товариством
здійснюють його органи, склад і порядок
обрання (призначення) яких
здійснюється відповідно до виду
товариства. Посадовими особами органів
управління товариства визнаються
голова та члени виконавчого органу,
голова ревізійної комісії, а у
товариствах, де створена наглядова
рада товариства, - голова та члени ради
наглядової ради товариства.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Посадові особи
відповідають за заподіяну ними
товариству шкоду відповідно до чинного
законодавства України.

Відповідно до ст.. 62 вказаного Закону - у
товаристві з обмеженою
відповідальністю створюється
виконавчий орган: колегіальний
(дирекція) або одноособовий (директор).
Дирекцію очолює генеральний директор.
Членами виконавчого органу можуть бути
також і особи, які не є учасниками
товариства. Дирекція (директор) вирішує
усі питання діяльності товариства, за
винятком тих, що належать до виключної
компетенції загальних зборів
учасників. Загальні збори учасників
товариства можуть винести рішення про
передачу частини повноважень, що
належать їм, до компетенції дирекції
(директора).

Згідно ч.1 ст.96 ЦК України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов»язаннями.

Таким чином, особиста
відповідальність посадових осіб
/директора/ за зобов»язаннями
товариства не передбачена.

За таких підстав апеляційний суд
приходить до висновку про те, що ОСОБА_3
як фізична особа не несе особистої
відповідальності перед позивачем за
дії, які були вчинені ним як директором
- представником юридичної особи ТОВ «
Авто плюс ЛТД».

За таких підстав суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
скасування ухваленого рішення та
ухвалення нового рішення про відмову в
позові за вказаних вище підстав.

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК
України апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Авто студія»
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 22 листопада 2013 року
скасувати.

В задоволенні позовних вимог «Авто
студія» до ОСОБА_3 про витребування
майна із чужого незаконного володіння
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :
Судді :