Справа №592/2065/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Катрич О. М.Номер
провадження 22-ц/788/942/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 27
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Криворотенка В. І.,

суддів - Маслова В. О., Сибільової Л. О.,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 01 квітня 2014 року

у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 01 квітня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» суму заборгованості за
кредитним договором в розмірі 23642 грн. 98
коп., вирішено питання щодо судового
збору.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить
зазначене рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позву.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 08.02.2007
року ОСОБА_3 подала до ПАТ КБ
«ПриватБанк» заяву позичальника, яка
разом з пам'яткою клієнта, Умовами та
правилами надання банківських послуг,
тарифами, правилами користування
платіжною карткою складає договір про
надання кредиту, сума кредитного
ліміту складає 2500 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

- Але взятих на себе зобов'язань по
поверненню кредиту зі сплатою
відсотків та інших обов'язкових
платежів ОСОБА_3 не виконала, в
результаті чого, станом на 31 січня 2014
року утворилася заборгованість на
загальну суму - 23642,98 грн., яка
складається з: 6085.00 грн. -
заборгованість за кредитом; 12061.53 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 3894.40 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 500.00 грн. - штраф
(фіксована частина); 1102.05 грн. - штраф
(процентна складова) (а.с.4-10).

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно з'ясував
спірні правовідносини, всебічно
встановив обставини, що мають значення
для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212
ЦПК України.

Вирішуючи даний спір місцевий суд
вірно виходив з положень ст. ст. 526, 530,
553-555, 1054 ЦК України та дійшов
обґрунтованого висновку про порушення
зобов'язань відповідачем та про
стягнення з відповідача
заборгованість за кредитним договором
на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність підписаного нею
кредитного договору є безпідставними,
оскільки відповідно до умов та правил
надання банківських послуг (далі -
Умов), з якими остання ознайомилася та
погодилася при підписанні заяви про
отримання банківської картки, зокрема
п. 3.1 передбачає, що для надання послуг
банк видає клієнту картку, її вид і
строк дії визначений в заяві і пам'ятці
клієнта, підписанням якого клієнт і
банк укладають договір про надання
банківських послуг. Тобто
правовідносини які виникли між
сторонами не передбачають підписання
кредитного договору та виникають на
підставі рішення банку про можливість
встановлення кредитного ліміту на
кредитну карту, після отримання банком
від клієнта необхідних документів та
заяви (п. 3.2 Умов).

Доводи щодо недоведення позивачем
факту надання відповідачу кредитних
коштів також є необґрунтованими,
оскільки після відкриття банком
рахунку на ім'я відповідача, відповідно
до п. 3.1. Умов, у вигляді встановленого
кредитного ліміту, останній отримав
доступ до кредитних коштів в розмірі 2500
грн. та користувався кредитними
коштами, у зв'язку з чим має
заборгованість по тілу кредиту на суму
6085 грн.

Користування коштами банку та часткове
погашення заборгованості відповідачем
підтверджується розрахунком
заборгованості та випискою з особового
рахунку ОСОБА_3, що був приєднаний до
матеріалів справи в суді апеляційної
інстанції зі згоди представника
відповідача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Зібрані по справі докази підтверджують
наявність кредитних відносин між
сторонами, виконання своїх зобов'язань
банком і неналежне виконання своїх
зобов'язань відповідачем, у зв'язку з
частковим погашенням заборгованості.

Суд першої інстанції створив всі умови
для змагальності процесу, роз'яснював
сторонам їх права та обов'язки.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення по
даній справі врахував положення ст. 6
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини щодо того, що кожна
людина при визначенні її громадянських
прав і обов'язків має право на
справедливий судовий розгляд.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його зміни чи
скасування у цій частині не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 01 квітня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -