АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Доповідач - Каратаєва Л.О. У Х В А Л
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - Каратаєвої Л.О.
суддів - Козлова С.П.,
при секретарі - Кочержинській
розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів,-
17 жовтня 2013 року Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська
ухвалено рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зменшення розміру
Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про задоволення його позовних вимог в
повному обсязі, а саме, зменшити розмір
аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
з 14 частини всіх видів доходів
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття до 400 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 07 квітня 2009 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_5
аліменти в розмірі 14 частини всіх видів
доходів щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

В вересні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду першої інстанції з
позовом до ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів. Як на підставу
посилався на те, що на час ухвалення
рішення суду про стягнення аліментів,
він мав постійну роботу та мав
можливість сплачувати аліменти. З 27
січня 2012 року буз звільнений з
останнього місця роботи і на
теперішній час ніде не працює, через що
не має стабільного заробітку та не може
сплачувати аліменти в вищезазначеному
розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦПК
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не є непрацездатною
особою. Звільнений був за власним
бажанням, тобто матеріальний стан його
було змінено ним з суб'єктивних причин -
небажанням працювати та виходив з того,
що ст. 181 СК України імперативно
встановлений обов'язок батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Колегія суддів погоджується з
доводами суду першої інстанції.

При ухваленні рішення судом вірно
враховані зазначені обставини та
обґрунтовано зроблений висновок про
необхідність відмови в задоволенні
позовної зави .

Приведені в апеляційній скарзі
доводи відповідача висновки суду
першої інстанції не спростовують і не
мають правового значення для вирішення
спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді