Справа № 372/1388/13-ц Головуючий у І
інстанції Тиханський О.Б.Провадження №
22-ц/780/691/14 Доповідач у 2
інстанції Мережко М.В.Категорія 44
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Обслуговуючого
кооперативу „Садове
товариство"Аграр-2006" на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 06 листопада 2013 року в
справі за позовом Прокурора
Обухівського району Київської області
в інтересах держави в особі Київської
обласної державної адміністрації до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області,
Обслуговуючого кооперативу «Садове
товариство «Аграр 2006», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, треті особи:
управлінння Держземагенства в
Обухівському районі Київської області,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Екорегіонінвест»
про визнання незаконним та скасування
розпоряджень, державних актів про
право власності на земельні ділянки та
їх державної реєстрації.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року позивач прокурор
Обухівського району Київської області
в інтересах держави в особі Київської
обласної державної адміністрації
звернувся до суду із позовом до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області, ОК
«СТ «Аграр 2006», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45,
ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49,
ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53,
ОСОБА_54, треті особи: управлінння
Держземагенства в Обухівському районі
Київської області, ТОВ
«Екорегіонінвест» про визнання
незаконним та скасування розпоряджень,
державних актів про право власності на
земельні ділянки та їх державної
реєстрації. Свої вимоги обґрунтовував
тим, що розпорядженням Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області від 21 травня 2008 року
№783 надано дозвіл на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів на
право власності на земельні ділянки
загальною площею 6,84 га 57-ом громадянам
для ведення садівництва в
Обслуговуючому кооперативі «Садове
товариство «Аграр-2006» в
адміністративних межах Красненської
сільської ради Обухівського району
Київської області.

У подальшому розпорядженням
Обухівської районної державної
адміністрації №981 від 18 червня 2008 року,
в порушення вимог ст. 118 Земельного
кодексу України та порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№677 від 26.05.2004 року, без розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, передано у
власність 53 громадянам земельні
ділянки загальною площею 6.36 га для
ведення колективного садівництва в
межах адміністративної території
Красненської сільської ради.

Позивач зазначає, що станом на час
прийняття розпорядження Обухівської
районної державної адміністрацієї №981
від 18.06.2008 року вказані земельні
ділянки не були вільні, оскільки на них
знаходився об'єкт нерухомого майна,
належний ТОВ "Екорегіонінвест" на
підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна із ТОВ
"Міжрегіональний факторинговий союз"
від 14 липня 2007 року, за умовами якого
вказана третя особа набула у приватну
власність частину цілісного майнового
комплексу, а саме - поле фільтрації №2,
площею 404900,00 кв. м. (40,49 га), яке
розташоване за адресою: Київська
область, Обухівський район, с.
Григорівка, вул. Леніна, 3.

Позивач зазначає, що земельні ділянки,
неправомірне вибуття яких із державної
власності відбулося за відсутності
повноважень органу, який прийняв
рішення про виділення земель,
неправомірна зміна цільового
призначення земельних ділянок, на яких
розташовано належно зареєстрований
об'єкт нерухомого майна, було виявлено
в межах розслідування кримінальної
справи.

Позивач просив, визнати незаконними та
скасувати розпорядження Обухівської
районної державної адміністрації від 11
липня 2007 року № 764, від 09 жовтня 2007 року
№ 1333, від 23 січня 2008 року № 62, від 21.05.2008
року № 783, від 18.06.2008 року визнати
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 46,605 га з кадастровим
номером :04:002:0026, укладений між
Обухівською районною державною
адміністрацією та Обслуговуючим
кооперативом «Садове товариство
«Аграр-2006», визнати недійсними
державні акти на право власності на
земельні ділянки в адміністративних
межах Красненської сільської ради
Обухівського району Київської області,
видані 17 вересня 2008 року відповідачам -
фізичним особам (ОСОБА_2 та іншим,
всього 53-ом особам).

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 06 листопада
2013 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації від 11 липня 2007
року №764 «Про надання дозволу на
підготовку матеріалів попереднього
погодження місця розташування
земельної ділянки СТ «Аграр-2006» в
оренду для ведення колективного
садівництва за рахунок земель
Красненської сільської ради»;

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації від 9 жовтня 2007
року №1333 «Про затвердження матеріалів
попереднього розташування земельної
ділянки та надання дозволу на
виготовлення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду ОК С/Т «Аграр-2006» для ведення
садівництва за рахунок земель
державної власності в
адміністративних межах Красненської
сільської ради Обухівського району
Київської області»;

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки площею 46,605 га з
кадастровим номером :04:002:0026 для
ведення колективного садівництва в
адміністративних межах Красненської
сільської ради Обухівського району
Київської області, укладеного між
Обухівською районною державною
адміністрацією та Обслуговуючим
кооперативом «Садове товариство
«Аграр-2006» та зареєстрований у реєстрі
за №2688;

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації від 21 травня
2008 року№783 «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки 57-ом громадянам в ОК
«СТ «Аграр-2006» для ведення садівництва
в адміністративних межах Красненської
сільської ради».

Визнано недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки в
адміністративних межах Красненської
сільської ради Обухівського району
Київської області, видані 17 вересня 2008
року відповідачам - фізичним особам
(ОСОБА_2 та іншим, всього 53-ом особам).

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОК «СТ
«Аграр 2006», подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог. В апеляційній скарзі
посилався на те, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушення норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що розпорядженням
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області від 21
травня 2008 року №783 надано дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки загальною площею 6,84 га 57-ом
громадянам для ведення садівництва в
Обслуговуючому кооперативі «Садове
товариство «Аграр-2006» в
адміністративних межах Красненської
сільської ради Обухівського району
Київської області.

У подальшому розпорядженням
Обухівської районної державної
адміністрації № 981 від 18 червня 2008 року,
в порушення вимог ст. 118 Земельного
кодексу України та порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№677 від 26.05.2004 року, без розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, передано у
власність 53 громадянам земельні
ділянки загальною площею 6.36 га для
ведення колективного садівництва в
межах адміністративної території
Красненської сільської ради.

В той же час станом на час прийняття
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрацієї №981 від 18.06.2008
року вказані земельні ділянки не були
вільні, оскільки на них знаходився
об'єкт нерухомого майна, належний ТОВ
"Екорегіонінвест" на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна із
ТОВ "Міжрегіональний факторинговий
союз" від 14 липня 2007 року, за умовами
якого вказана третя особа набула у
приватну власність частину цілісного
майнового комплексу, а саме - поле
фільтрації №2, площею 404900,00 кв. м. (40,49
га), яке розташоване за адресою:
Київська область, Обухівський район, с.
Григорівка, вул. Леніна, 3. (т.2, а.с. 216).

Відповідно до Тимчасового положення
«Про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно», затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 28 січня 2003 року за № 6/5, право
власності на вказаний об'єкт
нерухомого майна зареєстровано в
установленому порядку. Таким чином, ТОВ
"Екорегіонінвест" на законних
підставах набуло право власності на
поле фільтрації №2. (т.2, а.с. 216).

Земельна ділянка, на якій розташоване
поле фільтрації №2, була виділена ВАТ
«Григорівський цукровий завод» з
цільовим призначенням - «під виробничі
потреби», що підтверджується державним
актом на право постійного користування
серії КВ від 03 січня 1995 року.

Розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації №941 від 07
серпня 2007 року припинено постійне
користування ВАТ «Григорівський
цукровий завод» на земельну ділянку, де
розташований зазначений вище об'єкт
нерухомості, що перебуває у приватній
власності ТОВ "Екорегіонінвест" та
змінено цільове призначення цієї
земельної ділянки із земель
промисловості - на землі
сільськогосподарського призначення.

Факт, що на земельній ділянці, щодо якої
прийнято вказане розпорядження
розташований об'єкт нерухомості,
установлено, окрім іншого, постановою
господарського суду Київської області
від 04 червня 2008 року у справі № А18/25 1-08,
яка набрала законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного
кодексу України, якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у
користування, то, в разі їх відчуження,
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Земельного
кодексу України землями промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення
визнаються земельні ділянки, надані в
установленому порядку підприємствам,
установам та організаціям для
здійснення відповідної діяльності.

Відповідно до ст. 66 Земельного кодексу
України до земель промисловості
належать землі, надані для розміщення
та експлуатації основних, підсобних і
допоміжних будівель та споруд
промислових, гірничодобувних,
транспортних та інших підприємств, їх
під'їзних шляхів, інженерних мереж,
адміністративно-побутових будівель,
інших споруд. Землі промисловості
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.
Розміри земельних ділянок, що
надаються для зазначених цілей,
визначаються відповідно до
затверджених в установленому порядку
державних норм і проектної
документації, а відведення земельних
ділянок здійснюється з урахуванням
черговості їх освоєння.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу
України, землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури або
призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського
призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі тимчасової консервації
тощо).

Отже, земельна ділянка, на якій
розташоване поле фільтрації № 2, за
цільовим призначенням віднесено до
земель промисловості (виробничі
потреби). Обухівською районною
державною адміністрацією неправомірно
змінено цільове призначення
вищезазначеної земельної ділянки, так
як на цій земельній ділянці
знаходиться промислова споруда - поле
фільтрації.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу
України віднесення земель до тієї чи
іншої категорії здійснюється на
підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Відповідно до п. 3 ст. 122 Земельного
кодексу України районні державні
адміністрації на їх території надають
земельні ділянки із земель державної
власності у постійне користування
юридичним особам у межах сіл, селищ,
міст районного значення для всіх
потреб та за межами населених пунктів
для:

а) сільськогосподарського
використання;

б) ведення водного господарства,

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо).

Згідно з п. 4 ст. 122 Земельного кодексу
України (у редакції, що діяла на момент
прийняття розпорядження) обласні
державні адміністрації надають
земельні ділянки на їх території із
земель державної власності у постійне
користування юридичним особам у межах
міст обласного значення та за межами
населених пунктів для всіх потреб, крім
випадків, визначених частинами
третьою, сьомою ст. 122 Земельного
кодексу України.

Відповідно до п. 5 ст. 149 Земельного
кодексу України районні державні
адміністрації на їх території
вилучають земельні ділянки державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, в межах сіл,
селищ, міст районного значення для всіх
потреб та за межами населених пунктів
для:

а) сільськогосподарського
використання;

б) ведення водного господарства, крім
випадків, визначених частиною дев'ятою
цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Відповідно до п. 6 ст. 149 Земельного
кодексу України обласні державні
адміністрації на їх території
вилучають земельні ділянки державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, в межах міст
обласного значення та за межами
населених пунктів для всіх потреб, крім
випадків, визначених частинами п'ятою,
дев'ятою статті 149 Земельного кодексу
України.

Однак, повноваження щодо зміни
цільового призначення земель
промисловості Земельним кодексом
України надано обласним державним
адміністраціям, а не районним
державним адміністраціям.

Розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації №764 від 11
липня 2007 року надано дозвіл ОК СТ
"Аграр-2006" на підготовку матеріалів
попереднього погодження місця
розташування земельної ділянки в
оренду площею 44 га для ведення
колективного садівництва за рахунок
земель Красненської сільської ради
Обухівського району Київської області.

Розроблені матеріали попереднього
погодження затвердженні
розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації № 1333 від 09
жовтня 2007 року та надано дозвіл
Обслуговуючим кооперативом ОК «СТ
"Аграр-2006" на розробку проекту
землеустрою щодо відведення в оренду
земельної ділянки на території
Красненської сільської ради для
ведення садівництва площею 47 га за
рахунок земель державної власності.

Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року
між Обухівською районною державною
адміністрацією Київської області та ОК
«Садове товариство «Аграр-2006» укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 46,605 га для ведення садівництва
за рахунок земель державної власності
в адміністративних межах Красненської
сільської ради Обухівського району, а
далі 04 вересня 2008 року та 17 вересня 2008
року 290 осіб отримали державні акти на
право приватної власності на землю, у
тому числі відповідачі по цій справі.

Згідно із технічною документацією із
землеустрою щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки вказаних 53 осіб, земельна
ділянка загальною площею 6,36 га,
розташована в межах території на які
розміщено поле фільтрації №2.

Згідно із пунктом 12 розділу X
перехідних положень ЗК України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Станом на день прийняття оскаржуваних
розпоряджень розмежування земель
державної та комунальної власності
проведено не було.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦК України,
право власності на землю (земельну
ділянку) набувається та здійснюється
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути відновлення становища, яке
існувало до порушення, визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 393 Цивільного кодексу
України правовий акт органу державної
влади, який не відповідає законові і
порушує права власника, за позовом
власника майна визнається судом
незаконним та скасовується. Власник
майна, права якого порушені внаслідок
видання правового акта органом
державної влади має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку виникає з моменту державної
реєстрації цього права. А згідно ч. 1 ст.
126 Земельного кодексу України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Враховуючи вищезазначене, спірні
земельні ділянки вибули з власності
держави з порушенням вимог чинного
законодавства в порядку безкоштовної
приватизації відповідно до ст. 118
Земельного кодексу України, суд
погоджується із доводами прокурора про
наявність правових підстав для
визнання недійсними всіх розпоряджень
органу державної влади та
правовстановлюючих документів,
внаслідок яких право власності держави
перейшло до фізичних осіб.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
обласні державні адміністрації в межах
своїх повноважень спрямовують
діяльність районних державних
адміністрацій та здійснюють контроль
за їх діяльністю.

Голови обласних державних
адміністрацій мають право скасовувати
розпорядження голів районних
державних адміністрацій, що суперечать
Конституції України та законам
України, рішенням Конституційного Суду
України, актам Президента України,
Кабінету Міністрів України, голів
обласних державних адміністрацій, а
також міністерств, інших центральних
органів виконавчої влади.

Згідно ст. 43 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

До повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»
належать: здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель у частині: додержання органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами вимог земельного
законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю; виконання
вимог щодо використання земельних
ділянок за цільовим призначенням;
додержання вимог земельного
законодавства в процесі укладання
цивільно-правових угод, передачі у
власність, надання у користування, в
тому числі в оренду, вилучення (викупу)
земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних
органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти, що
підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно із п.1.4 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
Комітету України по земельних ресурсах
від 04.05.99 року за N 43, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 4 червня
1999 року за N 354/3647, державний акт на право
власності на земельну ділянку та
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою
видається на підставі рішення Кабінету
Міністрів України, обласної, районної,
Київської і Севастопольської міських,
міської, селищної, сільської ради, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласної, районної Київської і
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

Під час розгляду справи суду як першої
так і апеляційної інстанції не подано
доказів, які б вказували на дотримання
встановленої ст.118 Земельного кодексу
України процедури виділення шляхом
приватизації земельних ділянок на ім'я
відповідачів - фізичних осіб, зокрема
подання цими особами відповідних заяв
до уповноваженого органу, виготовлення
проекту землеустрою чи іншої технічної
документації, винесення уповноваженим
органом відповідного рішення тощо.

Стаття 153 Земельного кодексу України
визначає, що власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно ст.152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

В результаті грубих порушень
Обухівською РДА вимог законодавства
України та прав ТОВ «Екорегіонінвест»,
судовими рішеннями скасовані наступні
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації:

розпорядження від 07.08.2007 року №941 «Про
припинення права постійного
користування ВАТ «Григорівський
цукровий завод» на земельну ділянку,
надану для виробничих потреб за
рахунок земель державної власності в
адміністративних межах Красненської
сільської ради» скасовано ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 19 липня 2011 року по справі №К/9991/6506/11
(копія ухвали суду є в матеріалах
справи); (т.2, а.с. 217-218).

розпорядження від 18.06.2008 року №981 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки членам садового
товариства «Аграр-2006» в кількості 53
осіб для ведення садівництва в
адміністративних межах Красненської
сільської ради» скасовано ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
по справі №2а- 1058/11/1070 (копія ухвали є в
матеріалах справи); (т.2, а.с. 226-228).

розпорядження від 22.04.2008 року №578 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки 44-ом громадянам в ОК
«СТ «Аграр-2006» для ведення садівництва
в адміністративних межах Красненської
сільської ради» та розпорядження від
22.04.2008 року №579 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів на
право власності на земельні ділянки
193-ом громадянам в ОК «СТ «Аграр-2006» для
ведення садівництва в
адміністративних межах Красненської
сільської ради» скасовані постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року по справі №2а-9978/10/1070 (копія
постанови є в матеріалах справи).

Всі вищезазначені рішення судів
набрали законної сили. Крім того, в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 19 липня 2011 року по справі
№К/9991/6506/11 було зазначено: «Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що Обухівська РДА не
вправі була змінювати цільове
призначення та передавати до земель
запасу земельну ділянку, на якій
розміщений вказаний об'єкт
нерухомості, без вирішення питання про
оформлення права користування землею
відповідно до закону на власника
споруди, (копія ухвали є в матеріалах
справи).»

Враховуючи вищевикладенні порушення
законодавства при набутті
відповідачами права власності на
спірні земельні ділянки, суд першої
інстанції вірно вважав доведеними і
такими, що підлягають задоволенню,
позовні вимоги в частині визнання
недійсними оспорюваних державних
актів на право приватної власності на
землю, оскільки порушене право держави
на землю підлягає судовому захисту.

Статтею 125 Земельного кодексу України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на те, що спірні державні акти
на право власності на земельну ділянку
були зареєстровані, відновити
становище, яке існувало до порушення
закону і прав держави можливо шляхом
визнання протиправною і скасування
державної реєстрації таких державних
актів і прав на землю, тому суд першої
інстанції вірно дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в цій
частині.

Згідно із ч.5 ст.116 Земельного кодексу
України надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Під час розгляду справи виявлено, що
один і предметів позову втратив
чинність. Так, поданим суду письмовим
доказом підтверджується, що
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації від 18 червня
2008 року № 981 було скасовано на підставі
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року справа №2а-1058/11/1070. (т.2, а.с. 238)., тому
вимоги позову про визнання цього
розпорядження незаконним та його
скасування суд першої інстанції вірно
вважає необґрунтованими, оскільки
станом на час вирішення справи це
розпорядження є не чинним.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, та вимог заявлених
в суді першої інстанцї, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу „Садове
товариство"Аграр-2006" - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: