Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

з участю Станкевича В.О., ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк»» на рішення Рівненського
міського суду від 30 січня 2014 року в
справі за позовом публічного
акціонерного товариства
«Акцент-Банк»» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О
В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду
від 30 січня 2014 року позов задоволено
частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк»)
заборгованість в сумі 22 628 грн. 16 коп. та
226 грн. 28 коп. судових витрат, пов'язаних
з оплатою судового збору.

У поданій на вказане рішення
апеляційній скарзі представник ПАТ
«Акцент-Банк» покликався на його
незаконність та необґрунтованість
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вказував на помилковість висновку
суду про наявність підстав для
зменшення розміру суми пені, оскільки
відповідач погодився з умовами
договору та особисто його підписав. В п.
5.1 умов договору сторони визначили
розмір пені, тому її розмір, заявлений
в позовній заяві є таким, що підлягає
стягненню в повному обсязі.

Крім того, доводив, що судом належним
чином не мотивовано в рішенні суду
зменшення розміру неустойки
відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, а
також не враховано вимоги ч.1 ст. 625 ЦК
України, згідно з якою боржник не може
бути звільнений від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Враховуючи наведене, просив рішення
Рівненського міського суду від 30 січня
2014 року змінити, задовольнивши позовні
вимоги банку в повному обсязі, зокрема
в частині заявленої суми пені - 21 632 грн.
64 коп.

Представник ПАТ «Акцент-Банк»»
Станкевич В.О., в судовому засіданні
доводи апеляційної скарги підтримав
та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 визнав апеляційну
скаргу.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Частково задовольняючи позов та
зменшуючи пеню, суд першої інстанції
виходив з того, що нарахована пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язання
за договором кредиту явно перевищує
розмір збитків, тому визначив її у
розмірі 5 000 грн., яку вважав
обґрунтованою та такою, що відповідає
обставинам справи.

________________________________________________________________________
_____________________________________

Справа № 569/22473/13-ц
Головуючий у 1-й
інст. - Герасимчук М.К.

Провадження №22-ц /787/604/2014р.
Доповідач - Боймиструк С.В.

На підтвердження такого висновку в
рішенні суду наведена норма ч.3 ст.551 ЦК
України в редакції, що не відповідає
офіційній, та відповідний висновок про
ненадання банком доказів розміру
заподіяних йому збитків, що фактично
позбавляло суд права застосовувати цю
норму.

Такий висновок суду першої інстанції
не відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 27
липня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та
ОСОБА_2 укладено договір № А32РСС9GHD2904,
згідно якого останній отримав кредит в
розмірі 20000 грн.00 коп. із сплатою
відсотків за користуванням кредитом у
розмірі 0, 12 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням відповідачем
зобов'язань щодо погашення кредиту та
відсотків виникла заборгованість, на
яку також нараховано неустойку, що
ОСОБА_2 не заперечує.

Відповідно до п.27 Постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року „ Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин„
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу. При цьому
проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у
такому порядку не підлягають зменшенню
через неспівмірність із розміром
основного боргу, оскільки вони є платою
за користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

ОСОБА_2 по справі ні письмової, ні усної
заяви про зменшення розміру неустойки
не подавав. Інших обставин, які мають
істотне значення суду не наводив та
відповідно їх в рішенні не відображено.

Відповідно до ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції та не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне
вийти за межі апеляційної скарги та не
змінити оскаржене рішення, як просить
апелянт, а скасувати його повністю,
оскільки воно викладене таким чином, що
скасування лише в частині стягнення
пені є неможливим та в подальшому це
створить труднощі при розумінні рішень
суду та їх виконанні.

Відповідно до розрахунку
заборгованість ОСОБА_2 перед банком за
кредитом складає: 11169,66 - борг за
кредитом; 9,91 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом;
4102,84 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 21632,64 грн. пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1845,75 грн. - штраф
(процентна складова).

Отже, оскільки підстав для зменшення
пені немає, то позов підлягає до
задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивачем документально підтверджена
сплата судового збору до першої та
апеляційної інстанції в сумі 588,91 (392,61 +
196,3) грн. (а.с.1, 32).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що місцевий суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясував обставини, які мають
значення для справи, його висновки не
відповідають обставинам справи, а тому
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Керуючись п.2 ч.1.ст. 307, ст. 309, ст.ст.
313-314,316,324-325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського
суду 30 січня 2014 року скасувати.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість в за
кредитним договором в сумі 39 260
(тридцять дев'ять тисяч двісті
шістдесят) грн. 80 коп. та 588 (п'ятсот
вісімдесят вісім) грн. 91 коп. судових
витрат, пов'язаних з оплатою судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :