Справа № 500/1213/14-ц
Провадження № 2/500/1248/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

при секретарі: Івановій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Новонекрасівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Новонекрасівської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області про визнання за ним,
як спадкоємцем за заповітом, права
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті ОСОБА_2, та
складається із житлового будинку
АДРЕСА_1 а також земельної ділянки
площею 3,06 га, розташованої на території
Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
переданої на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
серії Р1 №456682, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю №10-09-190
від 05.02.2003 року, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
нотаріальною конторою йому відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину, за тих підстав, що
спадкодавцем за життя не була
проведена державна реєстрація права
власності на житловий будинок та у
Державному акті є дописки.

Сторони, будучи своєчасно та
належним чином повідомленими про дату,
час та місце розгляду справи у судове
засідання не з'явилися. Позивач
направив представника з належним чином
посвідченими повноваженнями.
Відповідач звернувся із заявою про
визнання позову та розгляд справи у
відсутності представника (а.с.28).

У судовому засіданні представник
позивача заяву підтримала та
наполягала на її задоволенні. В останнє
судове засідання не з'явилася,
звернувшись із заявою про розгляд
справи у її відсутність (а.с.48).

Вивчивши і дослідивши матеріали
справи, суд, на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 належала земельна ділянка,
площею 3,06 га, розташована на території
Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
передана на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
серії Р1 №456682, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю №10-09-190
від 05.02.2003 року, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету
Новонекрасівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
за вих.№759 від 02.09.2013 року відповідно до
запису в погосподарській книзі ОСОБА_2
належав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
Ізмаїльському району Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області 19.12.2006 року, ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
вищезазначене спадкове майно.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру
№20189204 від 15.06.2009 року та відповідно до
листа Ізмаїльської державної
нотаріальної контори за вих.737/02-14 від
31.03.2014 року ОСОБА_2 залишила заповіт,
посвідчений Новонекрасівською
сільською радою за №31, яким все своє
майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.6-8, 44-47).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки виконавчого
комітету Новонекрасівської сільської
ради Ізмаїльського району Одеської
області за вих.№759 від 02.09.2013 року
ОСОБА_1 на час відкриття спадщини
проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2,
тобто вважається таким, який фактично
прийняв спадщину. Інших спадкоємців,
які заявили свої права на спадкове
майно, немає (а.с.9).

Письмовою відповіддю державного
нотаріуса Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Одеської області
за вих.№460/02-14 від 27.02.2014 року позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
спадкодавцем за життя не була
проведена державна реєстрація права
власності на житловий будинок та у
Державному акті на спадкову землю є
дописки (а.с.22).

Приймаючи до уваги, що іншого способу
захисту права на спадкове майно
позивач не має, а також враховуючи ту
обставину, що відповідач, безумовно
визнав позов і його визнання не
суперечить закону й не порушує права
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 158, 174, 197, 208, 209, 212 -
215, 218, 222 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новонекрасівської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, та
складається із:

житлового будинку АДРЕСА_1

земельної ділянки площею 3,06 га,
розташованої на території Ларжанської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області, переданої на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії Р1
№456682, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю №10-09-190 від 05.02.2003
року, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Копії рішення надіслати для відома
сторонам.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: