№ производства 2/646/257/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд
м.Харкова у складі:

головуючого: судді -Васильєвої О.О.

за участю секретаря - Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ "УкрСиббанк", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс", про визнання недійсним
договору про надання споживчого
кредиту та застави майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовною
заявою до ПАТ "УкрСиббанк", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс", у якій просить суд визнати
недійсним договір про надання
споживчого кредиту та заставу майна
№0 від 26.12.2006 року, укладеного між
ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 на суму 19680,00
доларів США.

В обґрунтування свої вимог позивач
зазначив, що 26.12.2006 року між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
та ОСОБА_2 був укладений договір про
надання споживчого кредиту та заставу
майна №0, за яким отримано кредит
в іноземній валюті в сумі 19680,00 доларів
США.

Позивач є дружиною ОСОБА_2 з 17.07.1993 року.

Зі змісту кредитного договору,
вбачається, що позивач, як дружина
ОСОБА_2, не давала згоди на отримання її
чоловіком кредиту на суму 19680,00 доларів
США, і даний договір виходить за межі
дрібного побутового.

На підставі викладено, вважає, що
вищевказаний договір повинен бути
визнаний недійсним, оскільки укладений
всупереч діючого законодавства.

У судове засідання позивач та її
представник не з'явились, про час та
місце розгляду справи був повідомлені
належним чином. Від позивача та її
представника до суду надійшли заяви
про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідачів у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просив розглядати справу
без його участі, позовні вимоги не
визнав, також, просив у задоволенні
позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали по
справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2006 року між
Акціонерним комерційний інноваційним
банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту та заставу майна
№0 (далі - Кредитний договір),
згідно до якого банк надав ОСОБА_2
кредитні кошти в іноземній валюті в
сумі 19680,00 дол. США, що дорівнює
еквіваленту 99384,00 грн., які він
зобов'язався повернути у строк до 26.12.2006
року із сплатою 11, 50 % річних.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного
договору, кредит надається
позичальнику для його особистих
потреб, а саме: на придбання автомобіля.

Згідно до п.2.1. Кредитного договору, у
забезпечення виконання в повному
обсязі усіх грошових зобов'язань
позичальника за даним договором,
позичальник передає в заставу, а Банк
приймає рухоме майно - транспортний
засіб: марка Opel, модель Astra, рік випуску
2006, колір сірий, тип ТЗ легковий комбі,
номери агрегатів: - шасі НОМЕР_1, - двигун
1598, кузов - НОМЕР_2, держ. номер - НОМЕР_3.

П. 2.6. Договору, передбачено, що право
керувати Предметом застави має ОСОБА_1.

Свої зобов'язання за Договором Банк
виконав в повному обсязі, надавши
позичальнику ОСОБА_2 кошти, шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок позичальника № 9600.

На підставі Договору факторингу №05/12
від 20 квітня 2012 року, укладеного між АТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс»,
Банк здійснив відступлення права
вимоги заборгованості за кредитним
договором №0 від 26.12.2006 року,
укладеним між ОСОБА_2 та Банком.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема з договорів та інших
правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори) (ст. 202
Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 Цивільного
кодексу України). Відповідно до ст. 204
Цивільного кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин) (ч. 2 ст. 214 ЦК
України).

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 214 ЦК
України).

Статтею 215 ЦК України визначено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

17 липня 1993 року зареєстровано шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про одруження НОМЕР_4,
виданого Немішаївскою селищною радою
Бородянського району Київської
області, актовий запис №29.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на
увазі окрему річ, сукупність речей, а
також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що
договір, укладений одним із подружжя
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Також слід звернути увагу на ч. 3 ст. 65 СК
України згідно якої, для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Однак, суд не приймає посилання
позивача, як на підставу для визнання
недійсним оскаржуваного правочину, що
на момент укладання договору позивач
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, та її згода на укладення даного
правочину була відсутня.

Так, кредитний договір укладався
ОСОБА_2 в інтересах сім'ї, одержані за
цим договором кошти використані на
потреби сім'ї, а саме, для придбання
транспортного засобу - марки Opel, модель
Astra, держ. номер - НОМЕР_3. Право
керування даним транспортним засобом
має позивач, що передбачено п.2.6.
Кредитного договору.

У свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу, також, є
відповідна відмітка, згідно до якої
ОСОБА_1 надано право керування
транспортним засобом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що підстави для визнання договору про
надання споживчого кредиту та заставу
майна №0 від 26.12.2006 року,
укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та
ОСОБА_2 на суму 19680,00 доларів США.
відсутні, а, отже, в задоволенні позову
необхідно відмовити.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
згідно до вимог ст. 197 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст.
215, 252, 253, 509, 526, 553, 554, 555, 559, 626 ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до ПАТ "УкрСиббанк", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс", про визнання недійсним
договору про надання споживчого
кредиту та застави майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

О.О.Васильєва