АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5172/2013 Головуючий
у 1-й інстанції: Фролов М.О.
Доповідач : Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Гаращенка Д.Р.,
Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 18 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання договору довічного
утримання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року представник позивача
звернувся до суду із позовом про
розірвання договору довічного
утримання.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 18 лютого 2014 року -
провадження у справі закрито за п. 6 ч. 1
ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
та направити справу для продовження її
розгляду по суті.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що ухвала суду є
незаконною, прийнятою з порушенням
норм процесуального права.

Вказує на те, що смерть відчужувача за
договором довічного утримання, який за
життя звернувся з вимогами про
розірвання договору довічного
утримання, не є підставою для
припинення зобов'язання та закриття
провадження по справі на підставі п. 6 ч.
1 ст. 205 ЦПК України, оскільки у померлої
позивачки наявні спадкоємці як за
законом, так і за заповітом, які на
даний момент вступили у спадщину.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Закриваючи провадження у справі, суд
виходив з того, що спірні
правовідносини не допускають
правонаступництво.

Проте, з таким висновком суду
погодитись неможливо, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
копії свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про
що відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Дарницького РУЮ у м.
Києві 30.01.2014 року складено відповідний
актовий запис за №87.

Згідно ст. 757 ЦК України обов'язки
набувача за договором довічного
утримання (догляду) переходять до тих
спадкоємців, до яких перейшло право
власності на майно, що було передане
відчужувачем.

Якщо спадкоємець за заповітом
відмовився від прийняття майна, що було
передане відчужувачем, право власності
на це майно може перейти до спадкоємця
за законом.

Якщо у набувача немає спадкоємців або
вони відмовилися від прийняття майна,
переданого відчужувачем, відчужував
набуває права власності на це майно. У
цьому разі договір довічного утримання
(догляду) припиняється.

Отже, колегія суддів вважає, що смерть
відчужувача, який за життя звернувся з
вимогами про розірвання договору
довічного утримання не є підставою для
припинення зобов'язання та закриття
провадження по справі на підставі п.6 ч.1
ст.205 ЦПК України, оскільки у позивача є
спадкоємці за заповітом. Окрім того, на
даний час не сплив термін для подачі
заяви про прийняття спадщини і не
з'ясовано наявність чи-то відсутність
спадкоємців за законом, які мають
обов'язкову долю в спадщині незалежно
від заповіту.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо померла фізична особа,
яка була однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

Оскільки ОСОБА_1 вважає себе
спадкоємцем за заповітом, то у спірних
правовідносинах допускається
правонаступництво в порядку ст.37 ЦПК
України.

Зазначена позиція знайшла своє
закріплення у Правових позиціях Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ при перегляді цивільних справ у
касаційному порядку у 1 кварталі 2011
року, в яких йдеться посилання на те, що
припинення договору довічного
утримання у зв'язку зі смертю
відчужувача поширюється тільки на
випадки, коли відчужувачем позов не
заявлявся, а якщо він заявлений, то
допускається процесуальне
правонаступництво.

Порядок здійснення процесуального
правонаступництва регламентується ч. 1
ст. 201 ЦПК України.

Враховуючи те, що спірні
правовідносини допускають
правонаступництво, апеляційна
інстанція приходить до висновку про
відсутність підстав для закриття
провадження по справі згідно ст.205 ч.1 п.6
ЦПК України.

Відповідно до пунктів 3,4 ст. 311 ЦПК
України підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Оскільки ухвала постановлена з
порушенням процесуальних норм права,
така ухвала підлягає до скасування і
направлення справи для продовження її
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 18 лютого 2014 року скасувати
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді