Справа № 733/2226/13-ц Провадження №
22-ц/795/334/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Чугуєвська Т. П. Доповідач - Боброва І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Бойко О.В., Висоцької Н.В., при
секретарі:Зіньковець О.О., за
участю:відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 23 грудня 2013
року у справі за позовом Кредитної
спілки «Аккорд» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2013 року КС «Аккорд» звернулось
з позовом до ОСОБА_5, в якому просив
стягнути з останнього заборгованість
за кредитним договором № ПРІ-792 від
28.12.2007 року в сумі 8429,62 грн., з яких 1493,54
грн. залишок кредиту, 3632,62 грн. залишок
процентів, 1493,54 грн. нараховані штрафні
санкції, 1809,92 грн. інфляційна складова
та 3% річних.

Рішенням Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 23 грудня 2013
року Позовні вимоги КС «Аккорд»
задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь КС «Аккорд» заборгованість
згідно з кредитним договором № ПРІ-792
від 28.12.2007 в наступному розмірі: залишок
кредиту 1493,54 грн., залишок процентів
3632,62 грн., нараховані штрафні санкції
1493,54 грн., інфляційна складова та 3%
річних 1809,92 грн., всього стягнуто суму
заборгованості в розмірі 8429,62 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КС
«Аккорд» витрати по сплаті судового
збору в розмірі 229 грн. 41 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 23 грудня 2013
року скасувати та постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення прийнято з порушенням
норм матеріального права, судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи. Апелянт
посилається на те, що він повністю
сплатив кредит на загальну суму 5217 грн.
Позивачем пропущено строк спеціальної
позовної давності терміном один рік
щодо стягнення штрафу та пені і три
роки загальної позовної давності.
Також апелянт вказує на те, що кредитна
спілка вже припинила свою діяльність
як юридична особа.

В судовому засіданні відповідач
підтримав доводи апеляційної скарги і
просив її задовольнити.

Відповідач належним чином був
повідомлений про час розгляду справи,
про що свідчать повідомлення про
вручення 22.01.2014 р. та 31.01.2014 р. поштових
відправлень (а.с.58,59), проте свого
представника до суду не направив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що 28
грудня 2007 року між ОСОБА_5 та КС
«Аккорд» був укладений договір кредиту
№ ПРІ-792, згідно з яким ОСОБА_5 отримав
кредит в сумі 2200 грн. на строк 12 місяців
з 28 грудня 2007 року по 28 грудня 2008 року,
що підтверджується копією зазначеного
договору (а.с. 10,11).

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договір виконав в повному обсязі,
надавши кредит в сумі 2200 грн., що
відповідачем не оспорюється.
Натомість, відповідач взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредитних
коштів в повному обсязі не виконав, що
призвело до виникнення заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. За положеннями ст.625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Проценти, встановлені
статті 625 ЦК, підлягають стягненню при
наявності протиправного невиконання
або неналежного виконання грошового
зобов'язання.

Звертаючись до суду з позовом, КС
«Аккорд» мотивувала позовні вимоги
тим, що відповідач ОСОБА_5 зобов'язання
за договором належним чином не виконує,
в результаті чого утворилася
заборгованість станом на 05.08.2013 року в
розмірі 8429 грн. 62 коп., а саме: 1493,54 грн.
залишок кредиту; 3632,62 грн. залишок
процентів; 1493,54 грн. нараховані штрафні
санкції; 1809,92 грн. інфляційна складова
та 3% річних. Зазначені доводи позивач
підтвердив відповідним розрахунком.

Під час апеляційного перегляду справи,
відповідачем ОСОБА_5 були надані
оригінали квитанцій про оплату
кредиту, з яких вбачається, що частина
платежів позивачем не була врахована
при розрахунку боргу. Позивачем на
підставі наданих відповідачем
оригіналів квитанцій був проведений
новий розрахунок боргу відповідно до
якого станом на 05.08.2013 р. сума боргу
становить 6419,70 грн. Ця сума і підлягає
стягненню з відповідача.

Доводи апелянта щодо звернення
позивача з позовом після закінчення
строку позовної давності не
заслуговують на увагу. Відповідно до
частини 3 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Із аудіозапису
судових засідань від 12.12.2013 р. та 23.12.2013
р., на яких був присутній відповідач,
заява про застосування наслідків
спливу позовної давності ним під час
розгляду справи не робилася. Відсутня
така заява і на паперових носіях, що
спростовує доводи апелянта нібито суд
першої інстанції проігнорував такі
його заяви.

Твердження апелянта щодо скасування
державної реєстрації позивача також є
безпідставними, оскільки це
спростовується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції вірно визначився з
характером спірних правовідносин,
проте при ухваленні судового рішення
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, тому на підставі
ст.309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає зміні шляхом
зменшення розміру заборгованості,
стягнутої з ОСОБА_5 на користь КС
«Аккорд».

Оскільки колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги, з позивача на
користь відповідача слід частково
стягнути судовий збір в сумі 10,05 грн., що
був сплачений відповідачем при подачі
апеляційної скарги пропорційно суми на
яку був зменшений розмір
заборгованості (2009,92 х 0,5 :100 = 10,05 грн.).

Керуючись ст.ст.526, 527, 625 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 88, 303, 307, 309 ч.1 п.1,
313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 23 грудня 2013
року - змінити, зменшивши стягнуту з
ОСОБА_5 на користь Кредитної спілки
«Аккорд» заборгованість за кредитним
договором № ПРІ-792 від 28.12.2007р з 8429,62 грн.
до 6419,70 грн. ( шість тисяч чотириста
дев"ятнадцять) грн. 70 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Стягнути з Кредитної спілки «Аккорд»
на користь ОСОБА_5 судові витрати за
розгляд справи в апеляційній інстанції
10, 05 грн.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: