АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/2740/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Гладун Х.А.. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
13 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Кулікової С.В., Поліщук Н.В.
За участю : позивача
Представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 19 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітньої
особи ОСОБА_5 до Державного
підприємства „Наш дім", Органу опіки та
піклування Оболонської районної у м.
Києві державної адміністрації про
визнання права користування житловим
приміщенням.

в с т а
н о в и л а :

Позивач звертаючись в листопаді 2013
року із вищевказаним позовом
вказувала на те, що вона є опікуном
малолітнього ОСОБА_5, який починаючи з
травня 2013 року є єдиною зареєстрованою
особою в АДРЕСА_1, тому вона просила
суд задовольнити заявлені позовні
вимоги, а саме визнати право
користування зазначеним вище житловим
приміщенням з дати його реєстрації у
вказаній квартирі, а саме 07.11.2006 року.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 19 грудня 2013 року ОСОБА_3 було
відмовлено у задоволенні заявлених
позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подала апеляційну скаргу, де
ставила питання про його скасування та
прийняття нового по суті заявлених
вимог. Так як судом при його
постановленні було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні
підтримала подану апеляційну скаргу,
представник відповідача не визнала
скаргу заперечувала проти її
задоволення.

Третя особа до початку розгляду справи
подала заява про розгляд справи за її
відсутності. Судова колегія вважає за
можливе розглянути справу у її
відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК
України.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом при розгляді справи було
встановлено, що малолітній ОСОБА_5 був
вселений та зареєстрований до квартири
АДРЕСА_1 07.11.2006 року як член сімї
наймача. У встановленому законом
порядку таким, що втратив право
користування квартирою не визнаний, і
вказана реєстрація будь - ким не
оспорювалась, а відтак відбулася з
дотриманням встановленого законом
порядку.

Згідно Розпорядження Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 13.09.2006 року № 892 та
№ 1041 від 12.11.2008 року ОСОБА_6 було
призначено опікуном малолітнього
ОСОБА_5, який буде проживати за її
місцем проживання та зобов'язано
опікуна здійснювати заходи щодо
захисту та збереження житла
малолітнього до досягнення ним
повноліття та недопущення щодо житла
за адресою: АДРЕСА_1 будь яких право
чинів без дозволу опіки та піклування
за територією належності житла.

Відмовляючи у задоволенні заявлених
позовних вимог з урахуванням положень
ст.ст. 4, 15, 11 ЦПК України, суд першої
інстанції виходив з того, що поданий до
суду представником малолітнього позов
про визнання його таким, що має право на
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 не містить належного
правового обґрунтування звернення до
суду, сутності існуючих правовідносин,
що виникли між сторонами. Конкретики
щодо порушень, не визнаних або
оспорюваних відповідачами прав,
свобод чи інтересів малолітнього в
інтересах якого було подано позов.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так як право на користування
малолітнім спірним житлом закріплено
законодавчо, а саме у відповідності до
п.3.ч.3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членами його сімї понад
шість місяців у випадку влаштування
дитини на виховання родичів, опікуна чи
піклувальника, у прийомну сімю, дитячий
будинок сімейного типу, заклад для
сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування - протягом
усього часу їх перебування у родичів,
опікунів чи піклувальника, у прийомну
сімю, дитячий будинок сімейного типу,
заклад для сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування.

Зазначене вище свідчить, що право
користування жилим приміщенням
закріплено за малолітнім законодавчо
протягом усього часу перебування ним
під опікою.

Крім того, Розпорядженням Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 1041 від 12.11.2008 року
ОСОБА_6 ( позивача ) було зобов'язано
здійснювати заходи щодо захисту та
збереження житла малолітнього до
досягнення ним повноліття та
недопущення щодо житла за адресою:
АДРЕСА_1 будь яких правочинів без
дозволу опіки та піклування за
територією належності житла.

Ні подана до суду позовна заява, ні
апеляційна скарга не містили у собі
посилань на порушення або невизнання
відповідачами прав малолітнього щодо
користування спірним житлом.

З огляду на наведені обставини справи
та вимоги діючого законодавства,
колегія суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст.303, 304, 305, 307, 308 , 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 19 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: