Справа № 159/1987/14-ц
Провадження № 4-с/159/10/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
02 квітня 2014 року

Ковельський міськрайонний
суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
скаргу ОСОБА_1 на постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Каращук К.Л.від 27 січня 2014 року про
повернення виконавчого листа № 2-7/2010,
виданого 01.12.2010 Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про відшкодування позивачеві
ОСОБА_1 150 000 грн за рахунок коштів
Державного Бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми з єдиного
казначейського рахунку Державного
Бюджету України,

в с
т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Каращук
Катерини Леонідівни, щодо виконання
судового рішення, зокрема прохає
визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук Катерини Леонідівни, які
виразились у винесенні постанови від
27.01.2013 року про повернення стягувачеві
виконавчого документа - виконавчого
листа №2-7/2010 від 01.12.2010 року; прохає
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук Катерини Леонідівни про
повернення стягувачеві виконавчого
документа - виконавчого листа №2-7/2010
від 01.12.2010 року та зобов'язати головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук Катерину Леонідівну провести
стягнення за вказаним виконавчим
документом за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми у 150000 грн. з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України.

У обґрунтування скарги
посилається на наступні обставини: на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України знаходиться виконавчий
лист № 2-7/2010, виданий 01.12.2010 Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про відшкодування позивачеві
ОСОБА_1 150 000 грн., стягнення провести за
рахунок коштів Державного Бюджету
України шляхом списання в безспірному
порядку на користь ОСОБА_1 встановленої
до відшкодування суми з єдиного
казначейського рахунку Державного
Бюджету України.

27.05.2011 державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 26861620 з примусового
виконання вищевказаного виконавчого
документа, копії якої направлено
боржнику - Державному казначейству
України до виконання та встановлено
строк для самостійного виконання
зазначеного судового рішення.
Боржником рішення суду, в установлений
державним виконавцем строк, не
виконано. Оскільки Державне
казначейство України, як урядовий
орган державного управління,
ліквідоване постановою Кабінету
Міністрів України від 28.03.2011 року № 346
«Про ліквідацію урядових органів», а
Указом Президента України від 09.12.2010
року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи
центральних органів виконавчої влади»
створено Державну казначейську службу
України, яка є правонаступником
ліквідованого Державного казначейства
України, ухвалою Ковельсьського
міськрайонного суду Волинської
області від 09.11.2011 року замінено
сторону виконавчого провадження, а
саме боржника - Державне казначейство
України на Державну казначейську
службу України (а.с. 15-18). У той же час
заяву старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України в
частині встановлення способу і
порядку виконання виконавчого листа
№2-7/2010 від 01.12.2010 року залишено без
задоволення, відмовлено у зміні
способу і порядку виконання
виконавчого листа № 2-7/2010, виданого
01.12.2010 року Ковельським міськрайонним
судом Волинської області. Незважаючи
на вказані обставини, старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання ДВС України
Каращук К.Л. 26.06.2012 року було винесено
ухвалу про повернення виконавчого
документа без виконання з посиланням
на постанову Кабінету міністрів
України від 28.03.2011 № 346 «Про ліквідацію
урядових органів», Указ Президента
України від 13.04.2011 № 460/2011 «Про
Положення про Державну казначейську
службу України», «Порядок виконання
рішень про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ», затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок), яким
визначено механізм стягнення
присуджених коштів з державного
бюджету без участі органів Державної
виконавчої служби, шляхом пред'явлення
виконавчого документа за місцем
заподіяння шкоди місцевому органу
Державної казначейської служби
України.

Ухвалою колегії суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Волинської області
від 12 жовтня 2012 року дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук Катерини Леонідівни щодо
повернення виконавчого документа
визнано неправомірними, ухвалено
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. від 26 червня 2012 року про
повернення виконавчого документа та
зобов'язати старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук К.Л. поновити
виконавче провадження по справі №26861620
і провести стягнення за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми у 150000 грн. з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України.

13 листопада 2012 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л., на підставі вищевказаної
ухвали колегії суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області від 12 жовтня
2012 року, було відновлено виконавче
провадження по виконавчому листу
№2-7/2010 від 01.12.2010 року. 22.01.2013 року
старший державний виконавець Каращук
К.Л., з посиланням на положення п.2 ч.І
статті 47 Закону України «Про виконавче
провадження», знову винесла постанову
про повернення виконавчого листа №
2-7/2010 про стягнення на користь ОСОБА_1
визначеної суми відшкодування
моральної шкоди з метою, як зазначено у
оскаржуваній постанові, його
подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком виконання
рішень про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 26 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалами
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Волинської області від 29 квітня 2013 року
та від 17 червня 2013 року, а також ухвалою
Колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року, скаргу
ОСОБА_1 на дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання Державної виконавчої служби
України Каращук К.Л. щодо виконання
судового рішення було задоволено
повністю, дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук Катерини
Леонідівни, щодо повернення
виконавчого документа, визнано
неправомірними, скасовано постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. від 22 січня 2013 року про
повернення виконавчого документа та
зобов'язано старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук Катерину
Леонідівну поновити виконавче
провадження по справі №26861620 і провести
стягнення за рахунок коштів Державного
бюджету України шляхом списання в
безспірному порядку на користь ОСОБА_1
встановленої до відшкодування суми у
150000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень з
єдиного казначейського рахунку
Державного бюджету України.

Ухвалою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 03 грудня 2013 року у
задоволенні заяви головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про встановлення способу і порядку
виконання виконавчого листа № 2-7/2010,
виданого 01.12.2010 року Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про відшкодування позивачеві
ОСОБА_1 150 000 грн. за рахунок коштів
Державного Бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми з єдиного
казначейського рахунку Державного
Бюджету України - відмовлено.

Незважаючи на вказані обставини,
27 січня 2014 року старший державний
виконавець Каращук К.Л., з посиланням на
положення п.9 ч.І статті 47, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»,
знову винесла постанову про повернення
виконавчого листа № 2-7/2010 про стягнення
на користь ОСОБА_1 визначеної суми
відшкодування моральної шкоди з метою,
як зазначено у оскаржуваній постанові,
його подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком виконання
рішень про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845.

Оскільки дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук К.Л. грубо
порушують норми ст. 58,124 Конституції
України та суперечать змісту ст.3,6,11
Закону України «Про виконавче
провадження», заявник прохає визнати
дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. неправомірними і скасувати
постанову про повернення виконавчого
документа ВП №26861620 від 27.01.2014 року
стягувачеві.

Представник заявника ОСОБА_3
звернулась до суду з заявою, у якій
прохає скаргу на постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві розглядати у її
відсутності.

Представники відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України та представник
Державного казначейської служби
України, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду скарги, в судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили. Враховуючи наведене суд
приходить до висновку, що їх неявка не
перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали скарги та
цивільної справи №2-7/2010 суд приходить
до висновку, що скарга підставна і
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Як вбачається з матеріалів
справи на виконанні у відділі
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
перебуває виконавчий лист №2-7/2010 від
01.12.2010 року, виданий Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про відшкодування ОСОБА_1 150000
грн., стягнення яких провести за
рахунок коштів Державного бюджету
України шляхом списання в безспірному
порядку на користь ОСОБА_1 встановленої
до відшкодування суми з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України.

27.05.2011 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України було відкрито виконавче
провадження № 26861620 по примусовому
виконанню зазначеного виконавчого
листа.Боржником за виконавчим
документом є Державне казначейство
України .

Оскільки Державне казначейство
України, як урядовий орган державного
управління, ліквідоване постановою
Кабінету Міністрів України від 28.03.2011
року № 346 «Про ліквідацію урядових
органів», а Указом Президента України
від 09.12.2010 року № 1085/2010 «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади» створено Державну
казначейську службу України, яка є
правонаступником ліквідованого
Державного казначейства України,
ухвалою Ковельсьського міськрайонного
суду Волинської області від 09.11.2011 року
замінено сторону виконавчого
провадження, а саме боржника - Державне
казначейство України на Державну
казначейську службу України. У той же
час заяву старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України в частині
встановлення способу і порядку
виконання виконавчого листа №2-7/2010 від
01.12.2010 року залишено без задоволення,
відмовлено у зміні способу і порядку
виконання виконавчого листа № 2-7/2010,
виданого 01.12.2010 року Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області

Постановою державного виконавця
від 24.02.2012 року поновлено виконавче
провадження № 26861620, яке було зупинено у
зв'язку з поданням заяви про заміну
сторони виконавчого провадження та
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду.

Листом від 13.03.2012 року за №
5-12-01/844-3645 Державна казначейська служба
України повідомила Державну виконавчу
службу України, що виконавчий документ
підлягає поверненню стягувачу з метою
його подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком виконання
рішень про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845 .

26.06.2012 року старшим державним
виконавцем Каращук К.Л., з посиланням на
положення п.9 ч.І статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
було знову винесено постанову про
повернення виконавчого листа № 2-7/2010
про стягнення на користь ОСОБА_1
визначеної суми відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Волинської області
від 12 жовтня 2012 року дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук Катерини Леонідівни щодо
повернення виконавчого документа
визнано неправомірними, ухвалено
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. від 26 червня 2012 року про
повернення виконавчого документа та
зобов'язати старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук К.Л. поновити
виконавче провадження по справі №26861620
і провести стягнення за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми у 150000 грн. з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук К.Л. від 13.11.2012
року, на підставі зазначеної ухвали
колегії суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області було
відновлено виконавче провадження
№26861620 з виконання виконавчого листа
№2-7/2010 від 01.12.2010 року про стягнення за
рахунок коштів з Державного бюджету
України шляхом списання в безспірному
порядку на користь ОСОБА_1 встановленої
до відшкодування суми у 150000 грн. з
єдиного казначейського рахунку
Державного бюджету України.

22.01.2013 року старшим державним
виконавцем Каращук К.Л., з посиланням на
положення п.2 ч.І статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
винесено постанову про повернення
виконавчого листа № 2-7/2010 про стягнення
на користь ОСОБА_1 визначеної суми
відшкодування моральної шкоди з метою,
як зазначено у оскаржуваній постанові,
його подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 26 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалами
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Волинської області від 29 квітня 2013 року
та від 17 червня 2013 року, а також ухвалою
Колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року, скаргу
ОСОБА_1 на дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання Державної виконавчої служби
України Каращук К.Л. щодо виконання
судового рішення було задоволено
повністю, дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук Катерини
Леонідівни, щодо повернення
виконавчого документа, визнано
неправомірними, скасовано постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Каращук К.Л. від 22 січня 2013 року про
повернення виконавчого документа та
зобов'язано старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Каращук Катерину
Леонідівну поновити виконавче
провадження по справі №26861620 і провести
стягнення за рахунок коштів Державного
бюджету України шляхом списання в
безспірному порядку на користь ОСОБА_1
встановленої до відшкодування суми у
150000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень з
єдиного казначейського рахунку
Державного бюджету України.

14 травня 2013 року постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавої служби України
Каращук К.Л. відновлене виконавче
провадження №26861620, а 18 листопада 2013
року до суду надійшла заява головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавої служби України
Каращук К.Л. про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 03 грудня 2013 року у
задоволенні заяви головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про встановлення способу і порядку
виконання виконавчого листа № 2-7/2010,
виданого 01.12.2010 року Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про відшкодування позивачеві
ОСОБА_1 150 000 грн за рахунок коштів
Державного Бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми з єдиного
казначейського рахунку Державного
Бюджету України - відмовлено.

Незважаючи на вказані обставини,
27 січня 2014 року головний державний
виконавець Каращук К.Л., з посиланням на
положення п.9 ч.І статті 47, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»,
знову винесла постанову про повернення
виконавчого листа № 2-7/2010 про стягнення
на користь ОСОБА_1 визначеної суми
відшкодування моральної шкоди з метою,
як зазначено у оскаржуваній постанові,
його подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком виконання
рішень про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконується органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною першою статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 47 Закону визначено підстави
повернення виконавчого документа
стягувачу. При винесенні оскаржуваної
постанови від 27.01.2014 року . про
повернення виконавчого листа заявнику
ОСОБА_1, головний державний виконавець
Каращук КЛ покликався на відсутність у
боржника майна, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

У той же час оскаржувана постанова
не містить посилань на джерело
інформації про відсутність в боржника
коштів, однак містить посилання на лист
від 15.01.2014 року № 5-08/214-1146 у якому
Державна казначейська служба України
повідомила Державну виконавчу службу
України, що виконавчий документ
підлягає поверненню стягувачу з метою
його подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком виконання
рішень про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року № 845.

Крім цього у постанові головного
державного виконавця прямо зазначено,
що « виконавчий лист №2-7/2010
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 01.12.2010 року
підлягає поверненню стягувачу з метою
його подальшого виконання у спосіб,
встановлений Порядком».

З такими мотивами повернення
виконавчого документа стягувачеві суд
не може погодитись з наступних підстав:
на час відкриття виконавчого
провадження був чинним Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
з рахунків, на яких обліковуються кошти
державного та місцевих бюджетів, або
бюджетних установ, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 липня 2008 року № 609, яким
передбачений механізм виконання
рішень про стягнення коштів з
державного бюджету за участю
державного виконавця.

Виконавче провадження № 26861620 по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-7/2010 виданого Ковельським
міськрайонним судом 01.12.2010 року, було
відкрито 27.05.2011 року, тобто до
затвердження Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року
нового Порядку.

Відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Отже, затверджений 3 серпня 2011 року
Порядок виконання рішень про стягнення
коштів з державного бюджету не може
застосовуватися до виконання
виконавчих документів, які пред'явлені
до виконання відповідно до діючих
положень законодавства на момент
відкриття виконавчого
провадженняНезважаючи на вказані
обставини, з одних і тих же підстав,
головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Каращук К.Л. оскаржуваною постановою
вкотре безпідставно повернула
виконавчий лист стягувачеві.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території усіма без
винятку органами державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємствами, організаціями,
установами, посадовими особами, а також
окремими громадянами та їх
об'єднаннями.

Однак, унаслідок неправомірних дій
державного виконавця упродовж трьох
років судове рішення залишається без
виконання.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що дії державного виконавця
щодо повернення виконавчого документа
без виконання є неправомірними і
такими, що порушують право стягувача
на отримання присуджених судовим
рішенням коштів, а відтак постанову
державного виконавця про повернення
виконавчого документа слід скасувати.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10,57-59,60,209,212-218,383,386,387 ЦПК України,
суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Каращук К.Л. від 27 січня 2014 року про
повернення виконавчого листа № 2-7/2010,
виданого 01.12.2010 Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про відшкодування позивачеві
ОСОБА_1 150 000 грн за рахунок коштів
Державного Бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми з єдиного
казначейського рахунку Державного
Бюджету України задовольнити
повністю.

Визнати дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Каращук
Катерини Леонідівни щодо повернення
виконавчого документа неправомірними.

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Каращук К.Л. від 27 січня 2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Зобов'язати головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України Каращук
Катерину Леонідівну поновити
виконавче провадження по справі №26861620
і провести стягнення за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання в безспірному порядку на
користь ОСОБА_1 встановленої до
відшкодування суми у 150000 (сто п'ятдесят
тисяч) гривень з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня її проголошення, а особами,
які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали -
протягом 5-ти днів з дня отримання її
копії.

Головуюча:
Т.М.Луньова