Справа № 143/1159/13-ц Провадження №
22-ц/772/457/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бойчук О.Г.Категорія: 19
Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого :
Чуприни В.О.

Суддів :
Чорного В.І., Оніщука В.В.

При секретарі :
Богацькій О.М.

За участю :
представника ТОВ «Погребищенський
маслосирзавод» по довіреності -
Нікитенко Т.М., представника ОСОБА_3 по
довіреності - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Погребищенський
маслосирзавод» про стягнення
заборгованості за договором
поворотної фінансової допомоги, за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Погребищенський маслосирзавод» (далі
ТОВ «Погребищенський маслосирзавод»)
на рішення Погребищенського районного
суду Вінницької області від 16 грудня
2013 року, встановила :

У липні 2013 р. ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом до ТОВ
«Погребищенський маслосирзавод»,
посилаючись на те, що за укладеним
26.09.2012 р. договором поворотної
фінансової допомоги відповідач
порушив зобов'язання щодо повернення
позичених коштів, у зв'язку з чим, з
урахуванням збільшеного заявою
розміру вимог, просив стягнути з
відповідача 258480,00 грн. основного боргу,
152503,20 грн. пені, а також на відповідача
покласти судові витрати.

Рішенням Погребищенського
районного суду Вінницької області від
16.12.2013 р. позов задоволений частково:
стягнуто з ТОВ «Погребищенський
маслосирзавод» на користь ОСОБА_3 241480,00
грн. суми боргу та 178932,00 грн. пені у
розмірі 0,5% від загальної суми позики за
кожен день прострочення, а всього 420412
грн. У розподіл судових витрат
стягнуто з ТОВ «Погребищенський
маслосирзавод» на користь ОСОБА_3 3442,45
грн. судового збору.

Не погодившись, ТОВ
«Погребищенський маслосирзавод» у
апеляційній скарзі посилається на
необґрунтованість рішення, порушення
норм матеріального і процесуального
права, у зв'язку з чим ставлять питання
про скасування рішення і ухвалення
нового, яким у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників сторін,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відповідно приписів ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалене у
справі рішення у повній мірі не
відповідає.

Так, судом установлено, що 26.09.2012 р.
між гр. ОСОБА_3 і ТОВ «Погребищенський
маслосирзавод» було укладено договір
поворотної фінансової допомоги
№7/26.09.2012 (а.с. 6).

За умовами вказаного договору,
зокрема його п.1, позикодавець передає
протягом шести місяців окремими
сумами, а позичальник приймає у
власність поворотну фінансову
допомогу без нарахування відсотків
500000,00 грн., що еквівалентно 61576 доларів
США за офіційним курсом Національного
банку України станом на день укладення
договору (1 долар США = 8,12 гривень).

Строк користування позикою
становить 1 рік з моменту надходження
коштів на розрахунковий рахунок
позичальника (п. 3 договору).

Сума позики, встановлена п. 1
даного договору, може бути повернута
позичальником позикодавцеві
достроково, за письмовою заявою
позикодавця протягом 3-х днів з дати
отримання позичальником зазначеної
заяви (п. 3.2).

Позичальник зобов'язаний
повернути позику за цим договором не
пізніше останнього дня строку, а саме в
термін до 24.09.2013 р. (п. 3.3).

У разі прострочення повернення
позики позичальник сплачує пеню в
розмірі 0,5 % від загальної суми позики
за кожен день прострочення (п. 4.1).

12.06.2013 р., у зв'язку з наявністю у
договорі умови щодо дострокового
повернення позики, позивач направив
відповідачу заяву, якою просив
здійснити дострокове повернення
позики у порядку, встановленому п. 3.2
договору.

У рекомендованому повідомленні
про вручення поштового відправлення
вказано, що датою вручення поштового
відправлення із заявою про дострокове
повернення суми позики є 09.07.2013 р.

Таким чином, заборгованість щодо
повернення суми позики виникла з 13.07.2013
р.

В обґрунтування висновку
стосовно стягнення з відповідача на
користь позивача 241480,00 грн. основного
боргу та 178932 грн. пені у розмірі 0,5 % за
кожен день прострочення суд у рішенні
відповідних розрахунків не навів та
послався лише на те, що не бере до уваги
пояснення представника відповідача
про повне погашення заборгованості.

Проте, такий висновок у
розв'язання виниклого спору не можна
вважати ні належно вмотивованим, ні
правильним, а ні законним.

Так, згідно правил п. 1 ст. 214 ЦПК
України до питань, які вирішує суд під
час ухвалення рішення, належить, в тому
числі й те, чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються.

Вирішення цього питання
відбувається внаслідок перевірки
кожної обставини, що входить до підстав
позову або підстав заперечення, і
з'ясування, якими саме доказами кожна з
них підтверджується або
спростовується.

У відповідності до вимог ст. 215 ЦПК
України, суд у рішенні має зазначити
мотиви, з яких він вважає встановленою
наявність або відсутність фактів,
якими обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені у рішенні
нормативно-правові акти.

З матеріалів справи убачається,
що факт передачі позики у розмірі 258480,00
грн. ОСОБА_3 доводиться копіями
квитанцій до прибуткового касового
ордеру: №690 від 28.09.2012 р. на суму 130000,00
грн.; №39 від 28.02.2013 р. на суму 38480,00 грн.;
№45 від 07.03.2013 р. на суму 32000,00 грн.;
№49 від 12.03.2013 р. на суму 31000,00 грн.; №53 від
19.03.2013 р. на суму 22000,00 грн.; №59 від
22.03.2013 р. на суму 5000,00 грн.,а всього - 258480,00
грн. (а.с.7-9).

Обставина надходження цих коштів,
яка відображена також у записах
касових книг, відповідачем не
заперечується, а лише дійсність
вищевказаних квитанції в основному
із-за відсутності у них печатки
підприємства. Крім того ТОВ
«Погребищенський маслосирзавод»
послалось на повернення позивачу 127500,00
грн. позики за видатковими касовими
ордерами від 21.03.2013 р. - 7500,00 грн., від
02.04.2013 р. - 13000,00 грн., від 09.04.2013 р. - 17000,00
грн., від 19.04.2013 р. - 40000,00 грн., від 23.04.2013
р. - 50000,00 грн. (а.с. 102-106), з яких позивач
визнає одержання ним 17000,00 грн. та
заперечує свої підписи на інших
ордерах.

Оцінюючи докази сторін щодо
проведених ними касових операцій,
апеляційний суд вважає їх такими, що в
сукупності вони встановлюють, як факт
надання позивачем 258480,00 грн. позики, так
і її повернення відповідачем в сумі
127500,00 грн.

При цьому твердження позивача стосовно
неодержання ним від ТОВ
«Погребищенський маслосирзавод» 110500,00
грн. слід залишити поза увагою,
оскільки автентичність його підписів
на ордерах не спростована відповідними
засобами доказування, в тому числі й
висновком почеркознавчої експертизи
щодо проведення якої клопотання
позивачем не заявлялось.

Таким чином, виходячи з правових
норм, що регулюють відносини сторін,
зокрема договору позики (ст.ст. 1046-1050
ЦК), забезпечення виконання (ст.ст. 546-552
ЦК) та умов укладеного договору
поворотної фінансової допомоги
№7/26.09.2012, судовому захисту підлягають
порушені права позивача у поверненні
позичальником основної суми позики та
пені у розмірі 0,5 % за кожен день
прострочення.

Залишковий розмір переданої
позики складає - 130980,00 грн. (258480,00 грн. -
127500,00 грн., повернутих коштів станом на
23.04.2013 р.).

У визначенні розміру пені за
договором в сумі 84482,10 грн. за період
прострочення з 13.07.2013 р. по 18.11.2013 р.
колегія суддів керується правилами
диспозитивності (ст. 11 ЦПК), тобто
межами заявлених позивачем вимог у
його останній у справі письмовій заяві
з цього приводу від 18.11.2013 р. (а.с.93-94).

З огляду змісту ч. 8 ст. 193 ЦПК
України про те, що під час судових
дебатів не можна збільшувати або
зменшувати розмір позовних вимог, усна
заява позивача та його представника
про збільшення вимоги у розмірі пені на
день винесення рішення не може бути
прийнятною, однак суд першої інстанції
неправомірно її допустив.

Розрахунок суми пені (проведений з
допомогою електронного калькулятора
штрафів та пені ресурсу
«Інформаційно-правова система
Ліга:Закон Еліт»).

Сума боргу (грн.) - 130980,00

Період прострочення - 13.07.2013-18.11.2013

Кількість днів прострочення - 129

Розмір пені за кожний день
прострочення - 0,5 %

Сума пені за період прострочення - 84482,10

Таким чином, внаслідок допущеної
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права рішення суду
першої інстанції, з підстав ст. 309 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Розподіл судових витрат між
сторонами апеляційним судом
здійснюється за правилами ст. 88 ЦПК
України, зокрема позивачеві у розмірі
пропорційно до 51,25% задоволених
позовних вимог, а відповідачеві - 48,75%, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Погребищенський маслосирзавод» -
задовольнити частково.

Рішення Погребищенського районного
суду Вінницької області від 16 грудня
2013 року скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позов ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Погребищенський
маслосирзавод» про стягнення
заборгованості за договором
поворотної фінансової допомоги -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Погребищенський
маслосирзавод» (,
місцезнаходження: 22200, Вінницька
область, Погребищенський район, місто
Погребище, вул. Київська, будинок 61) на
користь ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_2,
виданий міськвідділом №1
Білоцирківського МУГУ МВС України у
Київській області 24.07.2004 р.,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) - 215462,10 грн.
заборгованості за договором
поворотної фінансової допомоги, з яких
130980,00 грн. основного боргу та 84482,10 грн.
пені за період прострочення.

В іншій частині у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Погребищенський
маслосирзавод» на користь ОСОБА_3 2154,62
грн. судових витрат у сплаті судового
збору з позовної заяви, а з ОСОБА_3 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Погребищенський
маслосирзавод» 881,75 грн. судового збору
з апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
(підпис) В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
В.І. Чорний

(підпис) В.В. Оніщук