УХВАЛА

„31" березня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2,

за участі представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення від 09.01.2014 р. у цивільній
справі за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми внаслідок
невиконання зобов'язань,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до суду із
заявою про перегляд рішення,
ухваленого Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська
09.01.2014 р. у цивільній справі за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
внаслідок невиконання зобов'язань, в
її обґрунтування посилаючись на те,
що з поважних причин не мав змоги
прибути до суду задля участі у
судовому розгляді справи та надавав
про це заяву, та для суду були відсутні
підстави для ухвалення заочного
рішення, а також на те, що 25.09.2013 р.
позивачеві були повернуті будівельні
риштування, що підтверджується
відповідним актом від 25.09.2013 р., який
судом не досліджувався, через що, на
переконання відповідача, суд дійшов
помилкового висновку про те, що
відповідач повинен сплатити
орендодавцю внаслідок невиконання
умов договору штраф в розмірі 100%
вартості риштувань, наданих в оренду.

У судовому засіданні відповідач та
представник відповідача повністю
підтримали вимоги заяви, надали
пояснення, аналогічні викладеним в
заяві, просили суд її повністю
задовольнити.

Позивач просила суд повністю
відмовити в задоволенні заяви,
посилалася на те, що відповідач не
надав доказів на підтвердження
поважності причини неприбуття до суду,
а також на те, що будівельні
риштування були повернуті не
відповідачем, а через те, що сама
позивач їх забрала, та приводом для
цього звернення до суду із позовом
стало неповернення риштувань
орендодавцю у строки, передбачені
договором від 23.08.2013 р.

Заслухав пояснення осіб, які беруть
участь у справі, суд дійшов до
наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи. Отже, виходячи зі змісту даної
правової норми, скасування заочного
рішення судом, що його ухвалив, можливе
у випадку встановлення судом двох
обставин: відповідач не з'явився в
судове засідання, в якому ухвалено
заочне рішення, та не повідомив про
причини неявки з поважних причин та
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Як було встановлено судом за
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення, відповідач наголошував на
порушенні його прав у частині брати
участь у судових засіданнях в суді
першої інстанції, утім, судова
повістка була направлена відповідачу
у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК
України - за адресою місця проживання
відповідача, зареєстрованою у
встановленому законом порядку, та була
відповідачем отримана 04.12.2013 р., через
що відповідач мав достатньо часу для
отримання правової допомоги; разом з
тим, заява відповідача від 08.01.2014 р. про
відкладення розгляду справи не містить
доказів на підтвердження наявності у
відповідача захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57-59 ЦПК України; відповідно до ч. 1
ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. За розгляду
справи позивач, на переконання суду,
довів ті обставини, на які посилався як
на підставу своїх вимог, надавши докази
відповідно до вимог ст.ст. 57-59 ЦПК
України, та, розглядаючи цивільну
справу, судом відповідно до закону
були встановлені факти та відповідні
правовідносини, та, оскільки для
скасування заочного рішення необхідно
не лише встановити поважність причин
неявки відповідача в судове засідання,
в якому було ухвалене заочне рішення, а
й те, щоб його аргументи щодо обставин
справи впливали на правильне її
вирішення та лише за сукупності цих
двох умов можна говорити про наявність
підстав для скасування заочного
рішення і призначення справи для
розгляду в загальному порядку, утім,
дані умови судом при розгляді даної
заяви встановлені не були.

Разом з тим, щодо посилання
представника відповідача на те, що в
рішенні суду не знайшло відображення
те, що фактично будівельні риштування
були повернуті, то з огляду на предмет,
підставу та зміст позову спір виник
не з приводу повернення/неповернення
будівельних риштувань, а через
порушення зобов'язання у частині
вчасного повернення орендованого
майна (будівельних риштувань), через що
наставатимуть обумовлені договором
наслідки.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 208, ст. ст. 231, 210
ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача про перегляд
заочного рішення, ухваленого
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська 09.01.2014 р. у
цивільній справі за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми внаслідок
невиконання зобов'язань залишити без
задоволення.

Роз'яснити відповідачеві, що
заочне рішення може бути оскаржено в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя