Справа №539/38/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни заяву
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи : ОСОБА_5, Друга
Лубенська державна нотаріальна
контора про визнання відмови від
прийняття спадщини недійсною, визнання
свідоцтва про право на спадщину не
дійсним, визнання договору купівлі -
продажу недійсним, визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи : ОСОБА_5, Друга Лубенська
державна нотаріальна контора про
визнання відмови від прийняття
спадщини недійсною, визнання свідоцтва
про право на спадщину не дійсним,
визнання договору купівлі - продажу
недійсним, визначення додаткового
строку на прийняття спадщини.

Позивач власні позовні вимоги
мотивувала тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її рідний батько ОСОБА_7. Після смерті
ОСОБА_7 відкрилася спадщина, відповідно
до ст. 1220 ЦК України на належне майно
спадкодавцеві, що належало йому на
праві власності, а саме на квартиру
АДРЕСА_1.

Вона, ОСОБА_2, є рідною дочкою
померлого ОСОБА_8, та відповідно до ст.
1222, ст. 1261 ЦК України має право на
першочергове спадкування, як
спадкоємиць першої черги. Крім неї
інших спадкоємців немає ні за законом
ні за повітом.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Згідно
ст. 1218 ЦК України до складу спадщини
входять всі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

У встановлений законом термін та
порядок, вона звернулася до Головного
управління юстиції у Полтавській
області, Друга Лубенська державна
нотаріальна контора, що знаходиться за
адресою: Полтавська область, м. Лубни,
вулиця Григора Тютюнникова, будинок 15,
для прийняття спадщини.

Під час подання заяви про
прийняття спадщини, вона домовилась зі
своїм сином, відповідачем по справі
ОСОБА_3 при свідках ОСОБА_9 та ОСОБА_10
про те що, вона відмовляється від
прийняття спадкового майна, а саме
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а відповідач, ОСОБА_3,
зобов'язується за умовою домовленості,
вчинити поділ спадкового майна між ним
ОСОБА_3 та його рідною сестрою, ОСОБА_5.
Про законність і правомірність даного
зобов'язання та його подальшого
виконання свідчіть копія розписки від
29. 09. 2012 року, написана від руки
відповідача, при вище вказаних свідках
про погодження виконання покладеного
на нього зобов'язання.

За домовленістю і за своїм
зобов'язанням, вона керуючись
положеннями ст. 1273 та ч. 2 ст. 1274 ЦК
України, відмовилася від прийняття
спадщини протягом строку
встановленого ст. 1270 ЦК України на
користь іншого спадкоємця за законом
іншої черги, її рідного сина та подала
заяву про відмову прийняття спадщини
до нотаріальної контори, за місцем
відкриття спадщини, що підтверджується
копіями нотаріально завіреної заяви
про відмову від права на спадщину на
користь її рідного сина, ОСОБА_3, онука
померлого ОСОБА_7, а саме відповідача по
даній справі.

Однак, після надання, нею заяви
про відмову від прийняття спадщини на
користь іншого спадкодавця за законом
іншої черги, згідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК
України, а саме відповідача, ОСОБА_3, та
отримання Свідоцтва про право на
спадщину за законом, ОСОБА_3, відмовився
від своїх зобов'язань за попередньою
домовленістю, а саме від поділу
спадкового майна між ним та його рідною
сестрою, ОСОБА_5.

Підтвердженням відмови від
виконання покладеного на нього
зобов'язання згідно із домовленістю з
позивачкою ОСОБА_2 є лист-відповідь від
відповідача, ОСОБА_3, від 09 липня 2013 року
в якому він повідомляє, що жодних угод
цивільно-правого характеру станом на 25.
09. 2012 року, ні в будь-які інші дати не
укладав, тому виконувати немає чого. А
розписка від 25. 09. 2012 року не має
значення, оскільки він здійснив
оформлення всього спадкового майна
після смерті ОСОБА_7 у відповідності з
вимогами законодавства і виключно на
свій розсуд. І на будь-яку вимогу
відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України від
позивачки ОСОБА_2 або ОСОБА_5, про
виконання покладених на відповідача
зобов'язань, ухиляється і на
сьогоднішній день.

Відповідно до ч. 5 ст. 1274 ЦК України
відмова від прийняття спадщини, може
бути визнана судом недійсною за
підстав, встановлених
цивільно-процесуальним кодексом, а
саме: згідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України
якщо особа, яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав і обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знищують її цінність
або можливість використовувати за
цільовим призначенням.

Згідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(за ст. 229 ЦК України), такий правочин
визнається судом недійсним.

Таким чином, позивач вважала, що
були порушені умови укладеного
правочину між нею та відповідачем,
ОСОБА_3, який був зобов'язаний чинити
певну дію, а саме поділити спадкове
майно між ним та його рідною сестрою
ОСОБА_5, за першою вимогою другої
сторони, а саме позивачки, яка за таких
умов відмовилася прийняти спадщину від
померлого батька ОСОБА_7 на користь
відповідача, спадкоємця за законом
іншої черги, який і досі ухиляється від
виконання покладених на нього
зобов'язань.

В подальшому було встановлено, що
вищевказану квартиру було відчужено за
договором купівлі - продажу нерухомого
майна від 29 жовтня 2013 року, за яким
ОСОБА_3, з однієї сторони, продав, а
ОСОБА_4, з другої сторони, купив
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно позовної заяви та
уточненої позовної заяви від 13.03.2014
року позивач ОСОБА_2 прохала суд :

1) Визнати Відмову позивачки, ОСОБА_2,
від прийняття спадщини на користь
відповідача, ОСОБА_3, спадкоємця за
законом іншої черги, недійсною;

2) Визнати Свідоцтво про право
власності за законом на спадщину,
видане на користь відповідача, ОСОБА_3,
а саме: на квартиру АДРЕСА_1 - недійсним;

3) Визнати договір купівлі - продажу
нерухомого майна а саме: квартири
АДРЕСА_1, за участю відповідача,
ОСОБА_3 недійсним;

4) Відповідно до частини 3 статті 1272
Цивільного кодексу України, поновити
та надати їй ОСОБА_2, додатковий строк,
достатній для подання нею до Другої
Лубенської державної нотаріальної
контори, заяви про прийняття спадщини

Представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_1 подав до суду заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1. Заява про
забезпечення позову мотивована тим, що
відповідач може самовільно
розпорядитися спірним майном -
квартирою АДРЕСА_1, а саме продати її ,
що може значно утруднити чи зробити
неможливим визнання за позивачем права
власності на спірне спадкове майно.

Заява про забезпечення позову надійшла
до суду 13.03.2014 р. та була оголошена
представником позивача у судовому
засіданні по даній справі 13.03.2014 р.
Особи, які брали участь у справі ,
зокрема позивач ОСОБА_2, її представник
ОСОБА_1, представник відповідача ОСОБА_3
- ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_5 були
повідомлені про час та місце розгляду
заяви про забезпечення позову, а саме
14.03.2014 року о 11 год. 30 хв.

У судове засідання на розгляд заяви про
забезпечення позову особи, які беруть
участь у справі не з"явилися.

Крім цього, відповідно до ст. 153 ч. 1 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом в день її
надходження без повідоалення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Таким чином, у зв"язку з розглядом
справи за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, судом відповідно до ч. 2
ст. 197 ЦПК України не здійснювалося
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов'язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на це майно або про
виключення його з опису; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку; передачею речі, яка
є предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

З»ясувавши обставини справи, суд
вважає за необхідне заяву представника
позивача про забезпечення позову
задовольнити.

Встановлено, що згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 25.04.2013
року ОСОБА_3 став власником квартири
АДРЕСА_1.

В подальшому, згідно договору купівлі
-продажу від 29.10.2013 року квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 продав співвідповідачу
по справі - ОСОБА_4

Враховуючи предмет спору, можливість
відчуження відповідачем нерухомого
майна, а саме спірної квартири АДРЕСА_1,
право власності відповідачів щодо
якої оспорюється позивачем, який
претендує на дане майно, щодо якого
заявивши відповідні позовні вимоги, що
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду по даній
цивільній справі, суд вважає за
необхідне накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України,

УХ В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти
арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 -
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер :
НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 -
АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер :
НОМЕР_2.

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 -
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер не
відомий.

Ухвала підлягає до негайного
виконання. Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Копію ухвали для виконання направити
до ВДВС Лубенського МУЮ, 2-ї Лубенської
ДНК, реєстраційної служби Лубенського
МРУЮ.

У разі постановлення ухвали без
повідомлення особи, щодо якої просять
вжити заходи забезпечення позову,
копія ухвали надсилається особі, щодо
якої вжито заходи забезпечення позову,
негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 5 днів з дня її проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
ОСОБА_12