Справа № 452/511/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" березня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд
Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва
В.І.,

з участю секретаря
Добрянського І.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Рудківської міської ради Самбірського
району Львівської області про визнання
неправомірним і скасування рішення та
про визнання недійсним державного акта
на право власності на землю,

встановив:

ОСОБА_1 14 лютого 2014 року пред'явив позов
до ОСОБА_2 про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку площею 0, 0531
га по АДРЕСА_1.

У обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що на початку 2010 року
він довідався, що ОСОБА_2 на праві
власності належить вказана земельна
ділянка, що підтверджується Державним
актом на право власності на земельну
ділянку, виданим ОСОБА_2

У даному акті, де суміжним
землекористувачем є він, позивач,
котрий користується своєю земельною
ділянкою для обслуговування власного
будинку АДРЕСА_2, невірно зазначено
межу земельної ділянки, яка має
проходити інакше, так як відповідач
самовільно захопив частину даної
земельної ділянки шириною 2 м - 3 м, що
спричинило для нього, позивача,
незручності у заїзді до гаража.

Під час судового розгляду ОСОБА_1
збільшив позовні вимоги, а саме просив
визнати неправомірним та скасувати
рішення Рудківської міської ради
Самбірського району Львівської
області від 15 липня 2008 року № 24 «Про
передачу земельної ділянки у власність
ОСОБА_2 у АДРЕСА_1» і поновити йому строк
звернення до суду з позовною заявою про
визнання неправомірними та скасування
рішення Рудківської міської ради та
визнання недійсним Державного акта на
право приватної власності на землю.

ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що
позивач пропустив строк звернення до
суду без поважної причини, так як йому,
позивачу, було відомо про рішення
Рудківської міської ради Самбірського
району № 24 від 15 липня 2008 року, згідно
якого йому, ОСОБА_2 було надано у
власність земельну ділянку площею 0, 0531
га, призначену для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, розташовану по
АДРЕСА_3, та про створення комісії для
встановлення межі цієї земельної
ділянки. Проте ОСОБА_1 після
підтвердження межі даної земельної
ділянки та видачі Державного акта на
право власності на земельну ділянку не
оспорював ні рішення Рудківської
міської ради, ні Державний акт, а почав
чинити йому, ОСОБА_2, перешкоди у
встановленні загорожі.

Представник відповідача Рудківської
міської ради Самбірського району
Львівської області позов не визнала та
пояснила, що рішення Рудківської
міської ради Самбірського району
Львівської області від 15 липня 2008 року
№ 24 «Про передачу земельної ділянки у
власність ОСОБА_2 у АДРЕСА_1» та
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0531 га по
АДРЕСА_3, виданий ОСОБА_2, є
правомірними, так як були прийняті у
відповідності до норм чинного
законодавства. Межі земельної ділянки
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були узгоджені
комісією.

Вислухавши пояснення сторін,
представника відповідача з'ясувавши
всі обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд дійшов до висновку про
відмову у позові з таких підстав.

Із планів земельних ділянок АДРЕСА_1 та
викопіювання з генплану відомо, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відведено під
забудову житлових будинків земельну
ділянку площею 450 кв. м. кожному, ширина
кожної земельної ділянки становила 14 м
та проїзду чи заїзду між ними не
передбачено (а.с. 65, 66).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 18.07.1996 року ОСОБА_1
став власником житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_2, які розташовані на земельній
ділянці площею 450 кв.м (а.с. 7).

Із рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 27.04.2006 року вбачається, що
було відмовлено у позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
встановлено, що між земельними
ділянками, які знаходяться у їх
користуванні, заїзду не передбачено,
сторони його облаштували самовільно,
ОСОБА_2 не допускав захоплення
земельної ділянки, яка знаходиться у
користування ОСОБА_1 (а.с. 55).

Із заяви від 13 березня 2008 року
вбачається, що ОСОБА_2 звернувся із
заявою про передачу йому у власність
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель площею 450 м 2 у АДРЕСА_1 (а.с. 51).

Із акта та протоколу засідання
узгоджувальної комісії по
встановленню межі земельних ділянок по
АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 4
червня 2008 року видно, що були визначені
межі земельної ділянки згідно проектів
забудови, викопіювання з генплану та з
урахуванням фактичного
землекористування і спільний заїзд,
який вони облаштували самовільно, було
між ними поділено та надано ОСОБА_2
право на приватизацію земельної
ділянки шириною 14,7 м., таку ж ширину
земельної ділянки залишено за ОСОБА_1
(а.с. 8, 52, 53).

На підставі рішенням Рудківської
міської ради Самбірського району
Львівської області від 15 липня 2008 року
№ 24 «Про передачу земельної ділянки у
власність ОСОБА_2 у АДРЕСА_1» ОСОБА_2
передано у власність земельну ділянку
площею 0, 0530 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель у АДРЕСА_1 (а.с. 50).

Отже, при прийнятті рішення Рудківська
міська ради діяла в межах своїх
повноважень, з дотримання належної
процедури, а тому дане рішення є
правомірним.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу
України, держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Згідно ст. 155 Земельного кодексу
України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Із технічної документації з
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку ОСОБА_2, проживаючого в АДРЕСА_1
видно, що на підставі вказаного рішення
була розроблена технічна документація,
що посвідчує право власності ОСОБА_2 на
вказану земельну ділянку, межі
земельної ділянки були встановлені та
узгоджені згідно акта узгоджувальної
комісії (а.с. 40-48).

Із Державного акта на право власності
на земельну ділянку, виданого 15 квітня
2009 року ОСОБА_2, вбачається, що він є
власником земельної ділянки площею 0,0531
га, яка розташована у АДРЕСА_3, що
призначена для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель (а.с.67).

Із рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 16.12.2009 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою відомо, що ОСОБА_1 чинив
перешкоди ОСОБА_2 у користуванні
вказаною земельною ділянкою, йому було
відомо про наявність у ОСОБА_2
Державного акта на право власності на
земельну ділянку, але він його не
оспорював.

Ураховуючи наведене, відсутні підстави
для визнання недійсним Державного акта
на право власності на земельну ділянку,
виданого ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд

вирішив:

Відмовити за недоведеністю позовних
вимог у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Рудківської міської ради Самбірського
району Львівської області про визнання
неправомірним та скасування рішення
Рудківської міської ради Самбірського
району Львівської області від 15 липня
2008 року № 24 «Про передачу земельної
ділянки у власність ОСОБА_2 у
АДРЕСА_1» та визнання недійсним
Державного акта на право власності на
земельну ділянку площею 0,0531 га по
АДРЕСА_3, виданого ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано, та може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області
шляхом подання апеляційної скарги
через місцевий суд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя