№ 2/269/33/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2014 року. Совєтський районний
суд м.Макіївки Донецької області у
складі головуючого:

судді НІКІШИНА Ю.В.

при секретарі СИДОРОВОЇ О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судового засіданя
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІРА» м.МАКІЇВКИ

ТРЕТЯ ОСБА : ОСОБА_2

Про поновлення на роботі та
відшкодування моральної шкоди

Про стягнення заробітної плати

Про стягнення сум по оплаті
лікарняного листа

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить скасувати наказ № 362
від 12 листопада 2012 року про її
звільнення з роботи та поновити її на
роботі в ТОВ «ВІРА» м.Макіївки,
стягнути з відповідача оплату по
лікарняним з 17 жовтня 2012 року по 25
жовтня 2012 року, з 29 жовтня 2012 року по 10
листопада 2012 року, стягнути зарплату за
вересень та жовтень 2012 року. Крім того
просить стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
оскільки незаконне звільнення
призвело до порушення її здоров'я в
наслідок нервування, її фактично
звільнили за те що вона буда вагітною.
Також позивач просить стягнути з
відповідача 2 000 грн. - витрати на
юридичну допомогу. Наказ про
звільнення вона так і не отримала, лише
9 листопада 2012 року їй від відповідача
прийшов лист в якому було вказано що
вона звільнена 17 жовтня 2012 року на
підставі ст.40 п.4 КЗпП України.

Представник відповідача позов не
визнав, показав, що звільнення позивача
було законним, підстав для задоволення
позову позивача немає.

Третя особа також показала, що позов
задоволенню не підлягає як
безпідставний.

У судовому засіданні встановлено.

Позивач була прийнята відповідачем на
роботу наказом № 317 від 4 травня 2009 року
на посаду фармацевта.

Позивач з 17 жовтня 2012 року перебувала
на лікарняному а.с.8.

З трудової книжці позивача, а.с.10,
убачається: запис про звільнення з
роботи зроблено 17 жовтня 2012 року,
підстава звільнення - ст.41 п.2 КЗпП
України, дата наказу 12 листопада 2012
року, номер наказу № 362. Тобто, наказу
про звільнення ще немає, проте позивач
вже звільнена з роботи.

В той же час, відповідач повідомляє
позивача про її звільнення листом від 14
жовтня 2012 року, в листі вказано, що
позивач не вийшла на роботу 17 жовтня 2012
року без поважних обставин, і на
підставі ст.40 п.4 КЗпП України підлягає
звільненню, а.с.15. на зворотній стороні
а.с.15 з поштового штемпелю убачається,
що лист відправлено 25 жовтня 2012 року. 17
жовтня 2012 року ще не наступило, а
відповідач вже підготував листа
позивачу що та не вийшла на роботу, про
що відповідачу було вже відомо 14 жовтня
2012 року.

Відповідач надав копію наказу № 362 від
12 листопада 2012 року з якого убачається,
що позивача звільнено з роботи на
підставі ст.40 КЗпП України, пункт
статті на копії наказу не видно, а.с.52,
проте в наказі є посилання на
результати інвентаризації.

В книзі наказів відповідача, а.с.56-57,
зроблено запис про наказ № 361 від 17
жовтня 2012 року про звільнення позивача
з роботи на підставі ст.40 п.4 КЗпП
України у зв'язку з невиходом на роботу,
і п.4 наказу наказ виконанням
відкладено до з'ясування питання (якого
?) по суті, проте запис про звільнення в
трудовій книжці позивача зроблений 17
жовтня 2012 року.

З наведеного убачається, що відповідач
звільнив позивача коли та перебувала
на лікарняному, і таке звільнення є
незаконним оскільки ст.40 ч.3 КЗпП
України забороняє звільняти робітника
під час його тимчасової
непрацездатності. Більш того, за
наведених вище фактів взагалі
убачається, що позивача відповідач вже
14 жовтня 2012 року звільняє з роботи,
оскільки це дата листа відповідача про
повідомлення позивача про звільнення,
при цьому відповідач вказує що
позивача звільнено за невихід на
роботу 17 жовтня 2012 року, що взагалі
неприпустимо - день ще не настав, а
відповідач вже вирішив що позивач не
вийшла на роботу. Підстави звільнення
також є незрозумілими: в наказі вказана
ст.41 п.2 КЗпП України, в листі на адресу
позивача вказана ст.40 п.4 КЗпП України, в
трудовій книжці позивача і в книзі
наказів вказано, що до позивача
висловлена недовіра у зв'язку з її
роботою і вказана ст.41 ч.2 КЗпП України.
Суд також звертає увагу на таке: в
трудовій книзі позивача наказ про
звільнення вказаний № 362 від 12
листопада 2012 року, суду надана копія
наказу за тим же номером і датою, проте
в книзі наказів відповідача наказ про
звільнення позивача датований 17 жовтня
2012 року і номер наказу 361, тобто
відповідач сам не визначився на яких же
підставах і коли звільнено позивача.

Таким чином, при звільнені позивача
відповідач не тільки порушив ст.40 ч.3
КЗпП України, звільнивши позивача під
час її тимчасової непрацездатності, а і
взагалі не визначився за що і коли була
звільнена позивач, що дає суду
обґрунтовані підстави вважати
звільнення позивача незаконним, а
наказ, вказаний в трудовій книжці
позивача № 362 від 12 листопада 2012 року
про звільнення з роботи підлягає
скасуванню як незаконний.

Ст.115 КЗпП України передбачає таке:
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Позивач вказує на те що відповідач не
виплатив їй зарплату за вересень та
жовтень 2012 року. З відомості на виплату
грошей № 9/12 - аванс, а.с.95, убачається що
позивач отримала 614,55 грн., з довідки про
зарплату позивача а.с.96, яку надав суду
відповідач, убачається, що позивачу до
виплати за вересень 2012 року підлягає 1
229,10 грн., за жовтень 2012 року 919,57 грн.
(суми вказані з утриманням податку).
Таким чином відповідач винний позивачу
зарплату за вересень 2012 року 614,55 грн. і
за жовтень 2012 року 919,57 грн.

Ст.237-1 КЗпП України передбачає:
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд вважає, що позов про відшкодування
моральної шкоди піддягає частковому
задоволенню. Відповідач дійсно порушив
трудові права позивача в наслідок
незаконного звільнення з роботи тим
самим позбавивши позивача засобів до
існування що вплинуло на моральний
стан позивача, яка крім того була
вагітною на час звільнення, що взагалі
поставило позивачу в досить скрутне
становище. Суд вважає, що сума 3 000 грн.
буде достатньою для задоволення вимог
позивача до відповідача про
відшкодування моральної шкоди.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача оплати по лікарняним,
позов задоволеннюб не підлягає.

Відповідно до Закону України "Про збір
і облік єдиного внеску на
загальнодержавне соціальне
страхування" з 1 січня 2011 року
роботодавець повинен відкрити
спеціальний розрахунковий рахунок,
виключно для перерахування коштів для
оплати лікарняних листів з Фонду
соціального страхування. Для того, щоб
соцстрах перерахував із цього приводу
гроші для оплати лікарняного листа,
підприємство зобов'язане подати до
фонду відповідну заявку. І лише після
здобуття коштів від Фонду соціального
страхування роботодавець оплачує
лікарняний лист.

По даній справі ні чого подібного
відповідачем зроблено не було. Таким
чином, позов про стягнення з
відповідача оплати по лікарняним
задоволенню не підлягає.

На підставі ст.115, 235, 237-1 КЗпП України,
ст.213, 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Скасувати наказ № 362 від 12 листопада 2012
року про звільнення з роботи ОСОБА_1 з
посади фармацевта в ТОВАРИСТВІ З
ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІРА»
м.МАКІЇВКИ.

ОСОБА_1 поновити на посаді фармацевта в
ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІРА» м.МАКІЇВКИ з 12
листопада 2012 року.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІРА» м.МАКІЇВКИ на
користь ОСОБА_1:

- заробітну плату за вересень 2012 року 1
229,10 грн., за жовтень 2012 року 919,57 грн.,

- 2 000 грн. - витрати на правову допомогу,

- 3 000 грн. - відшкодування моральної
шкоди за порушення трудових прав.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІРА» м.МАКІЇВКИ
судовий збір 243,60 грн. (позов майнового
характеру), 243,60 грн. (позов немайнового
характеру (моральна шкода).

У позові ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З
ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІРА»
м.МАКІЇВКИ про стягнення сум по оплаті
лікарняного листа ВІДМОВИТИ.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду у 10 денний строк з дня його
проголошення.

Суддя
Ю. В. Нікішин