Справа № 445/1062/13
Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/748/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

у відсутності сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області на ухвалу Золочівського
районного суду Львівської області від
05 червня 2013 року у справі за поданням
відділу ДВС Золочівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, -

в с т а
н о в и л а :

В червні 2013 року відділ державної
виконавчої служби Золочівського РУЮ
Львівської області звернувся до суду з
поданням про обмеження виїзду за
кордон ОСОБА_2 до виконання ним
зобов'язань за виконавчим листом
№2а-6660/2012 від 27.09.2012 року без вилучення
паспорта з посиланням на те. що
останній ухиляється від виконання
постанови Львівського окружного
адміністративного суду про стягнення з
ОСОБА_2 на користь Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області 717 грн.99коп.
заборгованості.

Ухвалою Золочівського районного
суду Львівської області від 05 червня 2013
року у задоволенні вказаного подання
відділу ДВС Золочівського РУЮ
Львівської області відмовлено.

Цю ухвалу суду оскаржило
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області. В апеляційній скарзі просить
скасувати дану ухвалу, як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити подання (а.с. 20-22).

Сторони у справі в судове
засідання не з'явилися, хоча належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, тому відповідно до ч.2
ст.197 ЦПК України фіксація судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишити
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст.313 ЦК України фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Положеннями п.18 ч.2 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішуються судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається,
що на виконанні відділу ДВС
Золочівського РУЮ Львівської області
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2а-6660/2012 від 27.09.2012 року виданого
Золочівським районним судом
Львівської області про стягнення із
ОСОБА_2 на користь Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області 717 грн. 99 коп. боргу
(а.с.4).

Постановою державного виконавця
від 16.01.2013 р. відкрито виконавче
провадження та надано боржнику строк
на добровільне виконання постанови до
22.01.2013 р. (а.с.5).

До подання також додано копію
списку №28 згрупованих поштових
відправлень, на підтвердження
відправки 17 січня 2013 року ОСОБА_2
повідомлення, копію інформаційної
довідки Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно щодо
відсутності такої інформації відносно
боржника, відповідь управління
Держкомзему у Золочівському районі
щодо відсутності у приватній власності
ОСОБА_2 земельних ділянок, довідка ТВБВ
№10013/065 філії - Львівське обласне
управління АТ «Ощадбанк» про наявність
грошових вкладів у ОСОБА_2 та копії
платіжної вимоги про списання коштів з
рахунку ОСОБА_2 в порядку виконання
постанови державного виконавця від
14.05.2012 року (а.с. 4-10).

В своєму поданні ВДВС Бродівського
РУЮ Львівської області стверджує, що
боржник ухиляється від виконання
покладених на нього зобов'язань.

Однак, в матеріалах справи немає
відомостей про обізнаність боржника
щодо наявності відкритого виконавчого
провадження та строків його
добровільного виконання.

Докази, які б підтверджували
отримання відповідачем ОСОБА_2
відомостей про відкриття виконавчого
провадження, вимог про добровільне
виконання зобов'язань та одержання ним
усіх документів, що виносились у
процесі виконання виконавчого
провадження, як і докази того, що ОСОБА_2
свідомо ухиляється від виконання
зобов'язань в матеріалах справи
відсутні та не надані суду при внесенні
органом державної виконавчої служби
відповідного подання. Відсутні такі і в
апеляційній скарзі.

За таких обставин, з урахуванням
положень ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України,
вимог щодо законності і
обґрунтованості судового рішення, суд
першої інстанції не мав підстав для
задоволення подання держвиконавця,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права
і постановив ухвалу, законність якої
доводи апеляційної скарги не
спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307,
п.1. ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області відхилити.

Ухвалу Золочівського районного
суду Львівської області від 05 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Бойко С.М.