Справа № 192/295/14
Провадження № 2/192/226/14
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви

про забезпечення позову

12 березня 2014 року суддя Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області Омелюх В.М., розглянувши заяву
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ВТБ Банк" про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк "ВТБ Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в загальній сумі 106769 гривень
60 копійок станом на 20 грудня 2013 року.

У поданій до суду разом з позовною
заявою заяві про забезпечення позову
ПАТ «ВТБ Банк» просить вжити заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме майно:
домоволодіння по вулиці Артюха,43 в селі
Промінь Солонянського району
Дніпропетровської області, що належить
ОСОБА_1 на підставі технічного паспорту
на жилий будинок індивідуального
житлового фонду станом на 08 грудня 1992
року, та рухоме майно: транспортний
засіб - трактор колісний Беларусь 82-1, 2009
року випуску реєстраційний НОМЕР_6, що
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серія НОМЕР_1 від 09 листопада 2009 року;
транспортний засіб - автомобіль ЗІЛ
ММ3554М, 1989 року випуску, реєстраційний
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на праві
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_3 від
23 жовтня 2002 року, транспортний засіб -
автомобіль MITSUBISHI ASX, 2010 року випуску,
реєстраційний НОМЕР_4, що належить
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серія
НОМЕР_5 від 28 жовтня 2010 року,
посилаючись на те, що дане майно
відповідач може в будь-який момент
продати, подарувати або розпорядитися
ним в інший спосіб, що ускладнить або
навіть зробить неможливим виконання
рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а відповідно до
п.2 ч.2 ст. 151 ЦПК України, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№R1В від 19 листопада 2012 року в
розмірі 106769 гривень 60 копійок станом на
20 грудня 2013 року. Заява про
забезпечення даного позову не
обґрунтована відповідно до вимог ст.151
ЦПК України, оскільки крім посилання на
розмір позовних вимог не зазначені
будь-які докази щодо того, що зазначене
майно належить саме відповідачеві у
даній справі, в тому числі і щодо
нерухомого майна, а посилання позивача
на те, що право власності відповідача
на дане майно підтверджується
технічним паспортом на житловий
будинок суперечить вимогам діючого
законодавства, так як даний документ
підтверджує технічну інвентаризацію
об'єкта нерухомого майна, а не право
власності певної особи на це майно, як
не надано і будь-яких доказів вартості
майна, щодо якого прохають застосувати
забезпечення позову, що перешкоджає
перевірити співмірність вартості
майна, щодо якого прохають застосувати
забезпечення позову.

З урахуванням зазначеного та посилання
позивача тільки на те, що існує ризик
продажу майна не дає суду підстави
накласти арешт на майно, тим самим
безпідставно позбавити власника права
користування та розпорядження цим
майном до вирішення по суті
цивільно-правового спору.

З урахуванням викладеного, приходжу до
висновку, що заява позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту та заборони відчуження майна,
до розгляду позову по суті є
необґрунтованою на законі, а
необхідність забезпечення позову не
вмотивована, в зв'язку з чим в
задоволенні заяви про забезпечення
позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151-153 України, суд

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ВТБ Банк" про забезпечення позову
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: суддя