Справа № 577/1571/13-ц
Провадження № 2/577/567/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Конотопський
міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Осадчій І.О.

з уч. представників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Конотоп справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду
з вищевказаним позовом, в якому просить
поділити майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності з відповідачкою,
виділивши йому 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 та визнати за ним право
власності на неї. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що перебував з
відповідачкою у фактичних шлюбних
відносинах з 2001 року. У зв'язку з
відсутністю житла, з 2002 року по 2006 рік
проживали в квартирі його батьків. В 2006
році за рахунок спільних коштів,
матеріальної допомоги батьків та
отримання кредиту, придбали спірну
квартиру, яку оформили на ім'я
відповідачки. Після проведення ремонту
стали проживати у власній квартирі.
17.07.2009 року зареєстрували шлюб у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Конотопу. Однак,
сімейне життя не склалося і шлюб між
ними розірвано. Відповідачка не бажає
добровільно поділити квартиру, тому
він і звернувся з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просять їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 та її
представник ОСОБА_2 проти позовних
вимог заперечують, та кожен окремо,
пояснили, що з 2001 року по 2006 рік
зустрічалася із позивачем, але
стосунки, які між ними існували, не
можна вважати проживанням однією сім'ю
чоловіка і жінки, вони не вели
спільного господарства, не мали
спільного побуту, постійно з ним не
проживала. Дійсно в 2006 році вона за
власні кошти придбала квартиру
АДРЕСА_1. Тільки 17.07.2009 року
зареєструвала шлюб з позивачем, який на
даний час розірваний.

Суд, вислухавши учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного
Кодексу України сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки, а за ст. 74 цього Кодексу
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно копії свідоцтва про шлюб
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 17
липня 2009 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Конотопу реєстраційної служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції у Сумській області,
актовий запис № 229 (а.с. 4).

З копії витягу про реєстрацію
права власності вбачається, що ОСОБА_4
належить на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Згідно копії кредитного договору,
укладеного 01.09.2006 року між ТОВ
«Укрпромбанк» та ОСОБА_4, остання
отримала кредит в розмірі 100 000 грн. для
придбання житла (а.с. 24,25). З метою
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору 01.09.2006 року між ТОВ
«Укрпромбанк» та ОСОБА_4 був укладений
іпотечний договір (а.с. 26,27) та між ТОВ
«Укрпромбанк» та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки (а.с. 36).

З рішення Конотопського
міськрайонного суду від 12.04.2013 року
вбачається, що шлюб між сторонами
розірвано, після розірвання шлюбу
ОСОБА_4 залишено прізвище ОСОБА_4 (а.с.
163). На даний час в зв'язку з реєстрацією
шлюбу відповідачка має прізвище ОСОБА_4
(а.с.164)

Згідно копії довідки АТ «ДельтаБанк»
від 13.05.2013 року зобов'язання ОСОБА_4 по
кредитному договору виконані в повному
обсязі 07.05.2013 року, станом на 13.05.2013 року
заборгованість становить 00, 00 грн. (а.с.
46).

З договору купівлі-продажу вбачається,
що ОСОБА_3 24.04.2007 року придбав
металопластикові вироби для
облаштування квартири АДРЕСА_1 (а.с.
122-124).

Згідно довідки ТВФ «Зурбаган» від
25.12.2013 року та договору на абонентське
обслуговування, укладеного 08.12.2006 року
між ТВФ «Зурбаган» та ОСОБА_3, послуги
кабельного телебачення з 2006 по 2009 роки
включно надавалися за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 147, 148).

Свідок ОСОБА_5, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що знає позивача
ОСОБА_3 з дитинства, проживає по
сусідству з батьками. Відповідачку
ОСОБА_4 також знає, вони почали
зустрічатися з ОСОБА_3 з 2002 року,
спочатку проживали однією сім'єю в
квартирі батьків ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_2, а в 2006 році купили власну
квартиру та перейшли жити самостійно.

Свідок ОСОБА_6, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що знає позивача
ОСОБА_3 з дитинства, проживає по
сусідству з батьками. Відповідачку
ОСОБА_4 також знає, вона почала жити в
квартирі батьків ОСОБА_3 десь з 2002 року.
З ОСОБА_3 вони проживали як подружжя,
бачила як ОСОБА_4 ходила на роботу,
ходила до магазину за продуктами. В 2006
році ОСОБА_4 з ОСОБА_3 купили квартиру,
батько позивача допомагав робити
ремонт.

Свідок ОСОБА_7, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що позивача ОСОБА_3
знає з 1998 року, разом працювали в
відділі карного розшуку Конотопського
МВ УМВС України до 2005 року.
Відповідачку ОСОБА_4 знає з 2001 року,
спочатку вони зустрічалися, а потім
почали проживати в цивільному шлюбі.
Дійсно це була подружня пара, ОСОБА_3
жалівся йому, що в них з ОСОБА_4 не було
дітей. У ОСОБА_4 був власний бізнес,
ОСОБА_3 постійно їй допомагав. В 2006 році
вони придбали квартиру, бував в гостях
декілька разів.

Свідок ОСОБА_8, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що знає позивача та
відповідачку з 2006 року, вони разом
купили квартиру в будинку, де він
проживає. Завжди на людях бували удвох,
разом робили ремонт. У нього ніколи не
виникало сумнівів, що це подружня пара.

Свідок ОСОБА_9, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що знає позивача
ОСОБА_3 з 2001 року, разом працювали в
відділі карного розшуку Конотопського
МВ УМВС України. В 2002 році ОСОБА_3
познайомив його з ОСОБА_4. Вони разом
проживали спочатку у ОСОБА_3 батьків, а
згодом купили собі окрему квартиру в
районі "Сім вітрів". Був у квартирі один
раз.

Свідок ОСОБА_10, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що є батьком
позивача. Син з ОСОБА_4 почав
зустрічатися з 2001 року. Вони спочатку
близько двох місяців жили у матері
ОСОБА_4, але там дуже мало місця і вони
переїхали до них, жили в ОСОБА_3 кімнаті
на протязі 2002-2006 років. Жили як чоловік
і дружина, потім в 2006 році купили власну
квартиру. Він особисто продав машину та
віддав їм кошти, також у них були
спільні заощадження та решту грошей
взяли в кредит. Він повністю допомагав
дітям з ремонтом, оскільки ОСОБА_3 весь
час був на роботі, а ОСОБА_4 займалася
бізнесом на базарі.

Свідок ОСОБА_11, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що знає позивача та
відповідачку як подружню пару з 2002
року. Проживали вони в квартирі в
районі "Сім вітрів", в квартирі він був
один раз, допомагав заносити
холодильник.

Свідок ОСОБА_12, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що знає позивача та
відповідачку як подружню пару. Вони в
2006 році купили квартиру в сусідньому
під'їзді. Бачив їх разом неодноразово, у
нього ніколи не виникало сумнівів, що
це подружня пара.

Свідок ОСОБА_13, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що знає позивача та
відповідачку як подружжя, вони в 2006
році купили квартиру в його під'їзді на
ІІ поверсі, а він проживає над ними на
ІІІ поверсі. Коли вони почали робити
ремонт, то він неодноразово заходив до
квартири та просив в певні години не
шуміти, оскільки на той час в нього була
мала дитина.

Дослідивши зібрані по справі докази і
даючи їм оцінку, суд вважає, що
позивачем надано і в судовому
засіданні здобуто достатніх доказів,
які доводять, що позивач і відповідачка
на час придбання спірної квартири
проживали однією сім'єю, як чоловік і
дружина, вели спільне господарство,
мали спільний бюджет. Самі по собі
пояснення відповідачки та її
представника, про те, що з 2001 року по 2006
рік відповідачка зустрічалася із
позивачем, але стосунки, які між ними
існували, не можна вважати проживанням
однією сім'ю чоловіка і жінки, не є
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог.

Суд також не приймає до уваги пояснення
свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, що ОСОБА_4 проживала у матері
за адресою: АДРЕСА_3 до 2009 року, та
свідка ОСОБА_18, про те, що зі слів матері
знає, що ОСОБА_4 купила собі власну
квартиру в 2009 році, оскільки вони
спростовуються поясненнями позивача,
його представника, свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11, які
наполягають на тому, що сторони
проживали однією сім'ю, та іншими
матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що сторони по
справі на час придбання квартири
проживали однією сім'єю, а відтак
спірна квартира належить їм на праві
спільної сумісної власності, а тому
підлягає розподілу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного
Кодексу України у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги законні та
обгрунтовані, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 3, 69-74 Сімейного Кодексу
України, ст. 10, 57-60, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Поділити майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності, виділивши ОСОБА_3 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за
ним право власності на цю частину.

Виділити ОСОБА_4 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 та визнати за нею право
власності на цю частину.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
шляхом подання до Конотопського
міськрайонного суду апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Буток Т. А.