Провадження №2/761/1649/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарях
Звонцовій О.І., Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця», третя особа: ОСОБА_2 про
поновлення на роботі, стягнення
втраченого заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що він
працював у відповідача на посаді
провідника пасажирського вагону
Вагонної дільниці ст. Жмеринка ДТГО
«Південно-Західна залізниця» на
підставі трудового контракту № 167 від
29.12.2003 р. 14 листопада 2013 р. позивача було
звільнено з посади за п. 8 ст. 36 КЗпП
України на підставі наказу № 212/ос. Своє
звільнення позивач вважає незаконним,
оскільки 31.07.2013 р. він працював
провідником поїзду № 90 сполученням
Жмеринка-Москва та обслуговував вагон
№ 14 та на ст. Жмеринка провів посадку
пасажира у вагон № 14 на місце 17 з
датуванням проїзного документу. На
станції Козятин на місце № 17 здійснив
посадку інший пасажир. Після перевірки
проїзних документів позивач побачив,
що пасажиру було надано місце
помилково, пасажир здійснював поїздку
зі станції Жмеринка з проїзним
документом на інший місяць, а саме -
31.08.2013 р. По даному випадку, у зв'язку із
надходженням скарги не було проведено
службове розслідування. Проте,
відбулась оперативна нарада при
начальнику Вагонної дільниці ст.
Жмеринка і позивача було звільнено за з
роботи за провіз безквиткового
пасажира, хоча він був з квитком на іншу
дату. З прийнятим рішенням керівництво
ДТГО не погодилось та позивачу було
оголошено догану 18.10.2013 р. після чого
він продовжував працювати провідником.
Через п'ять днів адміністрацією
структурного підрозділу знову було
скликано нараду і за той самий випадок
позивача було звільнено відповідно до
наказу № 119 від 23.10.2013 р. Таким чином
адміністрацією було застосовано
одразу два види стягнення та не
враховано ступінь важкості вчиненого
проступку. Крім того, позивач є членом
виборного профспілкового органу
(профкому) первинної профспілкової
організації Вільної профспілки
залізничників України вагонної
дільниці станції Жмеринка
Південно-Західної залізниці і при
цьому відповідач не звернувся до
профспілки за отриманням згоди на
звільнення та розірвала трудовий
контракт. За таких обставин позивач
просить суд скасувати наказ начальника
відокремленого підрозділу № 212/ос від
14.11.2013 р. про розірвання трудового
договору; поновити на посаді
провідника пасажирських вагонів
відокремленого підрозділу Вагонна
дільниця станції Жмеринка ДТГО
«Південно-Західна залізниця» стягнути
з відповідача середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 14.11.2013 р. по
день поновлення на роботі та моральну
шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач, його
представник підтримали заявлені
вимоги, просили задовольнити з підстав
заявлених в позові. Позивач пояснив, що
надавав відповідачу пояснення щодо
випадку, який стався 31.07.2013 р. під тиском
керівництва та не заперечував ту
обставину, що був присутнім на
оперативній нараді. Також позивач та
його представник надали розрахунок
розміру середнього заробітку, що
підлягає стягненню з відповідача і
становить суму розмірі 24 585,20 грн.

Представник відповідача заперечував
щодо задоволення позову. Пояснив, що
при звільнені ОСОБА_1 з посади було
дотримано всі вимоги чинного трудового
законодавства України. Зазначив, що з
позивачем адміністрацією ДТГО було
укладено контракт, яким передбачено
умови його розірвання в тому числі
дострокового. За додатковою угодою
сторін підставою для розірвання
контракту є внесення недостовірних
даних в щодо обліку пасажирів та
комплектів постільної білизни в бланк
ЛУ-72/УЗ. Провідник пасажирського вагону
№ 14 пасажирського поїзду № 90
сполучення «Жмеринка-Москва» ОСОБА_1
31.07.2013 р. здійснив посадку громадянина
та допустив його посадку до
перевезення по проїзному документу,
який надавав йому право проїзду 31.08.2013
р. При встановлені відсутності
проїзного документу провідник не
повідомивши начальника поїзда при
посадці пасажирів на ст.. Козятин,
змусив громадянина вийти з поїзда по
станції Київ, чим порушив п. 7.3 «Правил
перевезень пасажирів, багажу,
вантажобагажу та пошти залізничним
транспортом України». Крім того
провідником порушено п. 3.4 та 4.4
Інструкції про Порядок обліку
перевезення пасажирів та втрат
постільної білизни в пасажирських
поїздах, а саме не вніс в бланк ЛУ-72/УЗ
дані про припинення поїздки пасажиром
та в подальшому не вчинив виправлення
та не залишив у бланкові достовірні
відомості про фактичний проїзд на
місці № 17 пасажира від ст. Казятин до
ст. Конотоп, що свідчить про
недостовірні дані. Такі обставини є
підставою для звільнення провідника за
п. 8 ст. 36 КЗпП України. Позивач був
своєчасно, письмово попереджений про
припинення з ним трудових відносин і
15.11.2013 р. під розпис ознайомився з
наказом від 14.12.2013 р. № 212/ос про
припинення з ним трудового договору
(контракту). Також пояснив, що на
оперативній нараді був присутнім як
позивач, так і представник профспілки,
проте жоден з них повідомив, що ОСОБА_1
є членом профспілки та входить до
складу її виборного органу.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав
позов, заявлений ОСОБА_1 Зазначив, що
відповідач знехтував положеннями ст. 252
КЗпП України та ст. 41 Закону України
«Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» та розірвали
трудові відносини з позивачем не
отримавши на це згоду первинної
профспілкової організації Вільної
профспілки залізничників України
Вагонної дільниці станції Жмеринка
Південно-Західної залізниці, членом
якої є позивач.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника, представника
відповідача та третьої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного .

Встановлено і не заперечується
сторонами, ОСОБА_1 працював в
відокремленому підрозділі вагонна
дільниця ст. Жмеринка ДТГО
«Південно-Західна залізниця» на посаді
провідника пасажирських вагонів на
підставі контракту від 29.12.2003 р. № 167.

За положеннями ч. 3 ст.21 КЗпП України
особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі і матеріальна), умов
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватись
угодою сторін.

Також встановлено, що між позивачем та
відповідачем було укладено додаткову
угоду до контракту № 167 від 29.12.2003 р.,
яким сторони передбачили, що
працівника може бути звільнено з
посади та розірвано контракту за
ініціативою роботодавця у разі
внесення недостовірних відомостей
щодо обліку пасажирів та комплектів
постільної білизни в бланк ЛУ-72/УЗ.

Наказом (розпорядженням) № 212/ос від
14.11.2013 р. позивача було звільнено з
посади за п. 8 ст. 36 КЗпП України на
підставі умов контракту № 167 від 29.12.2013
р.

Як свідчать матеріали справи 10.10.2013 р.
відбулося засідання комісії
Південно-Західної залізниці з розгляду
та погодження матеріалів, які є основою
для звільнення працівників проїзних
бригад.

В протоколі засідання комісії
зазначено, що 31.07.2013 р. провідник
пасажирських вагона ОСОБА_1 при посадці
пасажирів ц вагон № 14 поїзда № 90
сполученням Жмеринка-Москва допустив
посадку пасажира ОСОБА_3 з проїзним
документом на 31.08.2013 року на місце № 17.
По станції Козятин здійснив посадку
пасажир з проїзним документом на поїзд
31.07.2013 р. на місце № 17 від станції
Козятин до станції Москва. Провідник
ОСОБА_1, не повідомивши начальника
поїзда про виникнення конфліктної
ситуації, висадив пасажира з поїзда по
станції Київ-Пасажирський, що є
порушенням п. 7.3., 7.9., п.838 «Правил
перевезення пасажирів, багажу,
вантажобагажу та пошти залізничним
транспортом України».

Також комісія зазначила, що перевіркою
ведення поїзної документації
встановлено, що провідник ОСОБА_1 при
веденні бланку обліку та витрат
постільної білизни форми ЛУ-72/ № 083140АА
допустив внесення недостовірної
інформації, щодо проїзду пасажирів та
витрат постільної білизни, так проїзд
на місці № 17 здійснювали два пасажири,
яким було видано по одному комплекту
постільної білизни, що є порушенням
Інструкції про порядок обліку
перевезених пасажирів та витрат
постільної білизни в пасажирських
поїздах і причіпних вагонах формування
залізниць України та умов контракту №
167 від 29.12.2003 р.

За таких обставин начальнику вагонної
дільниці станції Жмеринка
рекомендовано переглянути допущені
провідником порушення.

23.10.2013 р. за результатами проведення
оперативної наради при начальнику
Вагонної залізниці ст. Жмеринка, що
оформлено відповідним протоколом, за
присутності ОСОБА_1 та представника
профспілки, прийнято рішення про
розірвання контракту з позивачем на
підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України.

31.10.2013 р. в адресу ОСОБА_1 направлено
повідомлення, що за порушення п. 7.3., п.
7.9., п. 8.38 «Правил перевезення
пасажирів, багажу, вантажобагажу та
пошти залізничним транспортом
України», п. 2.11, п. 3.1, п. 8.2.1, п. 3.9.5
Інструкції про порядок обліку
перевезених пасажирів та витрат
постільної білизни в пасажирських
поїздах і причіпних вагонах формування
залізниць України та розділу 2
(обов'язки сторін) контракту від 29.12.2003
р. № 167, трудовий контракт буде
розірвано через два тижні з моменту
попередження на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП
України та розділу 6 контракту від
29.12.2003 р. № 167.

Підставами припинення трудового
договору є, зокрема, підстави
передбачені контрактом, відповідно до
п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Позивач, його представник зазначають,
що умови контракту № 167 від 29.12.20003 р.
порушено не було, недостовірні
відомості до бланку звітності ЛУ-72/УЗ
не вносились. При цьому позивач
пояснив, що надавав керівництву
пояснення, які свідчать про внесення
ним таких даних, проте таке сталося під
впливом відповідача.

Положеннями ст. 60 ЦПК України
встановлено обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Вказуючи на те, що при наданні пояснень
щодо недостовірних відомостей
внесених до бланку звітності у зв'язку
з вимогою відповідача, позивачем не
доведено та не надано доказів, які б
свідчили про такі обставини.

Також на думку суду не заслуговують на
увагу пояснення позивача, що
начальником поїзда порушень не
виявлено, про що зроблено відмітку на
бланку, проте це не свідчить про
відсутність таких порушень.

Так відповідно до п. 3.4., 4.4 Інструкції
про порядок обліку перевезених
пасажирів та витрат постільної білизни
в пасажирських поїздах і причіпних
вагонах формування залізниць України,
провідник до бланку ЛУ-72/УЗ заноситься
інформація припинення поїздки
пасажирами тау разі виявлення
провідником у бланку помилок, рядок з
помилкою викреслюється однією
суцільною лінією. Потім у лівому полі
бланку напроти наступного вільного
рядка провідником записується
примітка «з/в» (замість викресленого) і
зазначається правильна інформація.
Внесені у бланк зміни засвідчуються
підписом начальника поїзда.

Також, пунктами 3.1,3.4 Інструкції облік
перевезених пасажирів та витрат
постільної білизни у вагоні
здійснюється провідниками
пасажирських вагонів. Інформаційний
розділ бланку відображає інформацію
про посадку/висадку пасажирів до
вагону під час слідування поїзду,
кількість перевезених у вагоні
пасажирів та використаних комплектів
постільної білизни.

Як свідчить бланк звітності ЛУ-72/УЗ
заповнений позивачем, останнім внесено
дані про те, що на одному місці № 17
одночасно проїжджають пасажири від ст..
Жмеринка до ст. Москва і від ст. Козятин
до ст. Канатоп, а також зазначив видачу
двох комплектів постільної білизни на
одне пасажирське місце № 17 одночасно.

Пленум Верховного Суду України в п. 13
постанови № 9 від 06.1.1992 р. «Про практику
розгляду судами трудових спорів», з
відповідними змінами і до
поповненнями, роз'яснив, що вирішуючи
позови про поновлення на роботі, осіб,
звільнених за п. 8 ст. КЗпП, суди повинні
мати на увазі, що на підставі цієї норми
припиняється трудовий договір при
наявності умов, визначених сторонами в
контракті для його розірвання.

Таким чином суд приходить до висновку,
що у відповідача були підстави для
розірвання з позивачем контракту у
зв'язку із порушенням його умов, а саме
внесення недостовірних даних щодо
обліку пасажирів та комплектів
постільної білизна в бланк ЛУ-72/УЗ.

За положеннями ст.. 252 КЗпП України
звільнення членів виборного
профспілкового органу підприємства,
установи, організації (у тому числі
структурних підрозділів), його
керівників, профспілкового
представника (там, де не обирається
виборний орган професійної спілки),
крім випадків додержання загального
порядку, допускається за наявності
попередньої згоди виборного органу,
членами якого вони є, а також вищого
виборного органу цієї професійної
спілки (об'єднання професійних спілок).

Як зазначив в судовому засіданні третя
особа ОСОБА_2 позивача 30.07.2013 р. введено
в склад профкому первинної
профспілкової організації Вільної
профспілки залізничників України
Вагонної дільниці станції Жмеринка
Південно-Західної залізниці, а саме в
ревізійну комісію, про що свідчить
відповідний протокол, а тому
відповідач мав отримати згоду
профспілки на розірвання контракту з
ОСОБА_1

Наявна в матеріалах справи довідка № 2
від 16.01.2014 р. свідчить про те, що позивач
є членом первинної профспілкової
організації Вільної профспілки
залізничників України Вагонної
дільниці станції Жмеринка
Південно-Західної залізниці.

В свою чергу представник відповідача
пояснив в судовому засіданні, що
представники ДТГО обов'язково
звернулись би до профспілкової
організації в разі наявності
інформації про членство ОСОБА_1 в такій
організація.

Натомість, і не підтверджується
матеріалами справи, така інформація
була надана працедавцеві лише 23.12.2013 р.
Листом за підписом ОСОБА_2 відповідача
було проінформовано з приводу внесення
змін у персональний склад виборчого
органу первинної профспілкової
організації.

Крім того, і це не заперечувалось в
судовому засіданні позивачем, на
оперативній нараді, яка проходила за
присутності останнього та
представника Вільної профспілки
(голова профкому) і приймалось рішення
щодо розірвання трудового контракту
відповідача не було повідомлено про
профспілковий статус ОСОБА_1

Таким чином, відповідач на момент
розірвання контракту з позивачем у
зв'язку із порушенням умов останнього
не повідомлявся про його профспілковий
статус, а тому і не міг мати можливості
отримати згоду профспілки на
звільнення.

За таких обставин суд приходить до
висновку щодо відсутність порушення з
боку Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» під час
припинення трудового договору
(контракту) з позивачем прав
останнього, положень чинного трудового
законодавства України.

Згідно до ст. 237 - 1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Беручі до уваги, що під час розгляду
справи не встановлено наявність
порушення прав позивача, підстави для
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 50 000,00
грн. відсутні.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11,57,60,88,169,2120215 ЦПК України, ст.ст. 36,235,237-1
КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя