АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/3283/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Ярошенко
Доповідач - Ратнікова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 рокуколегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду
місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Кравець В.А.

при секретарі - Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 13 січня 2014 року в цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 13 січня 2014 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість на загальну суму 144 536,06
грн. та судовий збір в сумі 1445,36 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення Деснянського
районного суду міста Києва від 13 січня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду 1-ї інстанції є незаконним,
необґрунтованим та ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
відповідачем ще до початку розгляду
справи по суті було подано заяву про
застосування строків позовної
давності. Проте, суд 1-ї інстанції
безпідставно проігнорував доводи
відповідача зазначені в заяві про
застосування строків позовної
давності та прийшов до помилкового
висновку, що Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
не пропущено строк позовної давності
для звернення до суду з даним позовом.
Обґрунтовуючи свої висновки суд
послався на пункти 1.2 та 9.12, які в
кредитному договорі взагалі відсутні,
а будь-яких додаткових угод, які б
містили вказані пункти відповідач не
підписувала. Суд 1-ї інстанції допустив
до розгляду непідготовану справу,
оскільки в матеріалах справи відсутні
належні докази, які б підтверджували
заборгованість за кредитом, відсоткам
та пені.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 повністю
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив її задовольнити.

Представник позивача Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» ХмировЕдуард
Олександрович проти доводів
апеляційної скарги заперечував
посилаючись на те, що рішення суду є
обґрунтованим, постановлено з
дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова, установа зобов'язується
надати грошові кошти /кредит/
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22 грудня 2005 року
між Відкритим акціонерним товариством
Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3
було укладено договір на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки Visa Electron Credit №VI 77181668,
відповідно до умов якого, банк
відкриває на ім'я ОСОБА_3 картковий
рахунок НОМЕР_1 з сумою ліміту
кредитування 15800 доларів США.

Цього ж дня, сторонами було підписано
додаток до договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки Visa Electron Credit №VI 77181668
від 22 грудня 2005 року, який регулює умови
видачі та правила користування
карткою.

28.12.2006 року між Відкритим акціонерним
товариством Комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_3 було підписано додаткову
угоду до договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки Visa Electron Credit №VI 77181668
від 22 грудня 2005 року, відповідно до
якої, банк зменшує ліміт кредитування
на 800 доларів США, а тому з 28.12.2006 року
ліміт кредитування становить 15000
доларів США. Та встановлено, що
відсоткова ставка за користування
лімітом кредитування визначається
тарифним пакетом «Базовий», який є
невід'ємною частиною договору.

Правонаступником Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» є Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»,
що стверджується статутом товариства.

15 серпня 2013 року Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
на адресу ОСОБА_3 було надіслано
досудову вимогу про виконання
зобов'язання позичальника за договором
на відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки Visa
Electron Credit №VI 77181668 від 22 грудня 2005 року.

Оскільки ОСОБА_3 свої обов'язки за
кредитним договором належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, то Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
звернулось до суду з позовом про
стягнення заборгованості по договору
в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» та стягуючи
з ОСОБА_3 заборгованість на загальну
суму 144 536,06 грн., суд 1-ї інстанції
виходив з того, що позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
на в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з п.3.1.3 договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки Visa Electron Credit №VI 77181668
від 22 грудня 2005 року держатель картки
зобов'язаний здійснювати обов'язкові
платежі не пізніше 15 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Пунктами 3.12 встановлено, що у випадку
несплати держателем в строк до 15 числа
місяця, що слідує за розрахунковим,
частини кредиту, що входить до
обов'язкового мінімального платежу,
банк нараховує відсотки за
користування простроченим кредитом, на
суму фактичної простроченої
заборгованості з дати її виникнення по
день погашення. На суму неспаленних
відсотків за користування кредитом, що
входять до обов'язкового мінімального
платежу, банк нараховує пеню за кожен
день прострочення, на суму
прострочених відсотків залежно від
тарифів обраного пакету.

Проте, ОСОБА_3 свої обов'язки за
договором на відкриття карткового
рахунку та обслуговування кредитної
картки Visa Electron Credit №VI 77181668 від 22 грудня
2005 року належним чином не виконувала,
що призвело до виникнення
заборгованості.

Станом на 15 серпня 2013 року
заборгованість відповідача за
договором на відкриття карткового
рахунку та обслуговування кредитної
картки Visa Electron Credit №VI 77181668 від 22 грудня
2005 року становить: по тілу кредиту - 12
129,69 доларів США, що за курсом НБУ станом
на 15.08.2013 року становить 96 952,61 грн.; по
нарахованим відсоткам - 2 426,03 грн., що за
курсом НБУ станом на 15.08.2013 року
становить 19 391,26 грн.; по сплаті пені за
прострочення погашення тіла кредиту - 3
527,11 доларів США, що за курсом НБУ станом
на 15.08.2013 року становить 28 192,19 грн.

Оскільки факт не виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань по договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки Visa Electron Credit №VI 77181668
від 22 грудня 2005 року достовірно
встановлений, то суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь позивача заборгованість на
загальну суму 144 536,06 грн.

Не ґрунтується на вимогах закону та
встановлених обставинах справи доводи
апеляційної скарги про те, що суд 1-ї
інстанції безпідставно проігнорував
доводи відповідача зазначені в заяві
про застосування строків позовної
давності та необґрунтовано прийшов до
висновку, що Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
не пропущено строк позовної давності, з
огляду на таке.

Згідно з п.7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

З правового висновку Верховного суду
України, викладеного в постанові від 20
листопада 2013 року по справі №6-126цс13
вбачається, що пункт 7 частини 11 статті
11 Закону України «Про захист прав
споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою частиною 11 статті 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Поряд з цим, відповідно до положень ч.1
ст.631 ЦК України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 1.1 договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки Visa Electron Credit №VI 77181668
від 22 грудня 2005 року встановлено, що
банк видає держателю кредитну картку
відповідного тарифного пакету
терміном дії 1 рік.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 додатку до
даного договору строк дії картки
вказаний на її лицьовій стороні. Картка
дійсна до останнього дня місяця року
(включно), що вказані в ній. При випуску
нової картки, картку з простроченим
строком дії банк анулює. Держатель несе
відповідальність за повернення в банк
всіх пов'язаних з розрахунком карток
після закінчення строку їх дії або при
закритті рахунку.

За умови виконання держателем всіх
положень договору, картка держателя та
картки всіх додаткових держателів
автоматично перевипускається банком, а
договір вважається продовженим на
наступний строк, якщо держатель не
повідомив про бажання розірвати
(припинити) договір за 20 календарних
днів до дня закінчення строку дії
основної картки.

З наведеного вбачається, що укладений
сторонами правочин передбачає
автоматичну пролонгацію договору на
новий строк, якщо жодна із сторін не
висловила бажання його розірвати.
Підписуючи договір на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки Visa Electron Credit №VI 77181668
від 22 грудня 2005 року та додаток до нього
ОСОБА_3 засвідчила, що вона ознайомлена
з правилами, тарифами та погоджується
вважати їх обов'язковими до
застосування до відносин, що виникли на
підставі даного договору.

Ні суду 1-ї інстанції, ні суду
апеляційної інстанції, відповідач не
надав належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що зобов'язання
за договором на відкриття карткового
рахунку та обслуговування кредитної
картки Visa Electron Credit №VI 77181668 від 22 грудня
2005 року були ним виконані та/або
доказів на підтвердження розірвання
договору у порядку, визначеному п. 4.2
після закінчення строку дії основної
картки.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що на час
звернення позивача до суду з позовом
договір на відкриття карткового
рахунку та обслуговування кредитної
картки Visa Electron Credit №VI 77181668 від 22 грудня
2005 року є діючим, а тому доводи
апеляційної скарги про те, що
позивачем пропущено строк позовної
давності є безпідставними.

Безпідставними є доводи про те, що суд
1-ї інстанції в обґрунтування своїх
висновків в оскаржуваному рішенні
посилається на пункти 1.2 та 9.12, які в
кредитному договорі взагалі відсутні,
а будь-яких додаткових угод, які б
містили дані пункти відповідач не
підписувала, оскільки допущена судом
описка в зазначенні пунктів договору
не є безумовною підставою для
скасування правильного по суті рішення
та жодним чином не впливає на суть
правовідносин, які склалися між
сторонами.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду 1-ї
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому правові підстави для
задоволення апеляційної скарги
представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_4 відсутні.

Витрати по сплаті судового збору судом
стягнуті з відповідача на користь
позивача у відповідності з вимогами
ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного
суду міста Києва від 13 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: