№ 2/269/374/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 березня 2014 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області

у складі:

головуючого судді :
Апалькової О.М.

при секретарі :
Курепіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Макіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «
Український Страховий ДІМ» про
стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду зі
вказаним вище позовом ( з урахуванням
уточнень позовних вимог під час
розгляду справи ).

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1
посилається на те,що йому на праві
власності належить автомобіль «SsangYong»,
2012 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 .

21.10.2012 року о 19.00 год. водій
ОСОБА_3,керуючи транспортним засобом,
легковим автомобілем марки ВАЗ 21061,
реєстраційний номер НОМЕР_2 та
рухаючись напроти станції Н.Кринка по
вул. Шахтній в м. Макіївка Донецької
області,виїжджаючи з прилеглої
території не дав дорогу йншому
автомобілю, в результаті чого
відбулось зіткнення з його
транспортним засобом.

Постановою Харцизького міського суду
Донецької області від 22.11.2012 року
ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєні
ДТП, де його автомобіль на момент ДТП
був застрахований, що підтверджується
полісом АВ/3473818 від 10.08.2012 р. в якому
вказано, розмір франшизи складає 1000
гривень, розмір шкоди, заподіяну майну
визначено - 50000,00 грн.

06.12.2012 року він і ОСОБА_3 письмово
повідомили страхову компанію про
настання страхового випадку,а саме ДТП.

Після пред'явленої постанови суду він
написав заяву про сплату страхового
відшкодування. Крім того,на вимогу
страхової компанії ним були надані
необхідні документи.

Відповідно звіту № 1424 від 21.01.2013 року
про вартість матеріального
збитку,завданого його автомобілю та
вартість відновлюваного ремонту з
урахуванням зносу складає у сумі 31550,00
гривень з урахуванням ПДВ.

Відповідно до платіжного доручення №
1413 від 16.04.2013 року відповідач частково
сплатив страхове відшкодування у сумі
5000 гривень,однак різницю не
сплачує,тому вимушений був звернутися
до суду з даними позовом.

У зв'язку з тим, що відповідач не
сплачує в добровільному порядку
страхове відшкодування,вважає,що він
зобов'язаний сплатити йому також пеню
за кожний день прострочки з
урахуванням подвійної ставки НБУ за
період з 07.03.2013 р. по 30.12.2013 р.

Так як розмір 20% ПДВ складає у сумі 6310,00
гривень,франшиза-1000гривень,тому
просить суд стягнути з відповідача на
його користь страхове відшкодування у
сумі 19240,00 гривень,а також пеню у сумі
2257,09 гривень. Щодо стягнення різниці
страхового відшкодування з винної
особи,а саме з ОСОБА_3 не бажає ставити
питання і категорично відмовився від
його залучення в якості
співвідповідача.

Представник відповідача ПрАТ «
Український Страховий ДІМ» надав суду
заперечення проти позову, позовні
вимоги визнає частково, погоджується
за рішенням суду сплатити позивачу,
ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі
19240,00 гривень, пені в сумі 2257 гривень.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши доводи сторін встановив
наступні фактичні обставини:

Судом встановлено, що 21.10.2012 року о 19.00
год. напроти станції Н.Кринка по вул.
Шахтної в м. Макіївки Донецької області
водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ
21061, р/н НОМЕР_2, порушив правила
дорожнього руху, виїжджаючи з
прилеглої території, не дав дорогу
іншому автомобілю, в результаті чого
відбулось зіткнення з його
транспортним засобом, «SsangYong», 2003 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В результаті чого ОСОБА_3 визнано
винним у скоєні адміністративного
правопорушення за ст. 124 КУпАП України
та притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу 340
гривень ( а.с.45 );

Відповідно звіту № 1424 від 21.01.2013 року
(а.с.27-32) матеріальний збиток завданого
власнику КТЗ, приймається рівним
вартості відновлюваного ремонту з
урахуванням фізичного зносу запчастин,
без урахування ВТВ, і складає у сумі
31550.00 грн.

Відповідачем сплачено на користь
позивача часткове страхове
відшкодування в сумі 5000 гривень.

Приведені фактичні дані свідчать про
наявність між сторонами цивільно
-правових відносин. Відповідно до
встановлених фактичних обставин і
визначених відповідно до них
правовідносин,суд вважає,що при
вирішенні справи,слід керуватися
такими нормами матеріального права,які
викладені в нормах ЦК, ЗУ »Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року зі змінами і
доповненнями до нього від 24.09.2008 року №
586-VI,ЗУ «Про страхування

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки,відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності,інше речове
право,договір підряду,оренди тощо)
володіє транспортним
засобом,механізмом, іншим об'єктом
використання,зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку. ч.5
ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо вона не доведе,що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

А згідно п.2 Постанов Пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» № 6
від 27.03.1992 року з змінами до
нього,розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі,що шкода,заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи,підлягає
відшкодуванню в повному обсязі
особою,яка її заподіяла,за умови, що дії
останньої були неправомірними,між ними
і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи,а
коли це було наслідком дії джерела
підвищеної небезпеки,незалежно від
наявності вини. Суб'єктом
відповідальності є власник ТЗ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода,завдана неправомірними
рішеннями,діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи,відшкодовується в
повному обсязі особою ,яка її завдала.

Так як позивач відмовився залучати в
якості співвідповідача ОСОБА_3 за даним
позовом і не бажає ставити питання щодо
стягнення з нього різниці страхового
відшкодування, тому суд вирішив
розглянути вимоги в частині страхового
відшкодування тільки з страхової
компанії.

Відповідно до ст. 9 ЗУ »Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01.07.2004 року
зі змінами і доповненнями до нього від
24.09.2008 року № 586-VI, обов'язків ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілого становить
50 000 гривень.

Як зазначається у статті 9 ЗУ »Про
страхування «, франшиза - це частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком.

Франшиза - це та сума шкоди, яку в
будь-якому випадку страхова компанія
не відшкодовує. Страхова компанія
відшкодовує потерпілому в ДТП суму
майнової шкоди за відніманням суми
франшизи.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 ЗУ »Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року зі змінами і
доповненнями до нього від 24.09.2008 року №
586-VI, розмір франшизи не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму
франшизи,розрахованої за правилами
цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього закону,
страховики - страхові організації, що
мають право на здійснення
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів відповідно до
вимог,встановлених цим же законом та ЗУ
«Про страхування».

Згідно ст. 28 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01.07.2004 року
зі змінами і доповненнями до нього від
24.09.2008 року № 586-VI,шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, це
шкода,пов'язана з пошкодженням
транспортного засобу.

В судовому засіданні був встановлений
факт скоєння дорожньо-транспортної
пригоди відповідачем, ОСОБА_3 внаслідок
якої автомобіль позивача отримав
механічні пошкодження, про що
відповідачем не заперечується.

Відповідно полісу № АВ/3473818
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страхова сума -
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну складає - 50 000 гривень(
а.с.17);

ч.1 ст.8 ЗК « про оцінку майна,майнових
прав та професійну оціночну
діяльність» проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках визначених
збитків або розміру відшкодування у
випадках,встановлених законом.

Ст.29 ЗУ № 1961-IV встановлено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлюваним ремонтом транспортного
засобу з урахуванням зносу,
розрахованого у порядку,встановленому
законом.

Відповідно до п.7,3, ст. 7 ЗУ »Про податок
на додану вартість» у випадку не
проведення фактичного ремонту
транспортного засобу, або проведення
його особою, яка не є платником ПДВ,
податкові зобов'язання не виникають.

Для потерпілих осіб,до витрат може бути
включений ПДВ лише за умови
документального підтвердження
проведення ремонту транспортного
засобу платником ПДВ.

А відповідно до п. 36, 2 ст. 36 ЗУ №1961-IV
встановлено, якщо відшкодування витрат
на проведення відновлюваного ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі,що не перевищує суми
податку,здійснюється за умови
отримання страховиком документального
підтвердження факту сплати
проведеного ремонту».

Оскільки позивачем під час розгляду
справи відповідно до ст.60 ЦПК України
не надано ніяких документів,саме
доказів щодо проведення та оплати
відновлюваного ремонту пошкодженого
транспортного засобу,то сума
регламентної виплати має бути зменшена
на 20% ПДВ.

Тому з відповідача, ПрАТ « Український
Страховий ДІМ» підлягає стягненню
страхове відшкодування у розмірі -19240,00
гривень з розрахунку: 31550,00 грн. - 6310,00
грн. (20% ПДВ) - 1000 франшиза = 24240,00 гривень.
Частина вказаної суми у сумі 5000 гривень
була перерахована на розрахунковий
рахунок позивача 16.04.2013 року (платіжне
доручення № 1413) ( а.с.55);

Таким чином сплаті підлягає 24240,00 - 5000,00
(сплачено) = 19240,00 гривень.

Відповідно до п.36,5 ст. 36 Закону України 3
1961-1Vза кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування з вини
страховика особі,яка має право на
отримання такого
відшкодування,сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України,яка діє
протягом періоду,за який нараховується
пеня.

Пеня нараховується за формулою:З
(заборгованість) х ПОС ( подвійна
облікова ставка НБУ) х Д (кількість
днів) :365:100.

Таким чином з 07.03.2013 р. по 30.12.2013р пеня
складає у сумі 2257,09 гривень.

Суд перевіривши розрахунок пені
погоджується з його розміром і
позивачем не спростовується.

Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві-пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Тому з відповідача, ПрАТ « Український
Страховий ДІМ» на користь позивача
слід стягнути судовий збір в сумі 243.60
гривень.

Щодо внесення ОСОБА_1 коштів на оплату
судового збору у більшому розмірі ніж
встановлено законодавством, то ОСОБА_1
не позбавлений можливості їх повернути
відповідно до вимог ст.83 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючисьст.6,
10, 11, 212-215ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з ПрАТ «Український Страховий
ДІМ» на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду у сумі - 19240,00 гривень (
дев'ятнадцять тисяч двісті сорок
гривень), пеню в сумі 2257,00 гривень ( дві
тисячі двісті п'ятдесят сім гривень),
судовий збір у сумі 243.60 гривень (двісті
сорок три гривні шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. М. Апалькова