Провадження № 2/522/3080/14
Приморський районний суд м. Одеси у
головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
повнолітню дитину, що продовжує
Позивачка 13.09.2013 року звернулася до
суду з позовом, який уточнила 09.12.2013
року до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину, що продовжує навчання у розмірі
1/3 частини від його заробітку (доходу),
але не менш 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку та на
користь ОСОБА_3 в розмірі 2 500 гривень,
щомісячно з дати подання позову та до
досягнення дитиною повноліття, тобто
В обґрунтування позову позивачка
вказує на те, що вона з 1994 року до 2004
року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. Від
шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею
та перебуває на її утриманні. На даний
час дитина навчається в Одеському
національному політехнічному
університеті за денною формою
навчання. Самостійно сплачувати за
навчання доньки вона не може, кошт не
достатньо для нормального розвитку
дитини. Відповідач не надає дитині
матеріальної допомоги, хоча на її думку
може надавати таку допомогу.
В судове засідання 13.02.2014 року
з'явилася представник позивачки ОСОБА_1
- ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру від
12.09.13) яка позовні вимоги підтримала та
просили їх задовольнити.
В судове засідання відповідач
ОСОБА_2 не з'явився, поважних причин
щодо своєї неявки суду не надавав, хоча
був повідомлений належним чином та у
встановленому порядку про час, дату та
місце судового засідання, чим позбавив
суд можливості вислухати його думку по
суті. Заяви про розгляд справи за
відсутністю позивача суду не надано.
В судове засідання не з'явилася
третя особа ОСОБА_3, але в матеріалах
справи (а.с.10) міститься її заява про
розгляд справи за її відсутності в
якому вона також зазначила, що позовні
вимоги позивачки підтримує та просить
їх задовольнити в повному обсязі.
Суд, у зв'язку з неявкою
відповідача та неповідомленням про
поважні причини такої неявки в судове
засідання, ухвалив слухати справу у
відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст.
169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК
України, при заочному розгляді справи
на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника
позивачки, вивчивши позовну заяву та
додані до неї документи, дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 до 20.01.2004
року, після чого вони розлучилися, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_1, виданого Першим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Приморського районного
управління юстиції м. Одеси, актовий
запис № 16 (а.с.5).
Від вказаного шлюбу у них з
відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася
донька ОСОБА_3, що підтверджується
наявною у матеріалах справи копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
виданого Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Приморської районної Ради народних
депутатів м. Одеси 17.09.1996 року, актовий
запис № 603 (а.с.6).
З позову вбачається, що донька
ОСОБА_3, після розірвання шлюбу мешкає
разом з позивачкою та перебуває на її
утриманні. Відповідач матеріальну
допомогу не здійснює.
Також судом встановлено, що з 01.09.2013
року ОСОБА_3 зарахована до Одеського
національного політехнічного
університету та навчається там за
денною формою навчання за
спеціальністю «Культурологія», що
підтверджується Договором-Контрактом
про платну підготовку фахівця з вищою
освітою № 03-1167Н від 01.08.2013 року (а.с.34), та
Довідкою вказаного університету № 65
від 25.11.2013 року (а.с.26) з якої вбачається,
що ОСОБА_3 є студентом 1 курсу група 1-К
131, проходитиме навчання з 01.09.2013 року
Позивачка не працює про що
зазначено в позові а також
підтверджується з наявної в матеріалах
справи копії її трудової книжки (а.с.27) з
якої вбачається, що вона з 01.11.1995 року
звільнена за власним бажанням за
доглядом дитини. В матеріалах справи
відсутні відомості про доходи
позивачки, однак в позові зазначено, що
на даний час вона разом з донькою
перебуває у скрутному матеріальному
становищі та не в змозі відповідним
чином утримувати доньку.
З розділу 5 вказаного договору щодо
навчання ОСОБА_3 вбачається, що розмір
плати встановлюється на строк дії
договору у сумі 46 370 гривень і не може
змінюватись. Замовник вносить плату за
навчання за курсами на початок кожного
навчального семестру (року), як
правило, у сумі вартості семестру, а
саме: 1 КУРС: за семестр 5 445 грн. (за рік 10
890 грн.); 2 КУРС: за семестр 5 945 грн. (за рік
11 890 грн.); 3 КУРС: за семестр 6 495 грн. (за
рік 12 990 грн.); 4 КУРС: за семестр 7 100 грн.
(за рік 14 200 грн.). В зазначеному розділі
також зазначено, що студент, який не
сплатив навчання протягом місяця з
початку семестру, відчисляється з
університету без додаткового
попередження з розірванням договору.
Аналізуючи вказаний договір суд
приходить до висновку про
обов'язковість своєчасного внесення
грошових коштів з боку позивачки на
реквізити вказаного навчального
закладу, так як між університетом та
ОСОБА_3 було укладено договір щодо її
платного навчання, який має
виконуватись належним чином його
Судом встановлено, що позивачка в
своєму позові посилається на додаткові
витрати, які пов'язані з вступом доньки
до університету та оплатою цього
навчання згідно контракту, укладеного
між університетом та неповнолітньою
ОСОБА_3. З зазначеного контракту
вбачається, що сума, яку необхідно
сплатити за навчання ОСОБА_3 за період
учбового року (2013-2014), складає 10 890
Однак, у зв'язку з тим, що з боку
позивачки (її представника) не було
надано суду квитанції, інші
підтверджуючи сплату коштів за
навчання документи, тобто належні
докази підтверджуючі цей факт, суд
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог про
стягнення додаткових витрат у вигляді
сплати коштів за навчання за певний
період на підставі їх недоведеності.
Згідно ст. 198 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
своїх повнолітніх непрацездатних
дочку, сина, які потребують
матеріальної допомоги, якщо вони
можуть таку матеріальну допомогу
Частина 1 статті 182 СК України
зазначає, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.
Відповідачем суду не надано
доказів щодо не змоги сплачувати
аліменти, у зв'язку з цим суд вважає, що
відповідач є працездатною людиною, за
станом здоров'я спроможний платити
аліменти на утримання доньки,
відомості щодо утримання інших осіб у
суду відсутні.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо
повнолітня дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.
Згідно ст.184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
Згідно ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її батька, матері і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.181 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

При визнанні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
положення дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, та інші обставини, що мають
істотне значення.

З урахуванням викладеного суд,
вважає за необхідне задовольнити позов
та стягнути з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1), а саме: за період з 13.09.2013
року по ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до її
повноліття, в розмірі 1/3 частини від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо позовних вимог позивачки про
стягнення з відповідача на її користь
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі
2 500 (дві тисячі п'ятсот) гривень,
щомісячно починаючи з 13.09.2013 року до
ІНФОРМАЦІЯ_3, то суд вважає, що у їх
задоволенні слід відмовити, так як
позивачкою не було представлено суду
належних доказів щодо обґрунтування
вказаної суми.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказами.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Таким чином суд вважає, що з
відповідача на користь держави також
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60 ч.1, 64, 79, 88
ч.1, 169 ч.4, 209, 212-215, 218, 224-226, п.1 ч.1 367 ЦПК
України, ст.ст.. 79, 80, 81, 182, 191, 198-201 СК
України, -

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, що
продовжує навчання - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2,) аліменти
на утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: за період з
13.09.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до її
повноліття, в розмірі 1/3 частини від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4) на
користь держави судовий збір у розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на заочне рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя:

Домусчі Л.В.

13.02.2014