У х в а л а

17 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука
М. І., суддів: Гончара В. П.,
Кадєтової О. В.,
Гримич М. К., Остапчука Д.
О.,розглянувши заяву ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Санрайз» до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, Асоціації
«Луганськ-Юрстандарт», треті особи:
Луганське міське комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації», прокуратура міста
Луганська, Луганська міська рада,
Управління Держкомзему у м. Луганську
Луганської області, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Луганській області, про
визнання недійсною третейської угоди,
скасування рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Луганськ-Юрстандарт», визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчий лист, та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Санрайз» про
визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ТОВ «Санрайз»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, Асоціації
«Луганськ-Юрстандарт» про визнання
недійсною третейської угоди,
скасування рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Луганськ-Юрстандарт», визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчий лист.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що згідно з договором купівлі-продажу
від 08 квітня 2008 року № 621647 ОСОБА_4
придбав нежитлову будівлю, розташовану
по АДРЕСА_1, загальною площею 58,8 кв. м.

Рішенням третейського суду при
Асоціації «Луганськ-Юрстандарт» від 24
квітня 2008 року у справі №01/12/2008 за
ОСОБА_4 було визнано право власності на
нерухоме майно, розташоване за
вищевказаною адресою, яке складається
із нежитлової будівлі, загальною
площею 58,8 кв. м, огорожі 55 м/пог. під №1,
замощення 800 кв. м під літ. «І, ІІ», а за
ОСОБА_5 - право власності на квартиру з
прибудовою за адресою: АДРЕСА_2.
Зазначене рішення третейського суду
було ухвалено на підставі третейської
угоди, укладеної 14 квітня 2008 року між
вказаними особами.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 26 березня 2010 року № 2279
ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив належне
продавцю згідно з вказаним рішенням
третейського суду нерухоме майно,
розташоване за вищевказаною адресою.

Посилаючись на те, що укладенням
третейської угоди, ухваленням рішення
третейського суду при Асоціації
«Луганськ-Юрстандарт» та укладенням
договору купівлі-продажу від 26 березня
2010 року № 2279
відповідачі порушили його (позивача)
право на отримання в користування
земельної ділянки, необхідної для
обслуговування нежитлових приміщень,
що належать товариству на праві
власності та знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, просив визнати недійсною
третейську угоду про розгляд справи в
постійно діючому третейському суді при
Асоціації «Луганськ-Юрстандарт»,
укладену 14 квітня 2008 року між ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, скасувати вищевказане рішення
третейського суду від 24 квітня 2008 року,
визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 26 березня 2010 року №
2279, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і
визнати таким, що не підлягає виконанню
виконавчий лист, виданий Ленінським
районним судом м. Луганська
у справі № 6-239/08 від 14 травня 2008 року.

Заперечуючи проти позову ТОВ
«Санрайз», ОСОБА_3 подав зустрічний
позов, в якому просив визнати за ним
право власності на нежитлову будівлю,
розташовану у АДРЕСА_1, яка складається
з нежитлової будівлі під літ. «Д-1»,
загальною площею 58,8 кв. м,
огорожі 55 м/пог. під №1, замощення
площею 800 кв. м під літ. «1, 11»,
посилаючись на те, що придбавши вказане
майно за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу і здійснивши
його державну реєстрацію, він на
законних підставах став його
власником, але ТОВ «Санрайз» його право
власності оспорює.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 13 грудня 2011 року
позов ТОВ «Санрайз» задоволено у
повному обсязі, а у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 15 лютого 2012 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову ТОВ «Санрайз»
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову в позові.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 вересня 2012
року рішення Ленінського районного
суду м. Луганська від 13 грудня 2011 року
та рішення апеляційного суду
Луганської області від 15 лютого 2012 року
в частині первісного позову скасовано
та направлено справу в цій частині на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішенням Ленінського
районного суду м. Луганська від
24 квітня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 04 вересня 2013 року, у
задоволенні позову ТОВ «Санрайз»
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року рішення Ленінського районного
суду м. Луганська від 24 квітня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 04 вересня 2013 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема, ст. 6
Закону України «Про третейські суди»,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник наводить ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2010 року, від 10 квітня
2013 року, від 25 грудня 2013 року та
від 19 вересня 2012 року.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У той же час, постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й не відбулося
застосування норм матеріального права
при вирішенні спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

З урахуванням наведеного, ухвала
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року,
про перегляд якої подано заяву, не може
бути предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу 5 ЦПК
України, оскільки справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції,
остаточно спір у справі не вирішений, а
відповідно норми матеріального права
судом касаційної інстанції не
застосовувались.

Оскільки наведені заявником доводи
не містять ознак, які відповідно до
вимог вищевказаної норми є підставами
для перегляду судового рішення, у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Санрайз» до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, Асоціації
«Луганськ-Юрстандарт», треті особи:
Луганське міське комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації», прокуратура міста
Луганська, Луганська міська рада,
Управління Держкомзему у м. Луганську
Луганської області, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Луганській області, про
визнання недійсною третейської угоди,
скасування рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Луганськ-Юрстандарт», визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчий лист, та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Санрайз» про
визнання права власності, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М. І. Наумчук Судді

В. П. Гончар
М. К. Гримич

О. В. Кадєтова

Д. О. Остапчук