Справа № 2-2276/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

29.04.2014

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

судді - Бенца К.К.

при секретарі - Надь Н.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_2

представника відповідача Ужгородської
міської ради - Александров Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради
про повернення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою, мотивуючи її тим, що
рішенням ІV сесії V скликання
Ужгородської міської ради №621 від 5
лютого 2008 року йому було надано у
приватну власність земельну ділянку в
районі АДРЕСА_1, площею 0,08 га поз.1.
Згідно п.8 даного рішення зобов'язано
громадян створити товариства
забудовників для централізованого
розвитку інфраструктури за рахунок
коштів забудовників та зазначено, що
«документи, що посвідчують право
власності на земельну ділянку, видати
членам створеного товариства.» 11.02.2009
року ним через Закарпатське РУ ПАТ КБ
«Приват Банк» було перераховано суму
20350,00 грн., з призначенням платежу
«оплата згідно рішення ІV сесії V
скликання одинадцяте пленарне
засідання № 245 від 21.02.2007 р. та ІV сесії V
скликання № 99 від 23.11.2006р.» фактично
внесено кошти на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Ужгород із
розрахунку 25 грн. за один квадратний
метр.02.03.2009 року йому видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ №460180, згідно якого
йому на праві власності фактично
передано земельну ділянку площею 0,0841
га.

Окрім того, позивач зазначає, що кошти
на розвиток інфраструктури
відраховуються замовниками на
підставі постанови КМ України «Про
встановлення граничного розміру
коштів замовників, що залучаються для
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населених
пунктів» від 24.01.2007 p. №40, яка втратила
чинність на підставі постанови KM
України №415 від 28.04.2009 р.) Розмір
відрахування залежить від вартості
будівництва, однак мова про вартість
будівництва при оформленні та
отриманні державного акту на право
приватної власності на землю не
йдеться. З посиланням на викладене , на
норми ст.ст. 14,15 ЦК України, а також на
те, що йому нанесена матеріальна шкода
в сумі 20350 гривень, просить суд
відшкодувати йому з місцевого бюджету
нанесену відповідачем шкоду в сумі 20350
гривень.

В судовому засіданні представник
позивач ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав , просив їх задовольнити з
підстав та мотивів викладених у позові.
Зокрема, звернув увагу суду на те, що
позивач на виконання рішення ІV сесії
Ужгородської міської ради V скликання
№ 99 від 23.11.2006р . та рішення ІV сесії
Ужгородської міської ради V скликання
№ 245 від 21.02.2007р . заплатив гроші в сумі
20350 гривень . Постановою Ужгородського
міськрайонного суду від 07.04.2009 р.
визнано незаконним та скасовано
рішення Ужгородської міської ради № 99
від 23.11.2006р . "Про умови надання
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва", а отже вважає,
що позивачу було заподіяно матеріальні
збитки.

Ухвалою судді Ужгородського
міськрайонного суду від 19.04.2011р.
замінено неналежного відповідача на
належного, притягнуто в якості
належного відповідача Ужгородську
міську раду.

Представник відповідача Ужгородської
міської ради позовні вимоги не визнав.
Пояснив, що факт заподіяння шкоди не
знайшов своє підтвердження, оскільки
рішення ІV сесії Ужгородської міської
ради V скликання № 99 від 23.11.2006р . та
рішення ІV сесії Ужгородської міської
ради V скликання № 245 від 21.02.2007р . не
носили зобов'язальний характер, не
зобов'язували позивача сплачувати
гроші. Просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
вивчивши та перевіривши в судовому
засіданні матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
справи і вирішення спору по
суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, рішенням IV сесії V
скликання Ужгородської міської ради
від 05.02.2008р. №621 ОСОБА_1 була надана у
приватну власність земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в районі АДРЕСА_1
площею 0,0841 га (поз.1). /а.с. 6/

Пунктом 8 даного рішення зобов'язано
громадян створити товариства
забудовників для централізованого
розвитку інфраструктури за рахунок
коштів забудовників. Документи, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, видати членам
створеного товариства

Судом встановлено, що рішенням IV сесії
міської ради V скликання № 99 від 23.11.2006
р. "Про умови надання земельних ділянок
для індивідуального житлового
будівництва" та рішення IV сесії
міської ради V скликання № 245 від
21.02.2007р. "Про зміни до рішення IV сесії
міської ради V скликання № 99 від 23.11.2006
р." встановлено " при вирішенні питань
про надання у приватну власність
громадянам земельних ділянок для
індивідуального житлового будівництва
(крім пільгових категорій громадян,
визначених законодавством)
передбачити обов'язковими наступні
умови: перерахування громадянами, яким
міською радою виділено земельні
ділянки для індивідуальної забудови,
коштів на розвиток інженерно
-транспортної та соціальної
інфраструктури до цільового фонду
соціально-економічного розвитку міста
з розрахунку 25,00 гривень за 1
квадратний метр протягом 30-ти
календарних днів з моменту підпису
рішення сесії міським головою", тощо.
Відповідно до п.3 рішенням IV сесії
міської ради V скликання № 99 від 23.11.2006
р. "Про умови надання земельних ділянок
для індивідуального житлового
будівництва" - "у разі невиконання цих
умов, рішення про надання земельної
ділянки для індивідуального
житлового будівництва втрачає
чинність"

Таким чином, аналізуючи зміст
вищезазначених рішень, суд приходить
до висновку, що однією із обов'язкових
умов при вирішенні питань про надання
у приватну власність громадянам
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва було
перерахування громадянами яким
міською радою виділено земельні
ділянки для індивідуальної забудови,
коштів на розвиток інженерно
-транспортної та соціальної
інфраструктури до цільового фонду
соціально-економічного розвитку міста
з розрахунку 25,00 гривень за 1
квадратний метр. Інакше, у разі
невиконання умов , відповідно до п.3
рішенням IV сесії міської ради V
скликання № 99 від 23.11.2006 р. "Про умови
надання земельних ділянок для
індивідуального житлового
будівництва" -рішення про надання
земельної ділянки для індивідуального
житлового будівництва втрачає
чинність. Таким чином, рішення носило
зобов'язальний характер для громадян
яким міською радою виділено земельні
ділянки для індивідуальної забудови.

Судом встановлено, що товариство
забудовників створено не було, а
позивач ОСОБА_1 виконуючи обов'язкові
умови встановленні вищезазначеними
рішеннями IV сесії міської ради V
скликання № 99 від 23.11.2006 р. "Про умови
надання земельних ділянок для
індивідуального житлового
будівництва" та рішення IV сесії
міської ради V скликання № 245 від
21.02.2007р. "Про зміни до рішення IV сесії
міської ради V скликання № 99 від 23.11.2006
р." здійснив перерахування коштів 11.02.2009
року на розвиток інженерних мереж з
розрахунку 25,00грн. за один квадратний
метр , в загальній сумі 20350,00 грн.,
протягом 30 календарних днів, з
призначенням платежу оплата згідно
рішення 4 сесії 5 скликання одинадцяте
пленарне засідання № 245 від 21.02.2007 р. та 4
сесії 5 скликання № 99 від 23.11.2006р.»
фактично внесено кошти на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Ужгород . /а.с. 7/
Оригінал квитанції оглянуто в
судовому засіданні.

05.03.2009 року ОСОБА_1 видано державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ №460180, який зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №03,
згідно якого йому на праві власності
фактично передано земельну ділянку
площею 0,0841 га. /а.с. 8/

Судом встановлено, що постановою
Ужгородського міськрайонного суду від
07.04.2009 р. яка набрала законної сили ,
визнано незаконним та скасовано
рішення Ужгородської міської ради № 99
від 23.11.2006р . "Про умови надання
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва" яким
встановлені обов'язкові умови при
вирішенні питань про надання у
приватну власність громадянам
земельних ділянок для індивідуального
житлового будівництва. /а.с. 17-18/

Даною постановою встановлено, що всі
питання, пов'язані з виготовленням
будь-яких технічних умов будівництва
житлового будинку на земельній ділянці
та пов'язані з цим витрати, в т.ч. і
сплата коштів замовників, що
залучаються для розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населених пунктів
згідно постанови КМ України «Про
встановлення граничного розміру
коштів замовників, що залучаються для
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населених
пунктів» від 24.01.2007 p. №40, повинні
вирішуватися вже після отримання у
власність земельної ділянки, а не при
вирішенні питання її надання.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у

цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи в сукупності зібрані
докази, суд приходить до переконання,
що зобов'язання Ужгородською міською
радою позивача сплатити кошти на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Ужгород в
районі АДРЕСА_1, до моменту оформлення
ним права власності на земельну
ділянку, яка знаходяться за вказано
адресою, було безпідставним.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим для неї.

Згідно ч.1 ст. 8 ЦПК України - суд
вирішує справи відповідно до
Конституції України , законів України
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Приписи ст. 15 ЦК України
передбачають право кожної особи на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Одним із способів такого захисту є
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди .

У відповідності до ч.1 ст.1214 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе без достатньої правової
підстави, зобов'язана відшкодувати всі
доходи, які вона одержала або могла
одержати від цього майна з часу, коли ця
особа дізналася або могла дізнатися
про володіння цим майном без
достатньої правової підстави.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги, що Ужгородська міська рада
після скасування постановою
Ужгородського міськрайонного суду від
07.04.2009 року по справі №2а-79/09 рішення
Ужгородської міської ради від 23.11.2006р.
№99 «Про умови надання земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва», на підставі якого ОСОБА_1
перераховано відповідачу кошти на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.Ужгород в
районі АДРЕСА_1 в розмірі 20350,0 грн.,
використовує ці кошти без достатніх
правових підстав. З урахуванням всіх
обставин справи, враховуючи вимоги ст.
60 ЦПК України - кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, виходячи із
принципів розумності та
справедливості суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 294 ЦПК
України , суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородської
міської ради про повернення коштів -
задовольнити.

Стягнути з Ужгородської міської ради
за рахунок місцевого бюджету на
користь ОСОБА_1 перераховані ним на
рахунок Ужгородської міської ради
11.02.2009 року згідно квитанції № 11814.68.2 з
призначенням платежу «оплата згідно
рішення 4 сесії 5 скликання одинадцяте
пленарне засідання № 245 від 21.02.2007 р. та 4
сесії 5 скликання № 99 від 23.11.2006р.»
фактично внесено кошти на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Ужгород із
розрахунку 25 грн. за один квадратний
метр в розмірі 20350,0 / двадцять тисяч
тристо п'ятдесят /грн.

Стягнути з Ужгородської міської ради
за рахунок місцевого бюджету на
користь ОСОБА_1 сплачене ним державне
мито в розмірі 203,50 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца