Єдиний унікальний номер 2/546/45/12
Номер провадження 22-ц/775/4115/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючої судді Краснощокової Н.С.

Суддів Могутової Н.Г.

Безрученко Ю.О.

При секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 15 травня 2012 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення суми завдатку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до
апеляційного суду із апеляційною
скаргою на рішення Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 15 травня 2012 року, яким
позовні вимоги за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку
задоволені частково: стягнуто з
відповідача на користь позивача суму
авансу у розмірі 39 925 грн. згідно угоди
про завдаток від 22 серпня 2008 року;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму державного мита у розмірі 399 грн. 25
коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ у розмірі 60
грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову позивачу у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
тим, що після передачі справи на
розгляд судді Любченко С.Д., судові
засіданні проводились у кабінеті
судді, без фіксації технічними
засобами. В день ухвалення рішення суду
15 травня 2012 року також судове засідання
не відбувалось, про ухвалене рішення
стало відомо тільки 27 березня 2014 року
від державних виконавців, які прийшли
описувати майно в рахунок виконання
рішення суду. У своєму рішенні суд
дійшов висновку, що позивачем
відповідачу була передана грошова сума
у розмірі 5000 доларів США, що не
відповідає дійсності, оскільки судом
взагалі не встановлено, чи укладений
вказаний правочин з дотриманням
необхідних вимог для його чинності. В
апеляційній скарзі наполягає, що
правочин не відбувся не з її вини -
позивач сама відмовилась від покупки
квартири, грошових коштів від ОСОБА_3 не
отримувала. При підписані документа
була введена в оману щодо статусу
документа, вважала, що підписала тільки
підтвердження на виконання свого
зобов'язання щодо продажу квартири
позивачу. Крім того, боргу за
комунальні послуги не існувало.
Просить у підтвердження її доводів
викликати у судове засідання свідків, у
виклику яких суд першої інстанції
відмовив.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги, вважає
рішення суду законним і обґрунтованим.

Інші сторони в судовому засіданні
не приймали участі, про час та місце
слухання справи повідомлені належним
чином.

Суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, посилався на те, що 31 серпня 2011
року позивач звернулась з позовом до
суду до ОСОБА_2 про стягнення суми
завдатку.

22 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
була укладена згода про завдаток,
відповідно до якої сторони
зобов'язуються підписати та
нотаріально узгодити договір
купівлі-продажу об'єкту нерухомості, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
сторони визначили вартість даного
об'єкту, що складає 47 000 доларів США;
також на підтвердження своїх
обов'язків покупець передав, а
продавець отримав суму грошей, що є
завдатком та складає суму,
еквівалентну 5000 доларам США, також
покупець передав, а продавець прийняв
суму грошей, яка є погашенням
заборгованості за комунальні послуги
та складає 2000 доларів США, вказана сума
входить до суми завдатку. Остаточна
сума вартості об'єкту нерухомості
складає 42 000 доларів США. У випадку
відмови продавця продати вказаний
об'єкт нерухомості або при збільшенні
вартості, останній повинен повернути
покупцю подвійну суму отриманого
завдатку.

Згідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 29 травня 2009
року, посвідченого державним
нотаріусом П'ятої макіївської
державної нотаріальної контори
Слабкіною Л.В., спадкоємицею в цілому
майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є
його дружина ОСОБА_2, у тому числі з
урахуванням 2/3 частин майна, від якого
відмовились ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Спадкове
майно, на яке в указаній частці видане
свідоцтво складається з 1/3 частини
трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається зі свідоцтва про
смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про право
власності на житло від 09 жовтня 2008 року,
суб'єктами права спільної часткової
власності квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, є громадяни України:
ОСОБА_6 - 1/3, ОСОБА_2 - 1/3, ОСОБА_9 - 1/3.

Рішенням Совєтського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
15 травня 2012 року позовні вимоги позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми
завдатку задоволені частково: стягнуто
з відповідача на користь позивача суму
авансу у розмірі 39 925 грн. згідно угоди
про завдаток від 22 серпня 2008 року;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму державного мита у розмірі 399 грн. 25
коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ у розмірі 60
грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Суд прийшов до висновку, що
при укладенні угоди про завдаток
сторони знали, що спірна квартира не
належить на праві приватної власності
відповідачу4, угода про завдаток була
вчинена у письмові й формі, не була
посвідчена нотаріально та
зареєстрована у відповідному
державному органі, як того вимагає ст..
657 ЦК України. Передана позивачем
відповідачу сума у розмірі 5000 доларів
США за своєю правовою природою є
авансом та підлягає поверненню
позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідо до вимог ст. 202 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Стаття 635 ЦК України передбачає, що
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена, - у
письмовій формі.

Згідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Згідно ст. 571 ЦК України якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він
зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.
Сторона, винна у порушенні
зобов'язання, має відшкодувати другій
стороні збитки в сумі, на яку вони
перевищують розмір (вартість) завдатку,
якщо інше не встановлено договором. У
разі припинення зобов'язання до
початку його виконання або внаслідок
неможливості його виконання завдаток
підлягає поверненню.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України
передбачено, якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин суд першої інстанції
зробив правильний висновок про те, що
укладена 22 серпня 2008 року між позивачем
та відповідачем угода про завдаток є
попереднім договором, наміром якого
було укладення в майбутньому договору
купівлі-продажу нерухомого об'єкту. У
зв'язку з цим на зазначені
правовідносини розповсюджуються норми
щодо обов'язкової форми правочину та
наявність у кожної сторони можливості
укладати зазначену угоду. Судом
встановлено, що при укладенні угоди про
завдаток сторони знали, що спірна
квартира не належить відповідачу на
праві приватної власності. Угода про
завдаток була вчинена у письмовій
формі, але не була посвідчена
нотаріально та зареєстрована у
відповідному державному органі, як
того вимагає ст. 657 ЦК України. Тому
передана грошова сума визначена судом
як аванс і тому підлягає поверненню
позивачу, не створюючи правових
наслідків порушення або припинення
зобов'язання, забезпеченого завдатком.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин рішення суду
відповідає встановленим обставинам,
нормам матеріального права, підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Совєтського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
15 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: