АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Солом'янського районного суду міста
Києва від 22 жовтня 2013 року про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
об'єктів спільної сумісної власності
подружжя,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/1943/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Козленко Г.О. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась з позовною заявою, в
якій просила визнати за ОСОБА_2 право
власності на Ѕ спільного майна
подружжя наступним чином: земельна
ділянка, адреса: АДРЕСА_1, визнати Ѕ
частину права власності у спільному
майні за ОСОБА_2; житловий будинок,
адреса: АДРЕСА_1, що знаходиться на
земельній ділянці 0.0634 га Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серія ЯД №908240, визнати Ѕ частину права
власності у спільному майні за ОСОБА_2;
гараж «Д», адреса: АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці 0.0634
га Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД №908240,
визнати Ѕ частину права власності у
спільному майні за ОСОБА_2; госп. блок
«д-1» 70 кв.м. адреса: АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці 0.0634
га Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД №908240,
визнати Ѕ частину права власності у
спільному майні за ОСОБА_2; госп. блок
«д-2» (надбудова) 130,2 кв.м. адреса:
АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній
ділянці 0.0634 га Державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№908240, визнати Ѕ частину права
власності у спільному майні за ОСОБА_2;
літня кухня 24,3 кв.м. адреса: АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці 0.0634
га Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД №908240,
визнати Ѕ частину права власності у
спільному майні за ОСОБА_2

Крім того, позивач просила з метою
забезпечення позову накласти арешт
(заборону відчужувати наступне майно):
земельну ділянку площею 0,0634 га., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці 0.0634
га Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД №908240; гараж,
адреса: АДРЕСА_1, що знаходиться на
земельній ділянці 0.0634 га Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серія ЯД №908240, госп. блоки «д-1» та госп.
блок «д-2» (надбудова) і літня кухня,
адреса: АДРЕСА_1, що знаходиться на
земельній ділянці 0.0634 га Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серія ЯД №908240.

Ухвалою Солом'янського районного суду
міста Києва від 22 жовтня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про накладення арешту на спірне
майно залишено без задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу та
постановити нову про забезпечення
позову, якою накласти арешт на наступне
майно: земельна ділянка (договір
купівлі продажу від 08.08.2006, ВЕА №233035
земельна ділянка 0.0634 га Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серія ЯД №908240). Адреса АДРЕСА_1;
житловий будинок (договір купівлі
продажу 08.08.2006, ВЕА №233034 ) Адреса
АДРЕСА_1, що знаходяться на земельній
ділянці 0.0634 га Державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№908240; гараж «Д» Адреса АДРЕСА_1, що
знаходяться на земельній ділянці 0.0634
га Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД №908240; госп.
блоки «д-1» 70кв.м. Адреса АДРЕСА_1. що
знаходяться на земельній ділянці 0.0634
га Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД№9908240; госп.
блок «д-2» (надбудова) 130,2 кв.м. Адреса
АДРЕСА_1. що знаходяться на земельній
ділянці 0.0634 га Державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
N9908240; літня кухня 24,3 кв.м. Адреса
АДРЕСА_1. що знаходяться на земельній
ділянці 0.0634 га Державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№908240.

В скарзі висловлює думку, що причини
відмови у задоволенні заяви у
забезпеченні позову є формальні та
такі, що не відповідають суті позовних
вимог та заяві про забезпечення позову,
а докази подані заявником належним
чином не дослідженні.

Також апелянт зазначає, що суд залишив
поза увагою той факт, що забезпечення
позову стосувалось об'єктів спільної
сумісної власності які позивач і
просить розділити, при цьому сторони
зараз не спілкуються і не ведуть
спільного господарства, тому існує
вірогідність, що під час розгляду даної
справи за для уникнення поділу
спільного майна, відповідач в будь-який
момент може відчужити спірне майно,
оскільки на даний час згода позивача не
потрібна, адже майно зареєстровано на
відповідача та користується ним
останній фактично сам.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу,
просив її задовольнити з підстав,
викладених у ній.

Інші учасники в судове засідання не
з'явились, повідомлені належним чином,
тому в силу ст.305 ЦПК України, колегія
суддів вважає за можливе розглядати
справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., вислухавши прояснення
представника позивача, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої судом
ухвали, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, суд першої інстанції відмовив в
її задоволенні, виходячи з того, що в
заявленому клопотанні позивачем не
зазначена та не визначена вартість
майна, що підлягає арешту, що
перешкоджає встановити співмірність
заявлених позовних вимог та прийняти
відповідне рішення щодо його повного
або часткового задоволення, а також не
викладені обставини щодо
неплатоспроможності відповідача або
неможливості виконання рішення в
подальшому.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком районного суду та вважає
його передчасним виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи по забезпеченню позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Постанова Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» визначає певний
перелік обставин, що підлягають
встановленню при вирішенні питання про
забезпечення позову.

Так, забезпечення позову - це вжиття
судом, у провадженні якого знаходиться
справа, заходів щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є
обґрунтована заява позивача про те, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Суд першої інстанції залишив поза
увагою ту обставину, що предметом
даного позову є поділ майна подружжя,
яке складається саме з земельної
ділянки, адреса: АДРЕСА_1 та житлового
будинку, розташованому на ній, тому у
позивача достатньо підстав вважати, що
відповідач може вчинити дії щодо їх
відчуження.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції, про те що відсутність
вартості майна, на яке позивач просив
накласти арешт є підставою для відмови
в задоволенні заяви про накладення
арешту, не ґрунтуються на вимогах ЦПК
України, та є підставою для її
скасування.

При цьому, заява про забезпечення
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
об'єктів спільної сумісної власності
подружжя підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов дозволяється забезпечувати
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб та заборони вчиняти
певні дії.

Таким чином, арешт накладається лише на
майно, яке належить відповідачу та що,
згідно з матеріалами справи,
складається з земельної ділянки,
належність якої встановлена
договором купівлі продажу від 08.08.2006,
ВЕА №233035 та Державним актом на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№908240 та житлового будинку - договір
купівлі продажу 08.08.2006, ВЕА №233034.

Заява в частині накладення арешту
окремо на господарські споруди, що
розташовані на спірній земельній
ділянці задоволенню не підлягає,
оскільки чинним законодавством не
передбачено забезпечення позову на
майно, відчуження якого неможливе.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Солом'янського районного суду міста
Києва від 22 жовтня 2013 року задовольнити
частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду
міста Києва від 22 жовтня 2013 року
скасувати та постановити нову, якою
заяву ОСОБА_2 задовольнити частково,
накласти арешт на земельну ділянку
(договір купівлі продажу від 08.08.2006, ВЕА
№233035 земельна ділянка 0.0634 га Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ЯД №908240) та на житловий
будинок (договір купівлі продажу 08.08.2006,
ВЕА №233034 ), розташовані у АДРЕСА_1, які
належать на праві власності ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Судді: