АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2549/14 р.
інстанції - Овдієнко В.В.
Справа № 621/715/13-ц
Доповідач - Ізмайлова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Ізмайлової Г.Н.

суддів -
Коростійової В.І., Пшенічної Л.В.

за участі секретаря -
Остапович Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариство з обмеженою
відповідальністю фірми «Посад» на
рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 24 лютого 2014
року по справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою
відповідальністю фірми «Посад» про
визнання неправомірними відсторонення
від роботи, зобов`язання допустити до
роботи, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду зі вказаним позовом.

Уточнивши і доповнивши позовні вимоги
просила зобов`язати адміністрацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Посад» (далі
ТОВ фірма «Посад») допустити її до
роботи на посаді продавця у магазині по
вул.Ціолковського,18 у
сел.Комсомольському Зміївського
району Харківської області.

Зазначила, що на посаді продавця вона
працювала з 22 грудня 2012 р.

Після вихідних днів 2 і 3 січня 2013 р. без
будь-яких пояснень її відсторонено від
роботи начебто за розпивання 01 січня
2013 р. на робочому місці спиртних напоїв,
яких вона не розпивала.

Вважаючи відсторонення від роботи
незаконним, просила також стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу і моральну шкоду у
розмірі 50000,00 грн.

Відповідач проти позову заперечував.
Представник відповідача пояснив, що
ОСОБА_1 від роботи не відсторонювалась,
оскільки з 02 січня 2013 р. не виходила на
роботу і на запрошення адміністрації
з`явитися на роботу і надати пояснення
причин відсутності не з`являлась.

Вважає, що відсторонення від роботи
можливе лише на підставі наказу, який
ТОВ адміністрацією фірма «Посад» не
видавався.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 24 лютого 2014 р.
позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірним її
відсторонення від роботи, зобов`язано
ТОВ фірма «Посад» допустити ОСОБА_1 до
роботи на посаді продавця магазину по
вул. Ціолковського,18 у
сел.Комсомольському Зміївського
району Харківської області, стягнено з
ТОВ фірма «Посад» на її користь 20628,00
грн. заробітку за час вимушеного
прогулу з 04 січня 2013 р. по 29 січня 2014 р. і
моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. та
судові витрати на правову допомогу у
розмірі 4450,00 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ фірма «Посад»
просить рішення скасувати і ухвалити
нове рішення, яким ОСОБА_1 в задоволення
позову відмовити, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного:

Судом установлено, що ОСОБА_1 на
підставі наказу від 28 грудня 2012 р.
№1049-ОС працює на посаді продавця
продовольчих товарів торгової
дільниці з повною матеріальною
відповідальністю в ТОВ фірма «Посад».

За умовами праці ОСОБА_1 здійснювала
покладені на неї обов`язки продавця у
магазині ТОВ фірма «Посад»
розташованому по вул.Ціолковського,18 у
сел.Комсомольському Зміївського
району Харківської області за
узгодженим графіком. У січні 2013 р. для
ОСОБА_1 робочими днями були 1 і 2 січня, а
з 3 по 6 січня - вихідні дні.

Згідно ст.46 КЗпП України відсторонення
працівників від роботи власником або
уповноваженим ним органом
допускається у разі: появи на роботі у
нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп`яніння;
відмови або ухилення від обов`язкових
медичних оглядів, навчання,
інструктажу і перевірки знань з
охорони праці та протипожежної
охорони; в інших випадках, передбачених
законодавством.

Частиною першою статті 60 ЦПК України
передбачається, що кожна сторона
зобов`язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 ЦПК
України.

В той же час матеріали справи не
містять даних, що ОСОБА_1
відсторонювалась від роботи 04 січня 2013
р. наказом або іншим способом, напроти,
містяться дані, що з 2 січня 2013 р. вона не
вийшла на роботу.

На письмові звернення ОСОБА_1 від 10,26 і 31
січня 2013 р. про відсторонення її від
роботи, адміністрацією ТОВ фірма
«Посад» їй направлялись письмові
відповіді від 22 січня і 26 лютого 2013 р., в
яких їй пропонувалось з`явитись на
роботу і надати пояснення з приводу
відсутності на робочому місці.

Дані про вихід ОСОБА_1 на роботу за
запрошенням адміністрації для
вияснення конфліктної ситуації і
надання пояснень відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не була
ознайомлена з графіком виходу на
роботу у січні 2013 р. під розписку, і
вийшла на роботу 4 січня, а не 2 січня 2013
р., як на цей час зазначено у графіку, не
впливають на правовідносини з приводу
відсторонення її від роботи, оскільки
ні 2-го ні 4-го січня 2013 р. не зафіксовано
вихід її на роботу, а до повноважень
служби охорони ТОВ фірма «Посад»
відсторонення від роботи без
спеціального розпорядження або наказу
адміністрації не відноситься.

Також не є доказом відсторонення
ОСОБА_1 від роботи та обставина, що до
цього часу вона не звільнена з роботи,
оскільки відсторонення від роботи і
звільнення з роботи не є тотожними і
вони врегульовані різними нормами
трудового законодавства.

Вказані обставини і вимоги закону суд
до уваги не прийняв, вважаючи доведеним
неправомірне відсторонення ОСОБА_1 від
роботи, що є підставою для скасування
рішення і ухвалення нового рішення про
відмову їй в задоволенні позову
відповідно до п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 218, п.2 ч.1 ст.309, ч.2
ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
«Посад» - задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 24 лютого 2014
року скасувати і ОСОБА_1 в задоволенні
позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий -

Судді -