Справа № 127/4872/14-ц
Провадження № 2/127/2547/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.05.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:
головуючого - судді Сичук М. М.,

при
секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на утримання дитини, -

Встановив:

Позивач у березні 2014 року звернулась до
суду з позовом про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_1 є матір"ю неповнолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є спільною дочкою
сторін. Позивач не перебувала у
зареєстровано шлюбі із відповідачем,
хоча перебувала у фактичних шлюбних
відносинах із ним з жовтня 2006 року по
червень 2011 року.

ОСОБА_2 визнав своє батьківство по
відношенню до доньки ОСОБА_4, про що
свідчить свідоцтво про народження
дитини.

Відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання неповнолітньої
дитини, хоча має таку можливість, тому
позивач змушена була звернутися до
суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив суд
постановити рішення, яким стягнути з
відповідача аліменти в розмірі 2/5
частини від усіх видів його заробітку.

Представник відповідач в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, надав суду письмові
заперечення, пояснив, що надає допомогу
та фактично сплачує аліменти, проте
зауважив, що в нього на даний час на
утриманні перебуває його нова сім"я.
Крім того сплачує аліменти на
утримання своєї матері, та в нього
самого поганий стан здоров"я, а також
вимушений знімати окреме житло.

Третя особа до судового засідання не
з"явилась, до суду надійшла її заява про
розгляд справи у її відсутність. Згідно
заяви просила задовольнити
заперечення ОСОБА_2 щодо зменшення
розміру частки аліментів від
заробітку.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
встановив, що сторони перебували у
фактичних шлюбних відносинах
приблизно з жовтня 2006 року по червень
2011 року. Від даних відносин у сторін
народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до свідоцтва про народження
Серії НОМЕР_2. Батьківство ОСОБА_2, щодо
ОСОБА_4 встановлено та визнано
відповідачем. Згідно консультаційного
висновку спеціаліста від 25 квітня 2014
року ОСОБА_4, в якої виявлено малі
серцеві аномалії, рекомендовано
вживання лікарських препаратів та
санаторно-куроротне лікування.

Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3
27 лютого 2013 року ОСОБА_2 зареєстрував
шлюб з ОСОБА_5

Відповідно до Виписки з історії
хвороби стаціонарного хворого, у 2012
році ОСОБА_2 був госпіталізований до
стаціонару МКЛ ШМД з діагнозом
гіпертонічний криз. Згідно договору
оренди від 17.10.2013 року ОСОБА_2 винаймає
житло за 1350,00 гривень на місяць.

Крім того судом встановлено, що згідно
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
ОСОБА_2 сплачує 1000,00 гривень аліментів
на утримання своєї матері ОСОБА_3

Відповідно до довідки про доходи
ОСОБА_2 від 07.04.2014 року його посадовий
оклад становить 2930,00 гривень та
заробітна плата за шість місяців
склала 37770,98 гривень.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

В частині 3 статті 181 Сімейного кодексу
України зазначено, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
батька, матері або у твердій грошовій
сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього
Кодексу, мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 % прожиткового мінімуму
встановленого для дитини відповідного
віку.

Судом встановлено, що згідно довідок
ПАТ "Приватбанк" ОСОБА_2 перераховував
на рахунок ОСОБА_1 кошти в різних сумах
у період по 05.03.2014 року в розмірі 300
гривень щомісячно, а тому твердження
позивача про ухилення відповідача від
сплати аліментів є безпідставними.

Разом з тим суд приходить до висновку
про часткове задоволення позову та
стягнення аліментів у розмірі 1/4
частини від усіх видів доходу
відповідача з наступних міркувань, що є
традиційним для визначення розміру
аліментів на неповнолітню дитину.
Позивачем в ході судового розгляду
справи не доведено, що відповідач
ухиляється від сплати аліментів та не
обґрунтовано чому саме відповідач
зобов'язаний та в змозі сплачувати
аліменти в розмірі 2/5 частини від всіх
видів доходів. Проте у зв"язку із тим, що
відповідач не заперечив щодо стягнення
аліментів за рішенням суду в частці від
доходу, суд прийшов до висновку про
можливість їх призначення.

Згідно статті 1 Закону України "Про
прожитковий мінімум", прожитковий
мінімум це вартісна величина для
забезпечення нормального
функціонування організму людини,
збереження його здоров'я, набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих та
мінімального набору послуг, необхідних
для задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості.

Судом враховано, що відповідач
одружений та вимушений винаймати житло
в м. Біла Церква, він сплачує аліменти
на утримання матері в розмірі 1000
гривень та його середньомісячний дохід
становить понад 6 тисяч гривень. Суд
вважає, що в даному випадку
враховується максимальне обмеження на
стягнення аліментів в розмірі 50% від
всіх видів доходу, передбачене ст. 70
Закону України "Про виконавче
провадження" та забезпечуються
інтереси батьків та неповнолітньої
дитини, а також інших осіб. Суд відхиляє
заперечення представника відповідача,
що планується зменшення заробітно
плати відповідача, оскільки ці
пояснення нічим не підтверджені, а
відповідач згдіно наданої довідки
отримує досить велику заробітну плату
та в змозі виплачувати аліменти на
утримання матері та дитини у
відповідних розмірах, а в подальшому не
позбавлений права звернення до суду із
заявою про зменшення розміру
аліментів. Також посилання позивача на
хворобливий стан дитини не можуть
служити підставою для задоволення
вимог в повному обсязі в розмірі 2/5, а
позивач не позбавлена права звернутись
до суду з позовом про збільшення
розміру аліментів чи стягнення
додаткових витрат на утримання дитини.

При цьому суд у відповідності до вимог
ст. 182 СК України враховує стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

Суд вважає, що з відповідача також
слід стягнути судовий збір в сумі 243
гривні 60 копійок на користь держави,
згідно ст. 88 ЦПК України.

Виниклі правовідносини врегульовані
ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 8, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 367 ЦПК України
та ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу
України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, українця, громадянина
України, який проживає в АДРЕСА_1,
працюючого у Вінницькій філії УДЦР на
посаді інженера відділу
радіочастотного моніторингу, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму, встановленого
чинним законодавством для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 13.03.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення
аліментів допустити до негайного
виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: