Справа № 502/2233/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кілія справу за
позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Одеської
області

про встановлення факту належності та
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кілійського
районного суду Одеської області з
позовною заявою до Кілійської міської
ради Одеської області про встановлення
факту належності житлового будинку
АДРЕСА_1 померлим батькам позивача
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнання права
власності за позивачем на вказаний
житловий будинок.

З позовної заяви вбачається, що згідно
рішення виконкому Кілійської міської
ради №72 від 20.02.1959 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
виділено земельну ділянку розміром 400
кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування на праві
приватної власності житлового будинку.
14.03.1959 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наданий
дозвіл на будівництво. Згідно акту про
завершення будівництва і вводу в
експлуатацію індивідуального
домоволодіння, затвердженого
виконкомом Кілійської міської ради №94
від 10.03.1969 році, батькі позивача ввели в
експлуатацію житловий будинок
побудований ними, однак не провели
реєстрацію права власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2. Після його
смерті відкрилась спадщина на належну
йому ? частину житлового будинку
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 своєчасно прийняла
спадщину, так як жила та була
зареєстрована з ним за однією адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась
спадщина на весь будинок. У
встановлений законом термін позивач
звернувся до нотаріальної контори та
прийняв спадщину. У 2006 році позивач
оформив спадщину на грошові внески, які
належали ОСОБА_3. Оформити право
власності на житловий будинок у
нотаріальній конторі позивач не зміг,
та отримав відмову нотаріуса на
підставі того, що правовстановлюючий
документ на житловий будинок
відсутній, права власності на житловий
будинок не зареєстровано та у разі
смерті одного з власників нерухомого
майна, реєстрація права власності на
яке не була проведена і
правовстановлюючий документ на це
майно відсутній, питання визначення
належності цього майна померлому та
визнання права власності на це майно
повинно вирішуватись у судовому
порядку.

Позивач повідомлений належним чином
про дату та місце розгляду справи, у
судове засідання не з`явився, однак
надав заяву у якій позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просив
розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача, повідомлений
належним чином про дату та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з`явився, направив заяву, відповідно до
якої позов визнає, вважає його
обґрунтованим та просить розглянути
справу за відсутності представника
відповідача.

На підставі письмових заяв сторін суд
ухвалює рішення за відсутності сторін,
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, в порядку,
передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право особи на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту права, встановлених цивільним
законодавством, є, зокрема, його
визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані на підставі яких
суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та
розглянувши справу у межах заявлених
позовних вимог, суд достовірно
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини:

Рішенням виконкому Кілійської міської
ради № 72 від 20.02.1959 року гр. ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 виділена земельна ділянка
площею 400 кв.м., по АДРЕСА_1 для
будівництва індивідуального житлового
будинку Відповідно до акту від 25 лютого
1959 року виділено в натурі земельну
ділянку, площею 400 кв.м., розташовану в
АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. 14 березня 1959 року Кілійською
державною нотаріальною конторою, за
реєстровим № 504/І, посвідчено Договір
про надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку на праві приватної
власності укладений між відділом
комунального господарства виконкому
Кілійської міської ради та ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. 10 березня 1969 року рішенням
виконкомом Кілійської міської ради №94
затверджено акт про закінчення
будівництва та вводу до експлуатації
індивідуального домоволодіння,
відповідно до якого житловий будинок,
який знаходиться по АДРЕСА_1 та
збудований ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважається
прийнятим до експлуатації.

Відповідно до технічного паспорту,
складеного КП «РБТІ та РОН» 05.08.2013 року
та довідки, виданої 16.08.2013 року за №233
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 збудований у 1963 року
складається з: житлового будинку літ.
«А», загальною площею 69,5 кв.м., у тому
числі житловою площею 42,9 кв.м., гараж
літ. «Б», убиральня літ. «В», комора літ.
«Г», лазня літ. «Д», сарай - літ «Е»,
сарай літ. «Ж», №1-4, І - надвірні споруди.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, актовий
запис про смерть №66, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Кілійським
районним бюро ЗАГС Одеської області 13
квітня 1968 року.

Відповідно до свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_2, виданого Кілійським
районним бюро ЗАГС 08.01.1958 року ОСОБА_2
зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, про що
зроблено відповідний актовий запис № 5,
прізвище дружини після шлюбу - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, актовий
запис про смерть №64, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданим відділом
реєстрації актів громадського стану
Кілійського районного управління
юстиції Одеської області 25 лютого 2003
року.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першого ступеня
після смерті ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4, виданим
Кілійським районним бюро ЗАГС Одеської
області 15.03.1960 року, де його батьками
зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Місце відкриття спадщини після ОСОБА_3
підтверджено будинковою книгою де є
відмітка про її реєстрацію за адресою:
АДРЕСА_1 від 10.01.1979 року та її відмітка
про зняття її з реєстрації у зв`язку із
смертю.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_1
підтверджується будинковою книгою, де
є відмітка про його реєстрацію за
адресою АДРЕСА_1 від 18.10.1999 року та немає
відмітки про зняття з реєстрації.

Відповідно до роз`яснення державного
нотаріуса Кілійської районної
державної нотаріальної контори від
22.08.2013 року №995/02-14-265/2006, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на житловий будинок та право власності
на нерухоме майно не зареєстровано, що
підтверджується довідкою Комунального
підприємства «Районне бюро технічної
інвентаризації» №233 від 16.08.2013 року то
оформлення права власності
вирішується у судовому порядку.

Як вбачається з будинкової книги у 1979
році було змінено нумерацію будинків
по АДРЕСА_1 змінився на АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 529 Цивільного
кодексу України (в редакції 1963 року) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
(у тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Статтею 548 Цивільного кодексу України
(в редакції 1963 року) для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України (в редакції 1963 року) визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину: якщо
він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном; якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини,
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини, заяву про прийняття спадщини.

Стаття 376 ЦК України містить норму,
відповідно до якої право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. У випадку
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самочинне будівництво
проведено на земельній ділянці, яка у
встановленому порядку знаходилась у їх
користуванні, що дає підстави суду для
задоволення заявлених позивачем вимог.

Згідно ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ виготовлену
(створену) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором чи
законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Як зазначено у роз'ясненнях
Міністерства юстиції України № 19-32/319
від 21.02.2005 року, у випадку смерті
власника нерухомого майна, реєстрацію
якого належним чином проведено не було
і правовстановлюючий документ
відсутній, питання про визначення
цього майна померлому та спадкоємцю
повинно вирішуватись в судовому
порядку.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, з правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст.368 ч. 3 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України, у судовому порядку можуть бути
встановлені факти від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
їх встановлення.

Оскільки позивач правомірно набув
правомочності з володіння
користування та розпорядження
зазначеним нерухомим майном, є
спадкоємцем за законом, відповідно до
ст. 529 ЦК України (1963 р.) та прийняв
спадщину згідно положень ст. 549 ЦК
України (1963 р), однак в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів не має можливості оформити
своє право власності інакше ніж в
судовому порядку, суд застосовує
положення ст. ст. 16 ЦК України та
задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, ч. 2 ст. 256
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт належності житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1 -
ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних
долях.

Визнати право власності на житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку літ.
«А», загальною площею 69,5 кв.м., у тому
числі житловою площею 42,9 кв.м., гараж
літ. «Б», убиральня літ. «В», комора літ.
«Г», лазня літ. «Д», сарай - літ «Е»,
сарай літ. «Ж», №1-4, І - надвірні споруди
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку
спадкування після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд Одеської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя Кілійського районного суду М.
В. Балан