Провадження №2/761/1069/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа:
відділ державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції в м. Києві про зменшення
розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 22.08.1997 року його було
зобов'язано сплачувати на користь
ОСОБА_2 аліменти у розмірі ? частини від
щомісячного заробітку на утримання
спільних дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 19.08.1997 року до
їх повноліття.

На сьогоднішній день ОСОБА_4 та ОСОБА_5
набули повноліття, однак до цього часу
з його заробітної плати та пенсії
утримується ? частина від щомісячного
заробітку на утримання трьох дітей, а
тому позивач вважає, що розмір
аліментів має бути зменшений на 1/3
частини від щомісячного заробітку, які
він сплачував на утримання ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Оскільки відповідно до рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
20.11.2012 року з позивача утримується 1/6
від щомісячного заробітку на утримання
повнолітнього ОСОБА_4 на час його
навчання, позивач просить зменшити
розмір аліментів до 1/6 частини від його
щомісячного доходу на утримання
неповнолітнього ОСОБА_6

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечувала проти позову,
оскільки вважає, що на сьогоднішній
день відсутні жодні підстави для
зменшення розміру аліментів.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, а тому суд вважає за можливе
розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 22.08.1997 року з ОСОБА_1
стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
розмірі ? частини від всіх видів
заробітку, починаючи з 13.08.1997 року до їх
повноліття.

На сьогоднішній день ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 є повнолітніми.

Рішенням Дарницького районного суду
м. Києва від 20.11.2012 року з ОСОБА_1
стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 01.06.2012 року до закінчення
навчання у Київському індустріальному
коледжі, тобто до 30.06.2014 року, але не
більше ніж до досягнення ОСОБА_4
двадцяти трьох років.

Рішенням Дарницького районного суду
м. Києва від 04.11.2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається, в
розмірі 1/5 частини від його доходів
відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України
«Про виконавче провадження» загальний
розмір усіх відрахувань під час кожної
виплати заробітної плати не може
перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, у тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами.

Порядок стягнення аліментів
передбачено ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
якої розмір заборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
у порядку, встановленому Сімейним
кодексом України. У разі визначення
суми заборгованості у частці від
заробітку (доходу) розмір аліментів не
може бути менше встановленого Сімейним
кодексом України.

У разі стягнення аліментів у частці
від заробітку (доходу) боржника на
підприємстві, в установі, організації,
у фізичної особи, фізичної особи -
підприємця відрахування здійснюються
з фактичного заробітку (доходу) на
підставі постанови державного
виконавця. При цьому розмір аліментів у
разі їх стягнення у частці від
заробітку (доходу) не може бути менше
встановленого Сімейним кодексом
України. У разі якщо стягнути аліменти
в зазначеному розмірі неможливо,
адміністрація підприємства, установи,
організації, фізична особа, фізична
особа - підприємець, які проводили
відрахування, нараховують боржнику
заборгованість із сплати аліментів.

Після закінчення строку,
передбаченого законом для стягнення
аліментів, у разі відсутності
заборгованості із сплати аліментів
адміністрація підприємства, установи,
організації, фізична особа, фізична
особа - підприємець, які проводили
відрахування, повертають постанову
державного виконавця про стягнення
аліментів органу державної виконавчої
служби з відміткою про перерахування в
повному обсязі стягувачу утриманих сум
аліментів. У разі якщо утримані суми
аліментів стягувачу не перераховані,
державний виконавець письмово
повідомляє стягувачу про розмір
заборгованості, роз'яснює йому права,
встановлені частиною першою статті 87
цього Закону, та виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.. 184 СК
України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено
прожитковий мінімум на дитину віком
від 6 до 18 років: з 1 січня - 1210 гривень, з 1
грудня - 1286 гривень, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» - з 1 січня - 1286 гривень.

Судом встановлено, що з позивача
стягуються аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_6 в розмірі 25 %
(поточні аліменти) та 25 % боргу за
минулий період, а також з позивача
стягуються аліменти на утримання
повнолітнього ОСОБА_4, який продовжує
навчання, в розмірі 18 % щомісячно, з них
16,7 % - поточні аліменти, 1,3 %
заборгованість за минулий період (а.с.
23, 24).

На утримання повнолітньої ОСОБА_5, яка
продовжує навчання, аліменти не
стягуються.

З вищевикладеного вбачається, що
позивач має заборгованість по сплаті
аліментів за минулий період на
утримання трьох дітей.

Статтею 192 СК України передбачено, що
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.
Розмір аліментів може бути зменшено,
якщо дитина перебуває на утриманні
держави, територіальної громади або
юридичної особи, за заявою батьків,
уповноваженого територіальної
громади, юридичної особи, на утриманні
якої перебуває дитина, та за згодою
органу опіки і піклування.

Отже, в розумінні ст. 192 СК України
підставою для зменшення розміру
аліментів може бути: погіршення
матеріального стану платника; зміна
сімейного стану, тобто з'явлення у
сім»ї платника осіб, яким він за
законом зобов'язаний надавати
утримання і які фактично знаходяться
на його утриманні; погіршення стану
здоров'я платника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивач, у відповідності до ч. 1 ст. 60
ЦПК України не надав жодних доказів
щодо погіршення його матеріального
стану чи здоров'я, а також не надано ним
доказів щодо зміни сімейного стану, що
може бути підставою для зменшення
розміру аліментів.

Слід зазначити, що позивач на даний час
працює в Військовому медичному
управлінні СБ України на посаді
лікаря, отримує щомісячно заробітну
плату (а.с. 41), а також перебуває на
обліку в ГУ Пенсійного фонду України в
м. Києві та отримує пенсію за вислугу
років (а.с. 44).

Дані обставини вказують на те, що
позивач спроможний сплачувати
аліменти на утримання дітей у розмірі,
визначеному рішенням суду.

Доводи позивача, що з його заробітної
плати та пенсії утримуються аліменти в
розмірі ? частини від усіх видів доходу,
суд не приймає до уваги, оскільки, як
було встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи, з
позивача стягуються аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6
в розмірі ? частини від всіх видів
щомісячного доходу, на утримання
повнолітнього ОСОБА_4 на час його
навчання -1/6. Крім того, за позивачем
рахується заборгованість по сплаті
аліментів за минулий період. Проте дана
обставина не є підставою для зменшення
розміру аліментів.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
про зменшення розміру аліментів є
необґрунтованими, не підтвердженні
жодними доказами, а тому не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 180, 182, 192 СК України, ст.ст.
70, 74 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я
особа: відділ державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції в м. Києві про
зменшення розміру аліментів залишити
без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя