Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/611/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Ковальова О.Б.
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

25.03.2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої - судді
Чорнобривець О.С.

суддів -
Кодрула М.А.,

Франко В.А.

за участю
секретаря - Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за апеляційними скаргами
відділу Державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції та товариства з
обмеженою відповідальністю «ПТ Старт»
на ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 23 грудня 2013 року по
цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на
постанову державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції про відмову у
відкритті виконавчого провадження,-

встановила :

ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою
на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Бевз Л.В. щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.6 ч.І ст.26 ЗУ
«Про виконавче провадження» у зв'язку з
невідповідністю вимогам закону
виконавчого документу. Посилаючись на
неправомірність рішення державного
виконавця, просив скасувати постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та відреагувати на
неправомірні дії окремою ухвалою.

Ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 23 грудня 2013 року скаргу
задоволено. Визнано дії
державного виконавця відділу ДВС
Олександрійського МРУЮ Бевз Л.В.
неправомірними. Зобов'язано відділ ДВС
Олександрійського МРУЮ скасувати
постанову державного виконавця від
29.11.2013 року про відмову у відкритті
провадження по справі 2/1118/3013/12. В решті
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВДВС
Олександрійського МРУЮ ставить
питання про скасування ухвали суду
першої інстанції як незаконної через
допущення неповного з'ясування та
доведеності обставин, що мають
значення для справи. Вказує, що
зазначення у резолютивній частині
виконавчого листа двох видів стягнення
унеможливлює виконання рішення суду та
доступ до Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень, а також
проведення будь-яких виконавчих дій.

В апеляційній скарзі ТОВ «ПТ
Старт» просять скасувати оскаржувану
ухвалу суду, як незаконну. Зазначають,
що виконавчий лист, в супереч ч.3 ст. 18 ЗУ
«Про виконавче провадження»,
підписаний невідомою не уповноваженою
особою, а не суддею Неродою Л.М. Крім
цього, вилучення майна, має проводитися
за двома різними адресами, що також
унеможливлює вчасне проведення
зазначених виконавчих дій за одним
виконавчим листом, який не відповідає
нормам ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Заявник та особа, дії якої
оскаржені, в судове засідання
апеляційного суду не з"явилися, у
поданих заявах не заперечують проти
розгляду справи за їх відсутністю.

Неявка сторони за умовою належного
повідомлення про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи( ст.305 ЦПК).

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню, а ухвала суду скасуванню
з підстав неправильного застосування
норм матеріального права.

Встановлено, що Олександрійським
міськрайонним судом на підставі
ухваленого рішення видано виконавчий
лист про витребування від ТОВ „ ПТ
Старт" на користь ОСОБА_3 майна, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також
стягнути із ТОВ „ ПТ Старт" на користь
ОСОБА_3 3162,17грн. судового збору (а.с.7).

Відмовляючи у відкритті
виконавчого провадження з підстав п.6
ч.І ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження»,
державний виконавець, посилався на
невідповідність виконавчого листа
вимогам ст.18 цього Закону, зазначивши
про те, що в даному виконавчому
документі зазначено два види
стягнення: стягнути кошти та повернути
майно, місце перебування яких є
різними, що за змістом Закону,
обумовлює видачу судом двох
виконавчих листів.

Суд першої інстанції погодився з
доводами скарги, зазначивши, що
наявність у виконавчому листі два види
стягнення не є підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів висновок суду
вважає помилковим, оскільки
судове рішення не ґрунтується на
належному застосуванні норм чинного
законодавства, що регулює умови і
порядок виконання рішень суду, що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження»,
зобов"язано державного виконавця
вживати заходи примусового виконання
рішень, встановленим цим Законом, та
вчиняти виконавчі дії неупереджено,
своєчасно та повно.

Відповідно до ч.1ст.24 Закону
державний виконавець зобов"язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред"явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред"явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до п.6 ст.26 Закону
підставою відмови у відкритті
виконавчого провадження є
невідповідність виконавчого документу
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону.

Частиною 2 ст.18 Закону
передбачено, у разі якщо рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
або проти кількох відповідачів, а також
якщо належить передати майно, що
перебуває в кількох місцях, у
виконавчому документі зазначаються
один боржник та один стягувач, а також
визначається, в якій частині необхідно
виконати таке рішення, або
зазначається, що обов'язок чи право
стягнення є солідарним.

Як убачається у виконавчому листі
зазначено один боржник - ТОВ „ПТСтарт"
та один стягувач ОСОБА_3, проте
виконання полягає у передачі майна
від боржника стягувачу із
зазначенням місця знаходження такого
майна. Місце знаходження грошових
коштів, що підлягають стягненню з „ПТ
Старт", рахунки, фінансові установи або
інше, у виконавчому листі не зазначено.

Загальний порядок звернення
стягнення на майно боржника визначений
у Главі 4 Закону України «Про виконавче
провадження».

Зокрема, порядок звернення
стягнення на кошти та інше майно
боржника визначений ст. 52 Закону, а
передача стягувачу предметів,
зазначених у виконавчому документі
передбачена ст.61 Закону.

З огляду на положення наведених
норм, передача майна стягувачу та
стягнення коштів, це різні
процесуальні дії виконавчого
провадження, виконання яких передбачає
різні заходи примусового виконання,
строки виконання, наслідки
невиконання.

Частиною 2. ст. 368 ЦПК України
зазначено, що за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист. Якщо на
підставі ухваленого рішення належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, або якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів чи проти
кількох відповідачів, суд має право за
заявою стягувачів видати кілька
виконавчих листів, точно зазначивши,
яку частину рішення треба виконати за
кожним виконавчим листом.

Аналізуючи наведене, колегія
суддів вважає, що з урахуванням
встановлених обставин у данній справі,
виконання за двумя видами стягнення
має бути проведено на підставі окремо
виданих виконавчих листів.

За таких обставин, колегія
суддів дійшла висновку щодо
невідповідності вимогам закону
наданого до виконання виконавчого
листа, та відсутності підстав для
задоволення вимог скарги про
скасування постанови державного
виконавця від 29.11.2013 року, якою
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.6 ч.І ст.26 ЗУ
«Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги ТОВ
„Старт" щодо невідповідності
виконавчого листа з підстав
підписання його не уповноваженою
особою, не можуть бути прийняти до
уваги, оскільки наведені обставини не
були підставою при вирішенні питання
щодо відкриття виконавчого
провадження.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу відділу
Державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції та апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «ПТ Старт»
задовольнити.

Ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 23 грудня 2013 року скасувати
і постановити нову ухвалу.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на
постанову державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції від 29.11.2013 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом,
виданим Олександрійським
міськрайонним судом по справі №
2/1118/3013/12, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: