Справа № 500/418/14-ц
Провадження № 4-с/500/12/14
УХВАЛА

08 травня 2014 року

Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Щербакові С.Ю.

за участю представника Коваленко В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі

справу за скаргою

товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер»

до

відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області,

державного виконавця відділу ДВС
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Коваленко Валерія Петровича

заінтересованої особи

ОСОБА_2

на бездіяльність посадових осіб
відділу ДВС

про

оскарження бездіяльності

В С Т А Н О В И В

Заявник в судове засідання не з'явився,
оповіщений у встановленому порядку про
час і місце судового розгляду, надав
заяву про розгляд скарги за його
відсутності. У скарзі вказав, що 07
листопада 2012 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області
видав виконавчий лист № 1510/1966/12 щодо
примусового виконання вищевказаного
рішення суду.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 11 вересня 2012
року не було виконано у добровільному
порядку, в зв'язку з чим 13 лютого 2013 року
ТОВ «ІПГ «МАЙСТЕР» направлено до
відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції (далі - відділ ДВС)
заяву № 2858 від 12 лютого 2013 року про
примусове виконання рішення.

Дана заява отримана відділом ДВС 19
лютого 2013 року, що підтверджується:
підписом уповноваженої особи відділу
ДВС у рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення.

25 лютого 2013 року відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вищевказаного рішення суду.

На даний момент посадовими особами
відділу ДВС не вчинено належних та
достатніх заходів примусового,
направлених на примусове виконання
вищевказаного рішення суду, порушено
строки здійснення виконавчих дій, в
зв'язку з чим вважає їх бездіяльність
протиправною з огляду на наступне:

Посадовими особами відділу ДВС
порушено вимоги частин 1, 2 статті 25 та ч.
1 cm. 31 Закону України «Про виконавче
провадження» щодо направлення
сторонам виконавчого провадження
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно з частинами 1, 2 статті 25 Закону
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст. 31 Закону передбачено, що
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилається
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

В порушення вищевказаних норм Закону,
стягувач досі не отримав постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Бездіяльність посадових осіб відділу
ДВС призводить до порушення права
стягувача на ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження,
передбаченого cm. 12 Закону, cm. 5 Закону
України "Про інформацію "

Так, згідно з пунктом 5.2 Положення про
єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 43 від 20
травня 2003 року, у постанові про
відкриття виконавчого провадження
зазначається адреса сайту єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, де можливо ознайомитися з
ходом примусового виконання рішення та
ідентифікатор доступу до конкретного
виконавчого провадження.

У зв'язку з не направленням відділом
ДВС постанови про відкриття
виконавчого провадження у стягувача
відсутній номер виконавчого
провадження й ідентифікатор доступу,
що позбавляє можливості останнього
ознайомитися з ходом примусового
виконання рішення, враховуючи
територіальну відстань стягувача до
відділу ДВС.

Посадовими особами відділу ДВС
порушено вимоги Закону щодо вжиття
належних та достатніх заходів
примусового виконання рішення суду,
зокрема, але не виключно, вимоги cm.cm. 32, 52
Закону.

Статтями 32, 52 та ін. Закону передбачено
заходи примусового виконання рішення
суду та порядок їх застосування,
наприклад, звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника, звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію боржника, вилучення в боржника і
передача стягувачеві певних предметів,
зазначених у рішенні, інші заходи,
передбачені законом.

До того ж державний виконавець
наділений широким колом прав (ст. 11
Закону), наприклад, одержання
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну;
безперешкодне входження до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними; накладення арешту на
майно, кошти та інші цінності боржника
та інше.

Проте, незважаючи на наявність і
можливість застосування широкого кола
повноважень, в порушення вищевказаних
вимог Закону, державним виконавцем
відділу ДВС не вчинено належних та
достатніх дій, направлених на
примусове виконання зазначеного вище
рішення суду.

Згідно з п. 2, ч. 1 ст. 32 Закону, заходами
примусового виконання рішень зокрема є
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника.

Так, відділ ДВС повідомлено, що боржник
працює у філії «Ізмаїльська «ТОВ «Лувр
і К», про що повідомлено відділ ДВС.

Частиною 1 ст. 68 Закону передбачено, що
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
звертається у разі відсутності в
боржника коштів на рахунках у банках чи
інших фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна
боржника для покриття в повному обсязі
належних до стягнення сум, а також у
разі виконання рішень про стягнення
періодичних платежів та стягнення на
суму, що не перевищує трьох мінімальних
розмірів заробітної плати.

23 липня 2013 року стягувачем на адресу
відділу ДВС направлено заяву № 2036 від 17
липня 2013 року про звернення стягнення
на заробітну плату. Заява отримана
відділом ДВС 25 липня 2013 року, що
підтверджується підписом посадової
особи відділу ДВС на рекомендованому
повідомленніні про вручення поштового
відправлення.

Однак, дана заява досі не розглянута
відділом ДВС, відповідь на неї так і не
надано, звернення стягнення на
заробітну плату не здійснено.

Вищевказане лише підтверджує
бездіяльність державного виконавця
відділу ДВС, невжиття передбачених
діючим законодавством України
належних та достатніх заходів
примусовогово виконання рішення суду.

Посадовими особами відділу ДВС
порушено вимоги ст.ст. 11, 12, 31 Закону
щодо розгляду заяв сторін виконавчого
провадження.

Так, вищевказана заява про звернення
стягнення на заробітну плату боржника
досі не розглянута, відповіді на неї
стягувачем не отримано.

21 травня 2013 року стягувачем направлено
на адресу відділу ДВС заяву № 1964 від 17
травня 2013 року про хід виконавчого
провадження, яка отримана відділом ДВС
23.05.13, що підтверджується підписом
посадової особи відділу ДВС у
відповідному повідоменні про вручення
поштового відправлення

27 червня 2013 року стягувачем направлено
на адресу відділу ДВС заяву № 1987 від 19
червня 2013 року про заборону виїзду за
кордон боржника. Дана заява отримана
відділом ДВС 02 липня 2013 року, що
підтверджується підписом посадової
особи відділу ДВС у відповідному
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

До наступного дня, в порушення ст.ст. 11,
12, 31 Закону, дані заяви посадовими
особами відділу ДВС досі не розглянуті,
стягувачеві досі не повідомлено про
результати їх розгляду, що свідчить про
бездіяльність останніх.

Посадовими особами відділу ДВС
порушено вимоги ст. ЗО Закону щодо
строків проведення виконавчих дій.

Частиною 2 статті ЗО Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

З моменту відкриття виконавчого
провадження - 25 лютого 2013 року, на
момент подання даної скарги пройшло
майже 10-ть місяців, рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 11 вересня 2012 року
досі не виконане, що свідчить про
порушення строків проведення
виконавчих дій, передбачених Законом
та про бездіяльність посадових осіб
відділу ДВС.

Начальником відділу ДВС порушено
частини 1 cm. 83 Закону щодо здійснення
контролю за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем.

Згідно з частиною 1 статті 83 Закону,
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

З огляду на вищевикладене, начальником
відділу ДВС не здійснюється контроль
за своєчасністю, правильністю і
повнотою виконання вищевказаного
рішення суду, що свідчить про
бездіяльність останнього.

Щодо строків звернення до суду вважає
необхідним зазначити наступне.

Як вбачається зі скарги ТОВ «ІПГ
«МАЙСТЕР» оскаржує не конкретну дію
або рішення державного виконавця,
начальника відділу ДВС, а
бездіяльність, яка триває і досі.

Так, ТОВ «ІПГ «МАЙСТЕР» скаржиться на
бездіяльність, яка виражається у
невжитті державним виконавцем
належних та достатніх заходів
примусового виконання рішення суду,
передбачених ст.ст. 32, 52 Закону України
«Про виконавче провадження». Так,
зокрема, але не виключно, державним
виконавцем відділу ДВС в порушення
вимог пункту 1 частини 1 ст. 32, ст. 52
Закону не вжито заходів звернення
стягнення на кошти, рухоме та нерухоме
майно боржника та поряд з цим, в
порушення вимог пункту 2 ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст.
68 Закону не звернено стягнення на
заробітну плату боржника (як
вказувалося у скарзі стягувачем
надсилалася відповідна заява з
проханням звернути стягнення на
заробітну плату, яка досі ігнорується
державним виконавцем відділу ДВС).
Чітких строків, коли саме державний
виконавець повинен звернути стягнення
на кошти, коли саме на майно, заробітну
плату не встановлено, тобто такі дії
проводяться протягом всього строку
здійснення виконавчого провадження -
до виконання рішення суду у повному
обсязі. Виконавче провадження з
примусового виконання рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 11 вересня 2012 року
досі не виконано, виконавче
провадження триває і досі, стягувачеві
досі не відомо про вжиті державним
виконавцем відділу ДВС заходи
примусового виконання рішення суду.

ТОВ «ІПГ «Майстер» оскаржує
бездіяльність, яка виражається у
нерозгляді заяв сторін виконавчого
провадження, а саме заяви № 1964 від 17
травня 2013 року про хід виконавчого
провадження, заяви № 1987 від 19 червня 2013
року про звернення до суду з поданням
про обмеження в праві виїзду боржника
за кордон, вищезгадуваної заяви № 2036
від 17липня 2013 року про звернення
стягнення на заробітну плату. Чітких
строків розгляду даних заяв Законом не
встановлено. Бездіяльність щодо їх не
розгляду триває і досі.

Поряд з цим ТОВ «ІПГ «МАЙСТЕР» оскаржує
бездіяльність начальника відділу ДВС
щодо нездійснення контролю за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень державним виконавцем.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 83 Закону,
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби. Начальник
відділу, якому безпосередньо підпоряд
кований державний виконавець, при
здійсненні контролю за рішеннями,
діями державно го виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця про вести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Чітких строків здійснення контролю
Законом не встановлено, тобто
начальник відділу ДВС повинен
здійснювати контроль протягом всього
строку здійснення виконавчих дій. З
огляду на те, що виконавче провадження
досі не закінчено, контроль повинен
здійснюватися і досі.

Згідно з пунктами 5, 6 листа Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ від 28
січня 2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі», якщо ж обов'язок державного
виконавця здійснити певну дію прямо
передбачено законом, але строки її
вчинення не зазначені, то
бездіяльність державного виконавця
може бути оскаржена в будь-який час,
коли особа прийде до висновку, що ця
бездіяльність порушує її права чи
свободи, оскільки правопорушення є
триваючим. Нездійснення посадовою
особою (державним виконавцем) своїх
обов'язків, покладених на неї законом,
не повинно будь-яким чином призводити
до порушення чи обмеження прав
суб'єктів права на оскарження її
незаконних дій.

Тобто, з огляду на те, що особливість
бездіяльності полягає у тому, що вона
має триваючий характер і бездіяльність
державного виконавця та начальника
відділу ДВС щодо примусового виконання
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 11вересня 2012
року тривають і досі, вважає, що
скаржником не пропущено строки
звернення до суду з вищевказаною
скаргою.

Порушення, які необхідно усунути:

усунути бездіяльність державного
виконавця відділу ДВС, яка виражається
у невжитті заходів примусового
виконання рішення суду, нерозгляді
заяв стягувача;

усунути бездіяльність начальника
відділу ДВС, яка виражається у
нездійсненні контролю за своєчасністю,
повнотою, правильністю здійснення
виконавчих дій.

Спосіб поновлення порушених прав
стягувача:

зобов'язання державного виконавця
відділу ДВС вжити заходи примусового
виконання рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 вересня 2012 року, прийнятого у
справі № 1510/1966/12, передбачених діючим
законодавством України;

зобов'язання начальника відділу ДВС -
здійснити контролю за своєчасністю,
правильністю і повнотою виконання
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 11 вересня 2012
року, прийнятого у справі № 1510/1966/12.

Згідно з частиною 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Статтею 11 Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
основними обов'язками державних
службовців додержання Конституції
України та інших актів законодавства
України; забезпечення ефективної
роботи та виконання завдань державних
органів відповідно до їх компетенції;
недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків та інше.

З огляду на вищевикладене, в порушення
вказаних вище норм Конституції
України, Закону України "Про виконавче
провадження", Закону України "Про
державну виконавчу службу" посадовими
особами відділу ДВС та начальником
відділу ДВС не вжито жодних заходів
щодо примусового виконання рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 11.09.2012, що свідчить
про бездіяльність останніх.
Вищевказана бездіяльність лише сприяє
боржнику в ухиленні від виконання
рішення суду та порушує права
стягувача.

Статтею 383 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 383-387 ЦПК України просить:

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Коваленко Валерія Петровича щодо
примусового виконання рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 11 вересня 2012 року,
прийнятого у справі № 1510/1966/12, яка
виражається у невжитті заходів
примусового виконання рішення суду,
нерозгляді заяв стягувача.

Визнати неправомірною бездіяльність
начальника відділу державної
виконавчої служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Дрангой Дениса
Олеговича щодо здійснення контролю за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 вересня 2012 року, прийнятого у
справі № 1510/1966/12.

Зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Коваленко Валерія Павловича Олеговича
вжити заходів примусового виконання
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 11 вересня 2012
року, прийнятого у справі № 1510/1966/12,
передбачених діючим законодавством
України.

Зобов'язати начальника відділу
державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Дрангоя Дениса Олеговича здійснити
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 11 вересня 2012 року,
прийнятого у справі № 1510/1966/12.

Представник відділу державної
виконавчої служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, державний виконавець
відділу ДВС Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Коваленко Валерій
Петрович проти заявлених вимог
заперечує і пояснив, що 25 лютого 2013 року
на адресу відділу ДВС надійшла заява
про відкриття виконавчого провадження
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційно -
промислова група «Майстер» (далі -
стягувач), в якій останній просив
відкрити виконавче провадження по
примусовому виконанні виконавчого
листа № 1510/1966/12, що виданий 07 листопада
2012 року Ізмаїльським міськрайонним
судом Одеської області (далі -
виконавчий документ) про стягнення з
ОСОБА_2 на користь стягувача боргу у
розмірі 19974,69 грн.

Перевіривши чи відповідає виконавчий
документ вимогам статті 18 ЗУ «Про
виконавче провадження» - «Вимоги до
виконавчого документа» та не знайшовши
недоліків, 25 лютого 2013року державним
виконавцем була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Рішення про відкриття виконавчого
провадження було прийняте керуючись
ч.І статті 20 ЗУ «Про виконавче
провадження» - «Виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцем знаходженням
його майна.

На підставі статті 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» 25 лютого 2013 року
державним виконавцем за вихідним
номером 5806 копії постанови про
відкриття виконавчого провадження з
ідентифікатором для доступу були
направлені сторонам для відома.

У зв'язку з тим, що боржником у строк,
наданий для самостійного виконання,
рішення суду не було виконано, 14
березня 2013року державним виконавцем
було накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно боржника, та зроблено
запити до реєстраційних органів, щодо
виявлення рухомого та нерухомого майна
боржника. Згідно відповідей
реєстраційних органів рухоме та
нерухоме майно за боржником не
зареєстровано. Згідно відповіді
Державної податкової служби України
про номери рахунків, відкритих у банках
та інших фінансових установах
боржником, на обліку в органах ДПС не
перебуває.

23 травня 2013року до відділу ДВС надійшла
заява стягувача про хід виконавчого
провадження.

06 червня 2013 року державним виконавцем
було надано відповідь на заяву за
вихідним номером 15869.

04 липня 2013року до відділу ДВС надійшла
заява стягувача про заборону виїзду за
кордон боржника.

05 липня 2013 року державним виконавцем
було надано відповідь за вихідним
номером 19878.

25 липня 2013року відділом ДВС отримано
заяву стягувача про звернення
стягнення на заробітну плату боржника.

01 серпня 2013 року державним виконавцем
на адресу Філії «Ізмаїльська « ТОВ
«Лувр і К» спрямовано постанову про
звернення стягнення на доходи
боржника.

14 листопада 2013року до відділу ДВС
надійшло повідомлення від Філії
«Ізмаїльська « ТОВ «Лувр і К» про
звільнення боржника.

Також державним виконавцем вжиті
заходи передбачені Законом України
«Про виконавче провадження», тобто на
адресу Ізмаїльського міськрайонного
суду направлено подання про тимчасову
заборону виїзду за кордон України
боржнику.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, оповіщений у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, про причину неявки
не повідомив.

Вислухавши пояснення, суд вважає, що у
задоволенні скарги належить відмовити.

Заява стосується вимог про визнання
неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Коваленко Валерія Петровича щодо
примусового виконання рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 11 вересня 2012 року,
прийнятого у справі № 1510/1966/12 у вигляді
невжиття заходів примусового
виконання рішення суду та нерозгляді
заяв стягувача, а також визнання
неправомірною бездіяльність
начальника відділу державної
виконавчої служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області Дрангой Дениса
Олеговича щодо здійснення контролю за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 вересня 2012 року, прийнятого у
справі № 1510/1966/12 у вигляді.

Таким чином предметом дослідження є
обставини, за якими проводилось
виконавче провадження.

25 лютого 2013 року на адресу відділу ДВС
надійшла заява про відкриття
виконавчого провадження від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційно -
промислова група «Майстер» (далі -
стягувач), в якій останній просив
відкрити виконавче провадження по
примусовому виконанні виконавчого
листа № 1510/1966/12, що виданий 07 листопада
2012 року Ізмаїльським міськрайонним
судом Одеської області (далі -
виконавчий документ) про стягнення з
ОСОБА_2 на користь стягувача боргу у
розмірі 19974,69 грн.

За результатами перевірки чи
відповідає виконавчий документ
вимогам статті 18 ЗУ «Про виконавче
провадження» - «Вимоги до виконавчого
документа», 25 лютого 2013року державним
виконавцем була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Рішення про відкриття виконавчого
провадження було прийняте у
відповідності до ч.І статті 20 ЗУ «Про
виконавче провадження» за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцем знаходженням
його майна.

На підставі статті 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» 25 лютого 2013 року
державним виконавцем за вихідним
номером 5806 копії постанови про
відкриття виконавчого провадження з
ідентифікатором для доступу були
направлені сторонам для відома.

У зв'язку з тим, що боржником, у строк
наданий для самостійного виконання,
рішення суду не було виконано. 14
березня 2013року державним виконавцем
було накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно боржника, та зроблено
запити до реєстраційних органів, щодо
виявлення рухомого та нерухомого майна
боржника. Згідно відповідей
реєстраційних органів рухоме та
нерухоме майно за боржником не
зареєстровано. Згідно відповіді
Державної податкової служби України
про номери рахунків, відкритих у банках
та інших фінансових установах
боржником, на обліку в органах ДПС не
перебуває.

23 травня 2013року до відділу ДВС надійшла
заява стягувача про хід виконавчого
провадження.

06 червня 2013 року державним виконавцем
було надано відповідь на заяву за
вихідним номером 15869.

04 липня 2013року до відділу ДВС надійшла
заява стягувача про заборону виїзду за
кордон боржника.

05 липня 2013 року державним виконавцем
було надано відповідь за вихідним
номером 19878.

25 липня 2013року відділом ДВС отримано
заяву стягувача про звернення
стягнення на заробітну плату боржника.

01 серпня 2013 року державним виконавцем
на адресу Філії «Ізмаїльська « ТОВ
«Лувр і К» спрямовано постанову про
звернення стягнення на доходи
боржника.

14 листопада 2013року до відділу ДВС
надійшло повідомлення від Філії
«Ізмаїльська « ТОВ «Лувр і К» про
звільнення боржника.

Постановою від 19 грудня 2013 року
державним виконавцем визначено, що
майно, яке належить боржнику та на яке
може бути звернено стягнення в рахунок
погашення боргу, відсутнє. На вказаний
час боржника звільнено з роботи,
інформація щодо отримання доходу та
розрахункових рахунків відсутня. Окрім
вказаного накладено арешт на майно, яке
може бути належним боржнику.

Також державним виконавцем вжиті
заходи передбачені Законом України
«Про виконавче провадження», тобто на
адресу Ізмаїльського міськрайонного
суду направлено подання про тимчасову
заборону виїзду за кордон України
боржнику.

Матеріалами виконавчого провадження
підтверджена поінформованість
стягувача щодо результатів перевірки,
разом із тим відсутні докази того, що
стягувач не ознайомлений з номером
виконавчого провадження й
ідентифікатору доступу до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, що у свою чергу могло
позбавити можливості ознайомитися з
ходом примусового виконання рішення.

Ухвалою від 25 березня 2014 року суддею
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області у справі за № 500/1691/14-ц
за поданням державного виконавця щодо
заборони боржникові виїзду за кордон
України подання залишено без руху
через відсутність доказів щодо
виконання інших дій для належного
стягнення з наданням строку для
усунення недоліків не більше п'яти днів
з дня отримання зазначеної ухвали
заявником.

Таким чином державним виконавцем не
порушено вимог, передбачених законом
України «Про виконавче провадження»
під час примусового виконання
виконавчого листа № 1510/1966/12, що виданий
07 листопада 2012 року Ізмаїльським
міськрайонним судом Одеської області
(далі - виконавчий документ) про
стягнення з ОСОБА_2 на користь
стягувача боргу у розмірі 19974,69 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-промислова група
«Майстер» на бездіяльність відділу
державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області,
державного виконавця відділу ДВС
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
Коваленко Валерія Петровича під час
примусового виконання виконавчого
листа № 1510/1966/12, що виданий 07 листопада
2012 року Ізмаїльським міськрайонним
судом Одеської області (далі -
виконавчий документ) про стягнення з
ОСОБА_2 на користь стягувача боргу у
розмірі 19974,69 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя С.М. Жигулін