Дата документу 31.03.2014
Справа № 334/2337/14-ц
Провадження № 2/334/1410/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Ленінський районний
суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Франчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визначення ідеальних часток, визнання
права власності на частину квартири,
автомобіль в порядку спадкування
згідно із законом,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
в якому зазначив, що 26 січня 1994 року
відбулася приватизація квартири
АДРЕСА_1, про що Ленінською районною
адміністрацією Запорізької міської
ради було видано свідоцтво про право
власності на житло № 1227 від 26.01.1994 року.
Квартира була приватизована на праві
спільної сумісної власності.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 20.01.2003 року за ОСОБА_5
визнано право власності в порядку
спадкування за законом на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла. Після
її смерті відкрилася спадщина на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1, яка належала
їй на підставі свідоцтва про право
власності на житло № 1227 від 26.01.1994 року,
виданого Ленінською районною
адміністрацією Запорізької міської
ради та 1/6 частку, яка належала їй на
підставі рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2003
року № 2-935/03р., автомобіль ДЕУ Ланос, 2010
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, 386,00 гривень на рахунку в ПАТ
«Державний ощадний банк України», 2200
гривень на рахунку в ПАТ КБ
«Приватбанк».

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5 є чоловік - ОСОБА_1 та діти:
ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

У встановлений законом строк
спадкоємці звернулися до державної
нотаріальної контори ОСОБА_1 із заявою
про прийняття спадщини, а ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 із заявами про відмову від
прийняття спадщини на користь ОСОБА_1,
однак, оформити спадщину в
нотаріальній конторі не вдалося,
оскільки у спірній квартирі не
визначені частки кожного із
співвласників.

У судовому засіданні позивач
наполягаючи на вимогах викладених в
заяві, довів усі викладені обставини,
просив суд задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі. Пояснивши суду, що не
визначення часки кожного із
співвласників спірної квартири,
позбавляє його можливості у
встановленому законом порядку
оформити право власності на спадкове
майно та вільно розпоряджатися
спадковим майном.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні підтвердили факти
викладені в позовній заяві, проти
позовних вимог не заперечували,
просили суд позов задовольнити в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення учасників
процесу а також дослідивши надані
матеріали, суд вважає позов
обгрунованим, заснованим на Законі, а
тому підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Відповідно зі ст. 10 та ст. 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, і сторони у справі мають рівні
права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з вимогами ст.. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297
ЦК України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

У судовому засіданні встановлено та
доведено, що 26 січня 1994 року відбулася
приватизація квартири АДРЕСА_1, про що
Ленінською районною адміністрацією
Запорізької міської ради було видано
свідоцтво про право власності на житло
№ 1227 від 26.01.1994 року. Квартира була
приватизована на праві спільної
сумісної власності. Співвласниками
квартири є ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 (а.с.7).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 20.01.2003 року за ОСОБА_5
визнано право власності в порядку
спадкування за законом на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.9). Після її смерті відкрилася
спадщина на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1,
яка належала їй на підставі свідоцтва
про право власності на житло № 1227 від
26.01.1994 року, виданого Ленінською
районною адміністрацією Запорізької
міської ради та 1/6 частку, яка належала
їй на підставі рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2003
року № 2-935/03р., автомобіль ДЕУ Ланос, 2010
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, 386,00 гривень на рахунку в ПАТ
«Державний ощадний банк України», 2200
гривень на рахунку в ПАТ КБ
«Приватбанк» (а.с.6, 12-15).

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5 є чоловік - ОСОБА_1 та діти:
ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Оформити спадщину в нотаріальній
конторі позивачу не вдалося, оскільки у
спірній квартирі не визначені частки
кожного із співвласників.

Згідно ст.112 ЦК України (в редакції 1963
року), який діяв на момент приватизації
і ст.8 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» частки
співвласників приватизованого житла
визнаються рівними, тобто по 1/6.

Відповідно до ст.. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Таким чином, проаналізував у
сукупності докази, надані позивачами в
обґрунтування своїх позовних вимог,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги законні, обґрунтовані тому
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України, ст.ст. 370, 1216, 1217, 1218, 1261, 1296 , 1297
ЦК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити ідеальні долі в спільній
сумісній власності, визнавши, що
ОСОБА_1, ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року і ОСОБА_4 належить по
1/6 частині квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування згідно із законом
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування згідно із законом
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на грошові вклади
386,00 гривень, які знаходяться на рахунку
в ПАТ «Державний ощадний банк України»,
2200,00 гривень на рахунку в ПАТ КБ
«Приватбанк».

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування згідно із законом
на автомобіль ДЕУ Ланос, 2010 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, в
порядку спадкування згідно із законом
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.Ю.Козлова