Справа №753/1235/13 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/3591/2014Головуючий у
суді першої інстанції:Парамонов
М.Л.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача:
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_3

представника відповідача -
Лісовського С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_5 на рішення
Дарницького районного суду м.Києва від
23 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк», Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
третя особа: ОСОБА_6 про визнання
договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року позивач ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», третя особа:
ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору про надання споживчого
кредиту № 0 від 30 травня 2008 року,
укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і
ОСОБА_5.

Рішенням Дарницького районного суду
м. Києва від 23 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про
визнання договору недійсним -
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі послався на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного її вирішення.

Зазначав, що при укладенні договору
АКІБ «УкрСиббанк» не надав позивачу
повний та об'єктивний розрахунок
реальної процентної ставки за
споживчим кредитом, що призвело до
неправильного сприйняття умов
кредитного договору, не дало
останньому реально оцінити власної
платоспроможності та мати можливість
здійснити виважений вибір при
прийнятті рішення щодо вибору банку
для отримання споживчого кредиту.

Крім цього, АКІБ «УкрСиббанк» не
повідомив належним чином ОСОБА_5 про
кредитні умови, чим порушив вимоги ч.1
ст.15 Закону України «Про захист прав
споживачів» щодо надання інформації
споживачеві.

Також зауважив, що позивач не ставив
свого підпису під текстом
інформаційного листа АКІБ
«УкрСиббанк» від 30 травня 2008 року, що
підтверджується висновком експерта
від 27 грудня 2011 року. Вважає, що
відповідно до положень ст.18 Закону
України «Про захист прав споживачів»
договір про надання споживчого кредиту
від 30 травня 2008 року є недійсним.

В судове засідання представник ПАТ
«Дельта Банк» не з»явився, про день та
час розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення ( а.с.167).

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав і просив її
задовольнити.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» проти
апеляційної скарги заперечував і
просив рішення як законне і
обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача є недоведеними.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та нормам
матеріального закону.

Як встановлено судом першої інстанції,
30 травня 2008 року між ОСОБА_5 та АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», укладено договір про
надання споживчого кредиту № 0,
згідно з умовами якого ОСОБА_5 отримав
споживчий кредит у розмірі 83000 доларів
США, що на день укладення договору за
курсом НБУ дорівнює 402716 грн. зі сплатою
за користування кредитом відсотків у
розмірі 15 % річних, зі строком
повернення кредиту до 30 травня 2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено
договір поруки.

Кредитор свої зобов'язання за
кредитним договором виконав, грошові
кошти видав ОСОБА_5, що підтверджується
копією заяви на видачу готівки від 30
травня 2008 року.

Крім того, на підставі договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 8 грудня 2011 року ПАТ
«УкрСиббанк» передало право вимоги ПАТ
«Дельта Банк» за кредитним договором №
0 від 30 травня 2008 року, укладеним з
ОСОБА_5

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_5 зобов'язань по поверненню
кредитних коштів та сплати процентів
за користування ними, рішенням
Дніпровського районного суду м.Києва
від 17 липня 2012 року , яке набрало
законної сили, стягнуто солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта
Банк» заборгованість за оспорюваним
кредитним договором у розмірі 1033054
грн.26 коп.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами) вимог,
які встановлені частиною 1,3,5 ст.203 цього
Кодексу.

Згідно із ст.203 ч.1, 3 ,5 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з п.7.13 оспорюваного позивачем
договору , сторони домовилися вважати,
що « уклавши цей Договір, позичальник
своїм підписом засвідчує факт та згоду
з умовами цього Договору, підтверджує
свої права та обов'язки за цим
Договором і погоджується з ними,
підтверджує свою здатність виконувати
умови цього Договору, та що всі умови
даного Договору йому цілком зрозумілі
і позичальник вважає їх справедливими
по відношенню до нього, а також, що
перед укладанням цього Договору
отримав від Банку інформаційний лист
згідно вимог законодавства України,
зокрема, Закону України «Про захист
прав споживачів».

Позивач не оспорює сам факт підписання,
а отже і укладення кредитного договору.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Враховуючи наведені норми права, та
фактичне підтвердження позичальником
отримання ним інформаційного листа,
колегія суддів вважає, що таким чином
кредитором виконано його обов'язок
щодо надання ОСОБА_5 повної інформації
про кредитні умови.

Відсутність підпису ОСОБА_5 під тестом
інформаційного листка, але при
наявності п.7.13 Кредитного договору,
згоду з яким позичальник висловив,
підписавши договір, не може свідчити
про не виконання банком положень
ст.ст.11, 15, 18 Закону України «Про захист
прав споживачів».

Крім того, договір може бути визнаний
недійсним з огляду на вимоги ч 5 ст.18
Закону України «Про захист прав
споживачів», якщо положення договору
визнано несправедливим.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження визнання положень
кредитного договору несправедливими
позивачем і його представником суду у
передбаченому ст. ст.10, 60 ЦПК України
порядку суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновок суду про відмову у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
їх недоведеністю є правильним, доводи
апеляційної скарги такого висновку
суду не спростовують і на його
правильність не впливають. Підстав для
скасування правильного по суті
рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 23 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя доповідач:

Судді: