У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Сумський завод Енергомаш» про
поновлення на роботі, скасування
наказів, стягнення сум заборгованості
по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, виплату коштів за
проходження медичного огляду та
спонукання до вчинення дій, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 17 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ПАТ «Сумський
завод Енергомаш», просив поновити його
на роботі на посаді терміста 5 розряду
ПАТ «Сумський завод Енергомаш»,
скасувати наказ про звільнення від 5
серпня 2013 року; скасувати накази про
накладення на нього дисциплінарних
стягнень від 22 липня 2013 року та 23 липня
2013року; стягнути з відповідача
заробітну плату за липень 2013 року,
кошти за невикористану відпустку;
стягнути з відповідача суму середнього
заробітку за весь час затримки видачі
розрахунку при звільненні, кошти в сумі
128 грн 42 коп. за проходження
медичного огляду; зобов'язати
відповідача видати позивачу
посвідчення про допуск до керування
вантажопідіймальним краном та внести
в трудову книжку відповідні записи про
те, що його трудова діяльність
пов'язана зі шкідливим умовами праці;
притягнути ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності за несвоєчасну
виплату зарплати.

Зазначав, що наказом від 22 листопада 2012
року був прийнятий на роботу терміста 5
розряду цеху № 1 ПАТ «Сумський завод
Енергомаш», в перший же день з ним був
укладений трудовий договір, де він
підписався під обов'язками, які в
подальшому виконував сумлінно, але
адміністрація заводу примушувала його
виконувати іншу роботу, яка не
передбачена трудовим договором.
Позивача не забезпечували належними
умовами праці, тому він вимушений був
не виконувати доручену роботу, за що
безпідставно отримував догани.Наказ
про звільнення під розписку не
отримував і не знав з яких підстав його
звільнили. Трудова книжка позивачу не
вручена, зарплата за липень 2013
року ним не отримана як і компенсація
за невикористану відпустку. Вважає
звільнення незаконним та посилаючись
на наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
16 січня 2014 року, позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
«Сумський завод Енергомаш» на користь
ОСОБА_1 2 127 грн 43 коп. заборгованості по
заробітній платі та 128 грн 42 коп. за
проходження медичного огляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої та
апеляційної інстанцій скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 17 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
16 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:В.О.
Кузнєцов Д.О. Остапчук