Справа № 1304/2-2710/10
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/1123/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Категорія справи:27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Гриновця Б.М. і Шашкіної С.А.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю Коноваленка Т.С. -
представника ПАТ КБ «Надра»,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Прасковича
Михайла Івановича, представника
Публічного акціонерного товариства
„Комерційний банк „Надра", на заочне
рішення Галицького районного суду
міста Львова від 24 листопада 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про
стягнення 3 % річних та пені за
користування валютними цінностями.

В обґрунтування позову позивач
посилалась на те, що 05 березня 2008 року
між нею та відповідачем було укладено
договір строкового банківського
вкладу (депозиту) в банківських металах
«Золотий вклад для фізичних осіб»:
золото в зливках - 999,9 проби, номіналом
100 грам в кількості 5 штук, всього 500
грам, що складає 16,08 тройських унцій,
строком на 12 місяців.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов договору, позивач звернулася до
Галицького районного суду м. Львова за
захистом своїх прав і 23 квітня 2010 року
було ухвалено рішення про повернення
їй банківського вкладу - 500 грам золота,
що складає 16,08 тройських унцій, та
нараховані проценти - 25 грам золота.

Відповідач вклад не повернув та
продовжує здійснювати господарську
діяльність, оперуючи 525 грамами золота,
внаслідок чого позивач просила
стягнути на її користь (на підставі ст.
625 ЦК України) 7 513 грн 13 коп. за
користування чужими валютними
цінностями (3% річних) та 51 400 грн 36 коп.
пені на підставі Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання" (а.с.
3-4).

Заочним рішенням Галицького районного
суду м. Львова від 24 листопада 2010 року
позов ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з
ВАТ «КБ «Надра» Львівського
регіонального управління на її користь
7 513 грн 17 коп. - за користування чужими
валютними цінностями, 51 400 грн 36 коп. -
пені, а всього - 58 913 грн 53 коп. Вирішено
питання про стягнення судового збору
(а.с. 15-17).

Дане рішення оскаржив Праскович М.І. -
представник ПАТ „Комерційний банк
„Надра" (в подальшому - „Банк").

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову, покликаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та на порушення норм
матеріального права.

Вважає неправомірним застосування до
спірних правовідносин ст. 625 ЦК України
та Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання" (а.с.
58-60).

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2013
року рішення Апеляційного суду
Львівської області від 22 листопада 2012
року було скасовано, а справу передано
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції (а.с. 181-183).

Позивачка ОСОБА_5, будучи належним
чином повідомленою про час і місце
апеляційного розгляду справи (а.с. 188), в
судове засідання не з'явилася і про
причини своєї неявки суд не повідомила,
що (у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України) не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Банку на підтримання
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 05 березня 2008 року
між ОСОБА_5 та ВАТ «КБ «Надра»
(правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра»), було укладено договір №
831602/04-Д строкового банківського вкладу
(депозиту) в банківських металах
«Золотий вклад для фізичних осіб»:
золото у зливках - 999,9 проби номіналом 100
грам, в кількості 5 штук, всього 500 грам,
що складає 16,08 тройських унцій, строком
на 12 місяців, із датою повернення 05
березня 2009 року.

Згідно з рішенням Галицького районного
суду м. Львова від 23 квітня 2010 року
зобов'язано ВАТ «КБ «Надра» видати
ОСОБА_5 вклад та проценти згідно з
договором № 831602/04-Д строкового
банківського вкладу (депозиту) в
банківських металах «Золотий вклад для
фізичних осіб», та проценти, нараховані
за період з 05 березня 2008 року по 05
березня 2009 року.

На підставі вказаного рішення 19 травня
2010 року позивачем отримано виконавчий
лист.

Відповідно до зведеної інформації про
рух коштів за договором № 831602/04-Д від 05
березня 2008 року банківський вклад та
проценти по ньому повернуто 30 вересня
2011 року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем порушено умови договору
банківського вкладу щодо виконання
зобов'язання, та керуючись вимогами
ст.ст. 526, 610, 612, 625 ЦК України вважав, що з
відповідача слід стягнути відсотки за
користування чужими валютними
цінностями та пеню.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки вони зроблені без визначення
характеру спірних правовідносин та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст. 193 ЦК України види майна,
що вважаються валютними цінностями, та
порядок вчинення правочинів з ними
встановлюються законом.

Декретом Кабінету Міністрів України
„Про систему валютного регулювання і
валютного контролю" визначено, що
окремим видом валютних цінностей є
банківські метали.

Відповідно до ст. 1 вищевказаного
Декрету банківські метали - це золото,
срібло, платина, метали платинової
групи, доведені (афіновані) до найвищих
проб відповідно до світових
стандартів, у зливках і порошках, що
мають сертифікат якості, а також
монети, вироблені з дорогоцінних
металів.

Положенням про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами, затвердженим постановою
Правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516,
передбачено, що банк сплачує вкладнику
суму вкладу (депозиту) і нараховані за
ним проценти у банківських металах,
якщо вкладний (депозитний) рахунок
відкритий у банківських металах, або на
умовах та в порядку, передбачених
договором, відповідно до заяви
вкладника у національній валюті
(пункту 1.5 глави 1).

Пунктом 3.4.6 договору строкового
банківського вкладу (депозиту) в
банківських металах передбачено, що
повернення вкладу здійснюється
неподільними зливками банківського
золота проби не нижче 999,9 у зливках
номіналом не менше 100 грам.

Пунктом 4.4 договору строкового
банківського вкладу (депозиту) в
банківських металах передбачено, що
сплата нарахованих процентів за
користування вкладом здійснюється в
кінці строку договору або на дату
дострокового отримання вкладу. Банк
видає вкладникові суму нарахованих
процентів зливками банківського
золота вагою не менше 20 грамів.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В порушення ст. 526, ч. ч. 1, 2 ст. 533, ч. 2 ст. 625
ЦК України, суд не врахував умови п.п.
3.4.6., 4.4. договору строкового
банківського вкладу (депозиту) про
виконання відповідачем зобов'язання за
договором щодо повернення вкладу та
нарахування процентів не у грошовій
формі, а зливками банківського золота,
та дійшов помилкового висновку про те,
що положення ст. 625 ЦК України
поширюються на спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 547, ч. 3 ст. 549
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання,
вчинений із недодержанням письмової
форми, є нікчемним. Пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В порушення ч. 1 ст. 546, ст. 547, ч. 3 ст. 549 ЦК
України суд не звернув уваги на те, що
пеня обчислюється за несвоєчасно
виконане грошове зобов'язання, а умови
договору строкового банківського
вкладу (депозиту) не містять письмової
форми угоди про неустойку, та помилково
застосував до спірних правовідносин
положення Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання".

З урахуванням вище наведеного
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4,
314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Прасковича Михайла
Івановича, представника Публічного
акціонерного товариства „Комерційний
банк „Надра", задовольнити.

Заочне рішення Галицького районного
суду міста Львова від 24 листопада 2010
року скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_5 у задоволенні її
позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
„Комерційний банк „Надра" 294 грн. 57 коп.
судового збору сплаченого при подачі
апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: