Черкаський районний суд Черкаської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року

м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючого судді Смоляра
О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки та
визнання права власності на майно -

в с т а н о в и в:

Позивач обґрунтовував позов тим, що
влітку 2009 року він вирішив придбати
особисто для своїх потреб
домоволодіння в с. Хутори Черкаського
району Черкаської області. З цією метою
він звернувся через торгового агента
ОСОБА_6 та його сина ОСОБА_5, які
проживали в АДРЕСА_1, з проханням
продати мені належне їм на праві
приватної власності домоволодіння по
АДРЕСА_2 Між нами була досягнута
домовленість про купівлю-продаж і
16.07.2009 року він заплатив їм задаток в
сумі 500 доларів США. По цьому договору
він зобов'язувався суму в розмірі 7000
доларів США виплатити після укладення
договору купівлі-продажу до 30.08.2009 року.
Договір завдатку був підписаний
позивачем та продавцями. В зв'язку з
сімейними обставинами позивач не бажав
оформляти договір купівлі-продажу
довмолодіння на своє ім'я, тому
попросив свою матір ОСОБА_4 про те, щоб
цей договір зробити на її ім'я, а вже
потім вона переоформить все на
позивача при першій необхідності.
09.09.2009 року позивач взяв свою матір та
продавців і разом поїхали до нотаріуса,
у якого було оформлено договори
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки по АДРЕСА_2 причому в цих
договорах в якості покупця виступала
його мати ОСОБА_4, хоч фактично
домоволодіння купляв позивач. Потім
він виплатив продавцям ще 7000,00 долларів
США, тобто суму, яку потрібно було
виплатити по договору задатку та
договорам купівлі-продажу. Оскільки в
позивача на час оформлення договору не
було всієї суми грошей він написав
продавцям розписку на 1000,00 доларів і
зобов'язався виплатити цю суму на
протязі півроку. В той же час від імені
відповідача ОСОБА_4 на ім'я позивача
було укладено заповіт на спірне майно.
Також від імені відповідача ОСОБА_4 на
позивача в той же день в нотаріуса було
видано доручення, відповідно якого
йому доручалося представлять її
інтереси при реєстрації домоволодіння
в держаних та інших органах, установах
та організаціях. По даному дорученню
позивач зробив реєстрацію купленого
майна в усіх установах на ім'я матері.

Після покупки домоволодіння по АДРЕСА_2
позивач постійно там проживав, хоч і не
зареєстрований. Також там проживає
дочка позивача ОСОБА_7, обробляє
земельну ділянку. В даний час в
домоволодінні ніхто не зареєстрований.

Позивач зазначив, що час після смерті
його батька мати похилого віку, підпала
під вплив його сестри ОСОБА_3 і з метою
уникнути в майбутньому спорів відносно
майна він вирішив оформити вищевказане
домоволодіння на своє ім'я. Для цього
він звернувся до матері і до нотаріуса,
підготував відповідні документи для
оформлення договору дарування від
імені матері домоволодіння по АДРЕСА_2
на нього, але мати в категоричній формі
відмовилася їхати до нотаріуса і
зробити переоформлення, таким чином
фактично ставши на шлях обману, так як
вона обіцяла при здійсненні на її ім'я
оформлення договорів купівлі-продажу
переоформити куплене майно на позивача
при першій його вимозі і необхідності.

Позивач вважає, що з боку його матері
ОСОБА_4 під час придбання ним
домоволодіння по АДРЕСА_2 було допущено
обман. Просив суд визнати недійсними
договори купівлі-продажу від 09.09.2009
року житлового будинку по АДРЕСА_2,
зареєстрований в реєстрі №1041, та
земельної ділянки площею 0,3184 га, що
розташована на території АДРЕСА_2 між
продавцями ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та покупцем
ОСОБА_4 та визнати за ним право
власності на вказане домоволодіння.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_8позов підтримали,
просили суд його задовольнити з
підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3
в судовому засіданні проти позову
заперечила, вважає що для його
задоволення відсутні будь які підстави
оскільки при його укладенні були
дотримані всі вимоги закону, а також
заявила клопотання про застосування
строку позовної давності та відмовити
в позові.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, суд
встановив наступні фактичні обставини
справи.

09.09.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 -
продавцями та ОСОБА_4 - покупцем було
укладено договори купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_2

Згідно ст.235 ЦК України удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Судом встановлено, що договір
купівлі-продажу жилого будинку від
21.07.2006р. був укладений не для приховання
іншого правочину, а саме для
купівлі-продажу будинку. Сторони
правочину його не оспорювали.

Позивач ОСОБА_1 не є стороною вказаних
договорів і ніяких прав чи обов'язків
за вказаним договором не набув.

Позивач як на підставу недійсності
правочину посилається на ту обставину
що з боку відповідача ОСОБА_4 відносно
нього було допущено обман.

Відповідно ч1ст. 230 ЦК України якщо одна
із сторін правочину навмисно ввела
другу сторону в оману щодо обставин,
які мають істотне значення (частина
перша статті 229 цього Кодексу), такий
правочин визнається судом недійсним.

Відповідно ч1ст. 230 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням. Помилка щодо мотивів
правочину не має істотного значення,
крім випадків, встановлених законом.

Дані статті Цивільного Кодексу України
регулюють відносини між сторонами
правочину. Оскільки позивач ОСОБА_1 не є
стороною оспорюваних правочинів то
визнати їх недійсними з підстав
введення в оману неможливо.

Надані позивачем довідки та виписки з
його особових рахунків підтверджують
лише наявність у нього на момент
укладання спірних договорів певної
суми грошових коштів та не є достатнім
доказом купівлі будь якого майна за ці
кошти. Угода про завдаток укладена між
позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_6.
підтверджують лише наміри позивача
щодо укладення між ним та ОСОБА_5,
ОСОБА_6 договорів купівлі продажу
спірного майна. Показання свідка
ОСОБА_7, яка є дочкою позивача, про те, що
спірне майно куплене за кошти позивача
не є допустимим доказом.

Враховуючи досліджені судом обставини
справи, суд вважає, що даний позов
заявлений з метою позбавити ОСОБА_4
права власності на спірне майно.

Відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним.

Таким чином суд вважає, що у разі
задоволення позову це призведе до
порушення діючого законодавства та
порушення права власності відповідача
ОСОБА_4

У зв'язку з цим, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1. є недоведеними, не
ґрунтуються на положеннях закону, не
підтверджені належними доказами, тому
не підлягають до задоволення.

Суд вбачає, що позивачем пропущений
трирічний строк позовної давності
звернення до суду, передбачений ст.257 ЦК
України, оскільки про укладення
спірних договорів позивач дізнався з
часу їх укладення, оскільки як він сам
вказав в позовній заяві що був
присутнім при цьому та займався
оформленням документів по цих
договорах. Проте, суд вважає необхідним
і доцільним відмовити в задоволенні
позову по суті позовних вимог, а не за
строками позовної давності.

Враховуючи Постанову Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», та керуючись
ст.ст. 213-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнати недійсними
договорів купівлі-продажу від 09.09.2009
року житлового будинку по АДРЕСА_2, що
зареєеєстрований в реєстрі №1041, та
земельної ділянки площею 0,3184 га, що
розташована на території АДРЕСА_2 між
продавцями ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та покупцем
ОСОБА_4 та виднання за позивачем права
власності на це майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Черкаський районний суд Черкаської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: О. А. Смоляр