АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2940/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 645/1551/13-ц
Категорія - право власності
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 28 лютого 2014 року по справі
за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку
з ново виявленими обставинами рішення
суду по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 про виділ
частки з майна, що є у спільній
власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 28 лютого 2014 року за
нововиявленими обставинами скасовано
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова ухвалене по справі за
позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
яка діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є
спільною власності від 29.09.2009р. та
додаткове рішення від 22.02.2010 р. Позов
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
права на спадкування, про виділ частки,
що є спільною сумісною власності та
зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання
права власності на частину спадкового
майна в порядку спадкування за законом
вирішено задовольнити частково. За
ОСОБА_3 визнано право власності на ?
частину автомобіля СІТROEN С5 2007 року
випуску, вартістю 127608грн. на ? частину
автомобіля СІТROEN С5 SХ 2003 року випуску,
вартістю 62155 грн. та на ? частину вкладу
з процентами, а саме на 16272,27 грн., що
знаходився на рахунку НОМЕР_1 в
«Ощадбанку» на ім'я ОСОБА_6 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7; визнано за ОСОБА_4 право
власності на ? частину автомобіля СІТROEN
С5 2007 року випуску, вартістю127608 грн., на ?
частину автомобіля СІТROEN С5 SХ 2003 року
випуску вартістю 62155 грн. та на ? частину
вкладу з процентами, а саме на 16272,27 грн.,
що знаходився на рахунку НОМЕР_1 в
«Ощадбанку» на ім'я ОСОБА_6 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7; виділено ОСОБА_3 спадкове майно
автомобіль СІТROEN С5 2007 року випуску,
вартістю 127608грн., виділено ОСОБА_4
спадкове майно автомобіль СІТROEN С5 SХ 2003
року випуску, вартістю 62155 грн.;
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
компенсацію за частку спадкового майна
у розмірі 48831,00 грн.; в іншій частині
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду
першої інстанції скасувати, ухвалити
нове рішення, яким встановити факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу з червня 1994
року по жовтень 2008 року; визнати за
ОСОБА_3 право власності на ? частини
спадкового майна, за ОСОБА_4 на ?
частину, що залишилась після смерті
ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_3 право
власності на автомобіль СІТROEN С5 2007
року випуску, та на ? частки вкладу в
Ощадбанку; стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 різницю між вартістю отриманого
ним автомобіля та його часткою у
вартості автомобіля в сумі 14798 грн., а
також різницю отриманого ним грошового
вкладу в сумі 13364 грн. та судові витрати,
пов'язані з розглядом справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
посилається на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм права.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_3
та ОСОБА_6 знаходилися в
зареєстрованому шлюбі з 1969 року, за час
якого у них народились діти: ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1

Із копії свідоцтва про розірвання
шлюбу від 23.06.1987 року серії НОМЕР_2,
виданого на ім'я ОСОБА_3 вбачається, що
шлюб між ними було розірвано, про що в
книзі реєстрації актів про розірвання
шлюбу 23.06.1987 року зроблено запис № 23.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
встановлення факту проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю без
реєстрації шлюбу суд першої інстанції
виходив з того, що зазначений факт не
підтверджений належними та
допустимими доказами.

Судова колегія з таким висновком
погоджується з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 3 Сімейного
кодексу України сім*ю складають особи,
які спільно проживають, пов*язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов*язки. Подружжя вважається
сім*єю і тоді, коли дружина та чоловік у
зв*язку з навчанням, роботою,
лікуванням, необхідністю догляду за
батьками, дітьми або з інших поважних
причин не проживають спільно. Сім*я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 21 СК України проживання
однією сім*єю чоловіка і жінки без
шлюбу не є підставою для виникнення у
них прав та обов*язків подружжя.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та
чоловік проживають однією сім*єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об*єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

ОСОБА_3 наполягає, що шлюб між нею та
ОСОБА_6 було розірвано у 1987 р., однак
вони залишилися проживати однією
сім'єю. Просить встановити факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу з червня 1994
року по жовтень 2008 року.

До набрання законної сили Сімейним
Кодексом України з 1 січня 2004 року
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу не мало юридичних
наслідків, за таких обставин суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те що встановлення такого факту за
період з червня 1994 року по січень 2004
року не буде мати для позивача
юридичного значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції були допитані свідки ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_13,
ОСОБА_5, ОСОБА_14, досліджено фото за
період з 2003 року по 2007 рік, візитні
картки з готелю, де відпочивали ОСОБА_6
та ОСОБА_3, договір доручення від 26.06.2003
року.

Суд обґрунтовано критично поставився
до пояснень зазначених свідків, які є
не конкретними, подекуди містять
суперечності, ґрунтуються на
припущеннях. Повідомляючи, що ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 вели спільне господарство після
розірвання шлюбу свідки не зазначили
конкретні обставини за яких дійшли
такого висновку.

Той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 разом
спілкувалися з онуком, проводили
дозвілля, мали цивільно-правові
відносини не свідчить про те, що вони
були пов*язані спільним побутом,
визнавали один до одного права та
обов*язки.

Доказів того, що за рахунок сумісних
коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ім*я
останнього було придбано будь-яке
майно матеріали справи не містять.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується копією про смерть,
видаї відділом реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ,
актовий запис № 15398.

Після його смерті відкрилася спадщина
на автомобіль СІТROEN С5 SХ 2003 року
випуску, на автомобіль СІТROEN С5 2007 року
випуску, на грошові кошти що
знаходились на рахунку в «Ощадбанку».

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або законом. Судом встановлено, що
заповіт померлий ОСОБА_6 не залишав,
тому майно померлого спадкується за
законом.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України - у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти ї спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з і
подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України cпадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно відповіді дванадцятої
Харківської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6 у строк
встановлений законом звернулася
ОСОБА_3

Також, таким що прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_6 у відповідності до ч. 3 ст.
1268 ЦК України вважається його син
ОСОБА_7, який на день смерті батька
мешкав разом з і ним, був
зареєстрований з ним за однією адресою.

ОСОБА_7 спадщину після смерті батька не
оформив, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_7 таким щов силу ч. 4
ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину є
його син ОСОБА_4, як такий, що був
неповнолітнім на час смерті батька.

Також, такою що прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_7 у відповідності до ч. 3 ст.
1268 ЦК України вважається його мати
ОСОБА_3, яка на день смерті батька
мешкала разом з ним, була
зареєстрований з ним за однією адресою.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом рівними, тому за кожним
спадкоємцем по цій справи треба
визнати право власності по частини
вказаного спадкоємного майна.

Таким чином, спадкоємцями першої
черги після смерті ОСОБА_4 у
відповідності до ст. 1261 ЦК України є
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Частки спадкоємців є
рівними.

Згідно з ч.2 ст. 1278 ЦК України кожен із
спадкоємців має право на виділ його
часті натурі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно взяв до уваги що автомобіль
СІТROEN С5 2007 року випуску фактично
залишився в користуванні ОСОБА_3, а
автомобіль СІТROEN С5 SХ 2003 року випуску в
користуванні ОСОБА_4, вірно, з
урахуванням вартості майна, обсягу
грошових коштів, що отримала ОСОБА_3 з
банківського рахунку НОМЕР_1 на ім.*я
ОСОБА_6 в «Ощадбанку» визначив розмір
компенсації.

Проаналізувавши вказані факти та норми
закону, суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального права в межах позовних
вимог. Порушень норм процесуального
права які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи
судовою колегією не встановлено.

В силу ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 28 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -