Справа № 406/9617/13
провадження № 2/406/135/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014р. Алчевський міський суд
Луганської області

в складі: головуючого судді Карасьової
Н.П.

при секретарі Суворовій Н.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Алчевську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу. У позові позивач зазначив, що у
шлюбі, який був зареєстрований 06
березня 2008 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Алчевського
міського управління юстиції у
Луганської області за актовим записом
№ 95, він проживав з відповідачкою
ОСОБА_3 Шлюбні відносини були припинені
в березні 2013р.

Причинами припинення шлюбних відносин,
як вказує позивач, є: постійні сварки,
які влаштовувала відповідачка без будь
яких підстав; те, що вона виганяла його
з квартири; розповсюджувала про нього
непристойні чутки, вказуючи, що він
пиячить. У 2012р. він переніс інфаркт, а
тому взагалі не вживає спиртних напоїв.
Він постійно погано почувається, у
зв'язку з чим, вживає ліки, потребує
спокою. У 2008р. вони повторно
зареєстрували шлюб, а до цього у 1991р.
розривали шлюбні відносини. Дітей від
шлюбу вони на мають, але відповідачка
відмовилась розірвати шлюб в
державному органі реєстрації актів
цивільного стану. Питання про розподіл
майна буде вирішено окремо.

ОСОБА_2 просить розірвати шлюб,
укладений між ним та відповідачкою у
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Алчевського міського управління
юстиції у Луганської області 06
березня 2008 року за актовим записом № 95.

У судовому засідання позивач позов
підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачка позов не визнала та
просила відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що вона дійсно
перебувала у шлюбі з позивачем більше 30
років, у 1991р. вони розірвали шлюб, але
потім у 2008р. знову зареєстрували. На
протязі сімейного життя позивач ОСОБА_2
пиячив, а вона працювала та повністю
утримувала сім'ю. В березні 2013р. позивач
дійсно пішов з квартири, де вони разом
проживали. За сумісне життя їй
набридло, що він постійно зловживає
спиртними напоями, вона дійсно
сварилась з цього приводу. Вона просила
його піти, щоб вони пожили окремо.

Далі ОСОБА_3 показала, що на даний час
вони обидва хворі, потребують
сторонньої допомоги, тому вона вважає,
що їм необхідно жити разом. У судовому
засіданні просила дати строк для
примирення, посилаючись на те, що
позивач отримує пенсію більшу за неї,
тому вона вважає, що він повинен їй
допомагати. Зараз вона потребує
операції, яка багато коштує, у зв'язку з
чим, їй потрібна фінансова допомога.
Вона вважає, що ОСОБА_2 подумає та
повернеться до неї. Крім того, вона
вважає, що саме її племінниця, з якою
зараз проживає її чоловік, настроює
ОСОБА_2 проти неї.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.112 СК України суд під
час розгляду справи з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, причини розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя; суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що
шлюб між сторонами був зареєстрований
у Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Алчевського міського управління
юстиції у Луганської області 06
березня 2008 року за актовим записом № 95
(свідоцтво про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 - ас.4).

У судовому засіданні з'ясовано, що від
сумісного проживання сторони дітей не
мають, питання про розподіл сумісного
майна буде вирішений окремо.

Судом встановлено, що шлюбні відносини
між сторонами були припинені в березні
2013р. Відповідачка ОСОБА_3 не
заперечувала, що фактично вигнала
позивача ОСОБА_2 з квартири, оскільки їй
набридло, що позивач, нібито постійно
пиячить. Причинами припинення шлюбних
відносин є: постійні сварки, які
виникали, як вказує позивач
безпричинно, а відповідачка вважає, що
сварки виникали на грунті зловживання
позивача спиртними напоями.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд вважає, що ні позивач, ні
відповідачка не довели ті обставини, що
сварки виникали безпричинно (позивач),
що сварки виникали на грунті
зловживання позивача спиртними
напоями (відповідачка). Але ні одна із
сторін не заперечувала, що з березня
2013р. вони проживають окремо, шлюбні
відносини не підтримують, сумісне
господарство не ведуть.

Відповідачка ОСОБА_3, пояснюючи свої
вимоги про надання строку для
примирення, посилалась на те, що вона
дуже хвора. Їй потрібна операція, але у
неї немає грошей. Вона отримує маленьку
пенсію, а тому потребує фінансової
допомоги від позивача, який отримує
більшу пенсію. ОСОБА_3 вважає, що
позивач ОСОБА_2 повинен їй допомагати,
тому що вони прожили разом більше 30
років, на протязі яких вона терпіла
його пияцтво, фактично утримувала
сім'ю. Вона все ж сподівається, що
позивач повернуться до неї і вони
помиряться.

Позивач ОСОБА_2 категорично проти
примирення, оскільки він більше не може
терпіти постійні сварки. За станом
здоров'я йому потрібен спокій. Його
дійсно запросила до себе племінниця
відповідачки, яка постійно працює та
проживає в м.Луганську, а він живе в її
квартирі в м.Алчевську. ОСОБА_2 вважає,
що відповідачці потрібні тільки його
гроші, а не він сам.

Суд також вважає, що єдина причина, з
якої відповідачка проти розірвання
шлюбу, це її матеріальне становище, а не
бажання продовжувати сімейні
відносини з позивачем. ОСОБА_3 не
заперечувала, що їй набридло жити з
чоловіком, який нібито постійно
зловживає спиртними напоями, і вона
сама прагнула жити окремо від нього. Її
вимоги до чоловіка про матеріальну
допомогу не є предметом даного спору і
повинні вирішуватись в іншому судовому
процесі.

Судом встановлено, що на даний час
фактичні взаємини між сторонами
неприязні, дійсно є причини для
розірвання шлюбу, сторони не мають на
утримання малолітньої дитини або
дитини-інваліда, а тому суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу буде суперечити
інтересам позивача ОСОБА_2, що має
істотне значення.

Оцінюючи всі докази, що були
встановлені та проаналізовані судом,
суд вважає, що шлюб підлягає
розірванню.

Відповідачка не заперечувала, щоб її
прізвище після розірвання шлюбу
залишалось «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.110, 112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 06
березня 2008 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Алчевського
міського управління юстиції у
Луганської області за актовим записом
№ 95 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне
прізвище «ОСОБА_2»).

Прізвище відповідачки залишити
«ОСОБА_2».

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження та може бути
оскаржено в апеляційному суді
Луганської області через Алчевський
міський суд протягом десяти з дня
проголошення повного рішення, тобто з 07
квітня 2014р.

Суддя Карасьова
Н.П.