Справа №
Провадження № 2/185/15/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючий - суддя Боженко Л. В.,

секретар - Полуциган О. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
Новодачинської сільської ради
Павлоградського району
Дніпропетровської області про
визнання заповіту недійсним, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся через суд з позовом
до ОСОБА_2,в якому вказує, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати
ОСОБА_3. Після смерті матері залишилася
спадщина до складу якої входить
будинок АДРЕСА_1, земельна ділянка та
паї. Після похорон спливу 6-ти місячного
строку з моменту смерті матері, він
звернувся до нотаріуса для отримання
спадщини, де він дізнався про наявність
заповіту. Згідно тексту заповіту,
посвідченого секретарем
Новодачинської сільської ради, все
майно заповідалося сестрі ОСОБА_2. На
час складання заповіту, 06.06.2011року мати
ОСОБА_3 була хворою людиною страждала
на поведінкові та психічні розлади
здоров'я, внаслідок тяжкої хвороби -
злоякісне новоутворення кишковика(
ракової пухлини прямої кишки 4-го
ступеня). Вона знаходилася на
стаціонарному лікуванні з квітня по
червень 2011року, де їй були проведені
декілька операцій з використанням
сильнодіючих наркотичних засобів. Тому
позивач вважає, що ОСОБА_3 не могла в
повній мірі розуміти значення своїх
дій та керувати ними і просіл визнати
недійсним заповіт на підставі ст. 225 ЦК
України. Після проведення посмертної
судово-психіатричної експертизи
позивач уточнив позовні вимоги
вказуючи, що коли ОСОБА_3 знаходилась на
лікуванні, при якому використовувались
наркотичні препарати, тому позивач
вважає, що відповідач використала
нечесно тяжкий стан здоров'я матері і
скориставшись цим, домовившись з
робітниками лікарні, забрала тимчасово
з лікарні мати коли після перебування в
тяжкому стані ще під впливом дії
наркотичних та психотропних
препаратів і оформила заповіт, який
просить признати недійсним на підставі
ст.233 ЦК України, якщо заповіт вчинено
особою під впливом тяжкої для неї
обставини і на вкрай невигідних умовах,
чим друга сторона правочину
скористалася.

Позивач та його представники ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач та її представник ОСОБА_6 не
визнали позовні вимоги, пославшись на
обставини наведені в письмовому
запереченні.

Третя особа - Новодачинська сільська
рада Павлоградського району
Дніпропетровської області просили
слухати справу в відсутність
представника. В заяві заперечували
проти позову, вказавши, що
підтверджують факт складання заповіту
від ОСОБА_3, його зміст, а також те, що
заповіт було складено дієздатною
особою, яка була в здоровому розумі та
при ясній пам'яті, усвідомлювала
значення своїх дій.

Вислухавши учасників процесу,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
позові необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3року(а.с.7). Нею був
складений заповіт 06 червня 2011 року,
який посвідчений і зареєстрований в
реєстрі за №42 секретарем
Новодачинської сільської ради
Павлоградського району
Дніпропетровської області. З тексту
заповіту вбачається, що померла ОСОБА_3
була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
яка заповіла все належне їй майно
ОСОБА_2 (а.с.23).

Позивач та відповідач у справі є її
дітьми.( .с.4,5).

Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав, визначених законом, та
із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Як зазначається у ч. 2 п. 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» від 06.11.2009 року при
розгляді справ за позовами про
визнання недійсними заповітів на
підставі статті 225, частини другої
статті 1257 ЦК України суд відповідно до
статті 145 ЦПК України за клопотанням
хоча б однієї із сторін зобов'язаний
призначити посмертну
судово-психіатричну експертизу.
Висновок такої експертизи має
стосуватися стану особи саме на момент
вчинення правочину.

Відповідно висновку Комунального
закладу «Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня
Дніпропетровської обласної ради» від
23.01.2014 року № 4 ОСОБА_3 на час складення
заповіту від 06.06.2011року розуміла
значення своїх дій та могла керувати
ними(а.с.129-130).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7
пояснив, що він є чоловіком
відповідача. ОСОБА_3 мешкала в них біля
12 днів це період після першої операції
і до другої. Всіх впізнавала, хто
приходив до неї провідати. Ніяким
психічнім захворюванням вона не
страждала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8
пояснив, що він є сусідом ОСОБА_2 він
відвозив ОСОБА_3 двічі в м. Павлоград а
потім в с. Нова Дача і він спілкувався з
нею. Тому яких- небудь сумнівів її
поведінці не виникало. Йому було
звісно, що вона страждала на
онкологічне захворювання, а не на
розлад психіки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9
пояснив суду, що він забирав в червні 2012
року з лікарні ОСОБА_3 , що у неї було
онкологічне захворювання, а не
психічне.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 також
пояснив, що вони з ОСОБА_3 родичі. Що
вона була при повній пам'яті, на обліку
у психіатра не стояла, і проблем з
психікою не було.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд вважає, сама по собі обставина про
те, що ОСОБА_3 хворіла на онкологічне
захворювання не може бути підставою
для визнання недійсним складеного
06.06.2011 року нею заповіту на ім'я ОСОБА_2,
оскільки для визнання правочину
недійсним з підстав, передбачених ст.233
ЦК України необхідно одночасно дві
кваліфікуючі умови, а саме вчинення
правочину під впливом тяжкої
обставини, і вчинення правочину на
вкрай невигідних умовах, однак
відповідач не навів на підтвердження
кваліфікуючої обставини, вчинення
правочину на вкрай невигідних умовах,
які саме умови заповіту були
невигідними для ОСОБА_3 при його
складанні, оскільки незрозуміло на
яких вигідних умовах взагалі можливо
скласти заповіт, якщо в будь-якому
випадку після смерті спадкодавця, його
майно переходить іншим особам, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
заповіту недійсним з підстав,
передбачених ст.233 ЦК України не
підлягають задоволенню за
необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,60,131,137, 209,212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , Новодачинської сільської ради
Павлоградського району
Дніпропетровської області про
визнання заповіту недійсним
складеному на користь
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого
секретарем Новодачинської сільської
ради Павлоградського району
Дніпропетровської області 06.06.2011року, -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. до Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд.

Суддя :
Л. В. Боженко