Справа №6/489/129/2014р.
УХВАЛА

13 травня 2014р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва у складі: головуючого - судді
Рум'янцевої Н.О., при секретарі - Ляшик
С.В., за участю: заявника - ОСОБА_1,
представника скаржника - ОСОБА_2,
позивача по справі - ОСОБА_3,
представника позивача - ОСОБА_4,
представника Ленінського ВДВС - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1
про зупинення виконання рішення суду
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою про зупинення виконання
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 30.04.2013р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що вказаним
вище рішенням суду позов був
задоволений частково, а саме було
ухвалено усунути перешкоди в
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1, шляхом виселення з нього
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 без надання
іншого житлового приміщення.

На даний час вказане рішення суду
набрало законної сили, однак у
провадженні цього ж суду та Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ знаходиться інша справа між тими
сторонами про визнання недійсним
договору купівлі-продажу спірного
житлового будинку від 20.03.2010р., а також
відкрите провадження по заяві про
перегляд рішення за ново виявленими
обставинами.

У зв'язку з вказаним, не можливо
стверджувати, що виселення
відповідачів по справі з їхнього
будинку буде правомірно та відповідати
всім чинним приписам законодавця з
огляду на дійсні обставини справи, що
існували у період нібито укладеного
спірного договору.

З огляду на вказане, заявник просить
суд зупинити виконання рішення суду
від 30.04.2013р. до часу розгляду іншої
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні позивача - приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 про
визнання договору недійсним, у зв'язку
з нововиявленими обставинами.

Заявник та його представник у судовому
засіданні свої вимоги підтримали та
просили про їх задоволення.

Позивач по справі та його представник у
судовому засіданні заперечували проти
задоволення заяви.

Представник ДВС залишив розгляд заяви
на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали, суд
встановив наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 30.04.2013р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії, позов був задоволений
частково.

Вказаним рішенням суду ухвалено
усунути перешкоди в користуванні
житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом
виселення з нього ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 без надання іншого житлового
приміщення.

Ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 20.06.2013року
зазначене рішення залишено без змін.

Рішення суду від 30.04.2013р. набрало
законної сили та перебуває на стадії
його виконання.

В межах заяви ОСОБА_1 просить зупинити
виконання рішення суду від 30.04.2013року, а
саме виселення з спірного будинку, до
вирішення іншої цивільної справи, яка
порушена за нововиявленими
обставинами, керуючись при цьому
приписами статті 373 ЦПК України.

Зазначена вимога є безпідставною з
огляду на наступне.

Зупинення стягнення на підставі
виконавчого документу є одним з
заходів забезпечення позову,
передбачених статтею 152 ЦПК України та
є процесуальною дією суду при розгляді
конкретної справи.

Оскільки провадження по справі
№2/489/171/13 за позовом ОСОБА_3 закінчено та
винесено рішення, вимога про зупинення
виконання рішення, як засіб
забезпечення цивільного позову, суду
безпідставна та необґрунтована.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Посилаючись на вимоги зазначеної
статті, заявниця не вказала по-перше,
які самі обставини ускладнюють
виконання рішення суду, по-друге,
вимога про зупинення виконання рішення
суду взагалі не передбачена приписами
статті 373 ЦПК України.

Також статтями 37 та 38 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачені випадки, коли державний
виконавець має право та зобов'язаний
зупинити виконавче провадження.

Тобто, у випадках, передбачених
вказаними нормами, саме державний
виконавець зобов'язаний чи вправі
зупинити виконавче провадження по
виконанню рішення суду.

У разі не виконання передбачених ЗУ
«Про виконавче провадження» дій,
сторона виконавчого провадження має
право на подання скарги на дії чи
бездіяльність державного виконавця.

Враховуючи все вищевказане, суд вважає,
що в задоволенні заяви необхідно
відмовити у зв'язку з безпідставністю
та необґрунтованістю вимог заявника.

Керуючись ст. ст. 201, 209-210, 373 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
зупинення виконання рішення суду по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва протягом п'яти днів з
моменту її оголошення чи отримання
копії, шляхом подачі апеляційної
скарги.

Головуючий:
Н.О. Рум'янцева