Провадження № 2/127/895/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.03.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді
Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення збитків, який в процесі
судового розгляду неодноразово
уточняв, мотивуючи свої позовні вимоги
тим, що за період 2012-2013 років мешканці
квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться на
четвертому поверсі будинку,
неодноразово затоплювали брудною
холодною водою квартиру АДРЕСА_2, яка
належить позивачу та знаходиться на
третьому поверсі будинку.

Затоплення квартири позивача
відповідачами були здійснені: 12.02.2013
року, 12.04.2013 року, 02.10.2013 року, що
підтверджується відповідними актами.

Останнє затоплення відбулось 02.10.2013
року в той час, коли позивач з 01.10.2013
року по 09.10.2013 року був відсутній в м.
Вінниці.

Після вищезазначених затоплень
квартира позивача потребувала ремонту,
на що позивачем витрачені кошти в сумі 3
200 грн. Окрім того, позивач вважає, що в
результаті вказаних подій,
відповідачами йому завдана моральна
шкода, яку він оцінює в 2 600 грн. та яка
полягає у душевних стражданнях, яких
він зазнав у зв'язку із пошкодженням
майна, а також у тому, що залиття з вини
відповідачів його помешкання вимагає
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя, а тому
звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
змінені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити з підстав зазначених у
позові, не заперечував проти винесення
заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явились із невідомих
суду причин, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином. Однак, від відповідачки
ОСОБА_2 надійшла по електронній пошті
заява, відповідно до якої відповідачка
позов не визнає та вважає його
безпідставним, зазначаючи, що вона
являється громадянкою Росії, згідно
копії паспорту громадянина Російської
Федерації (а.с.24) та згідно довідки ЖЕК
№12 проживає та зареєстрована разом із
дочкою - відповідачкою по справі ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.27).

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що позивач не заперечує, відповідно
до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне
рішення.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідка ОСОБА_6 в судовому
засіданні, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані докази по
справі в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач являється
власником квартири АДРЕСА_2 та постійно
зареєстрований за даною адресою. Дана
квартира є приватизованою та
складається з 2 кімнат, загальною
площею 48,6 кв.м. на 3 поверсі
9-поверхового будинку, який знаходиться
на обслуговуванні ПП «Бокуд», згідно
довідки ПП «Бокуд» вих.№2351 від 22.11.2013
року (а.с.12).

Відповідно до актів ПП «Бокуд» від
12.02.2013 року, 12.04.2013 року, 11.10.2013 року,
складених комісією у складі майстрів
ПП «Бокуд» ОСОБА_7, ОСОБА_8 в присутності
позивача ОСОБА_1 при виході на місце по
АДРЕСА_2 встановлено наступне: в
туалеті, ванні, кухні залиті стеля,
стіни, в коридорі залиті стіни (акт ПП
«Бокуд» від 12.02.2013 року (а.с.55); залита
стеля у ванні (акт ПП «Бокуд» від 12.04.2013
року (а.с.54); в туалеті, ванні, коридорі,
кухні залиті стеля, стіни, окрім того,
на кухні вздулись меблі, які
виготовлені з ДВП (акт ПП «Бокуд» від
11.10.2013 року (а.с.53).

Відповідно до довідки ПП «Бокуд» від
04.06.2012 року вих.№К-378/1 на заяву позивача
щодо постійного протікання води з
квартири АДРЕСА_1, ПП «Бокуд» позивача
проінформував, що вирішити дане
питання по суті можливо лише в судовому
порядку, оскільки технічне обладнання
водопостачання та водовідведення в
будинку АДРЕСА_4 перебуває в належному
стані (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з довідки ПП «Бокуд» вих.№1981 від
06.12.2013 року власником квартири АДРЕСА_1,
яка складається з 2 кімнат, загальною
площею 50,5 кв.м. на 4 поверсі
9-поверхового будинку являється
відповідачка по справі ОСОБА_2,
громадянка Росії; в даній квартирі
відсутні зареєстровані особи, а
інформацією щодо фактичного
проживання осіб у зазначеній квартирі
паспортний стіл ПП «Бокуд» не володіє
(а.с.35). Однак, як стверджував позивач в
судовому засіданні в даній квартирі
постійно проживає відповідачка ОСОБА_3
та періодично відповідачка ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди (ч.3 ст.386 ЦК
України).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК
України).

Як встановлено в судовому засіданні,
зокрема із показів свідка ОСОБА_6,
протиправними діями відповідачів, які
проявляються в систематичному залитті
квартири позивача брудною холодною
водою, позивачу спричинена майнова
шкода. Таким чином, позивач як власник
майна - квартири, має право на захист
цього майна, тобто, має право на
відшкодування шкоди, спричиненої
пошкодженням (залиттям) квартири, яка
відшкодовується відповідно до ч.1 ст.1166
ЦК України, в якій йдеться про те, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Згідно ст.145 ЦПК України призначення
експертизи є обов'язковим у разі
заявлення клопотання про призначення
експертизи обома сторонами.
Призначення експертизи є обов'язковим
також за клопотанням хоча б однієї із
сторін, якщо у справі необхідно
встановити: 1) характер і ступінь
ушкодження здоров'я; 2) психічний стан
особи; 3) вік особи, якщо про це немає
відповідних документів і неможливо їх
одержати.

Таким чином, цивільним процесуальним
законодавством не передбачено
обов'язкове призначення експертизи у
спорах про відшкодування матеріальної
шкоди, а враховуючи те, що клопотання
про призначення судової
будівельно-технічної екпертизи
сторонами не заявлялось, суд вважає за
можливе відповідно до ст.ст.57, 64 ЦПК
України, оцінивши, взяти до уваги як
належні письмові докази, що містять
відомості про обставини, які мають
значення для справи наступні
документи: квитанцію до прибуткового
касового ордеру №1 від 24.03.2014 року ФОП
ОСОБА_9 на суму 3 200 грн., прийняті від
позивача за виконані роботи (а.с.75);
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт та витрат за лютий 2014
року квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2 виготовлену ФОП
ОСОБА_9 (а.с.76); акт приймання виконаних
будівельних робіт за лютий-березень 2014
року квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2 виготовлений ФОП
ОСОБА_9 (а.с.77-82); довідку щодо договірної
ціни на будівництво квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2
виготовлену ФОП ОСОБА_9 (а.с.83-84);
локальний кошторис №2-1-1 на ремонтні
роботи квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2 виготовлений ФОП
ОСОБА_9 (а.с.85-88); договір підряду від
10.02.2014 року (а.с.89-90).

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 3 200 грн.
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, а відтак позов в цій частині
підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідачів на користь
позивача моральної шкоди в сумі 2 600
грн., то у відповідності до вимог ст.1167
ЦК України суд вважає за можливе
задовольнити позов в цій частині
частково з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України
визначено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

В той же час, ч.1 п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, суд
повинен наводити в рішенні відповідні
мотиви (ч.1 п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»).

Так, дійсно, як свідчать матеріали
справи за період часу з лютого 2013 року
по жовтень 2013 року відповідачі
спричиняли шкоду позивачу, шляхом
залиття його квартири, добровільно
відшкодувати збитки відповідачі не
бажають, у зв'язку з чим позивач на
протязі тривалого часу зазнав душевних
страждань внаслідок дискомфорту,
викликаного залиттям його квартири і
необхідністю проводити новий ремонт
останньої, порушенням звичного ритму
його життя, так як позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, являється людиною
похилого віку тощо, а отже одержав
моральну шкоду на відшкодування якої
має право.

Однак, суд, з врахуванням обставин по
справі та, керуючись принципами
розумності та справедливості, оцінює
нанесену позивачу відповідачами
моральну шкоду в сумі 500 грн., а відтак
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди підлягають до
часткового задоволення.

Судовий збір, понесений позивачем у
розмірі 229,40 грн., що підтверджується
квитанцією №k25/S/125 від 28.10.2013 року,
підлягає частковому стягненню з
відповідачів в сумі 146,35 грн., так як у
відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 23, 316, 386, 1166, 1167 ЦК України,
ст.ст.10, 57, 60, 64, 145, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
відсутній, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер відсутній, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер відсутній, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, 3 200
(три тисячі двісті) грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири та 500
(п'ятсот) грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 146 (сто сорок
шість) грн. 35 коп.

В іншій частині задоволення позову -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: