Справа № 461/9785/13
Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/1245/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І.,
Федоришина А.В.,

за участю секретаря:
Іванової О.О.,

з участю: представника
відповідача ОСОБА_2, прокурора Захарко
А.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на ухвалу
Галицького районного суду м.Львова від
23 вересня 2013 року про забезпечення
позову у справі за позовом Прокуратури
м.Львова в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області,
Львівського комунального підприємства
«Зелений Львів», Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища у Львівській області до
ОСОБА_3, Львівської міської ради, третя
особа Львівська обласна рада про
визнання нечинними та скасування
ухвал, визнання недійсним та
скасування договору оренди земельної
ділянки, зобов»язання повернути
земельну ділянку та привести її у
придатний для використання стан ,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року прокуратура м.Львова
звернулася в суд з вищенаведеним
позовом щодо земельної ділянки на
АДРЕСА_1.

Одночасно прокурором подано заяву про
вжиття заходів забезпечення позову.

23 вересня 2013 року Галицьким районним
судом м. Львова постановлено ухвалу про
забезпечення позову, якою заборонено
будь-яким особам вчиняти дії пов"язані
з користуванням та/або розпорядженням
(зокрема виконувати роботи, надавати
послуги, надавати погодження,
оголошувати конкурси, проводити
аукціони, здійснювати приватизацію,
продаж, приймати рішення про забудову
тощо) земельними ділянками,
розташованими за адресою: АДРЕСА_1, а
саме: земельною ділянкою площею 0, 0476 га.

На вищезазначену ухвалу суду
відповідачем подано апеляційну скаргу,
у якій просить скасувати ухвалу та
постановити нову, якою у задоволенні
заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
наводить доводи про те, що оскаржувана
ухвала є незаконною, постановленою
порушенням норм процесуального права,
а саме:

що оскаржуваною ухвалою вжито заходи
забезпечення позову, щодо
невизначеного кола осіб, в той час як
згідно вимог чинного цивільного
процесуального законодавства заходи
забезпечення позову у вигляді
заборони вчинення дій можуть
вживатися лише щодо конкретно
визначених осіб;

що, в не дотримання вимог п.п. 4, 7, 6
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» суд першої
інстанції:

не пересвідчився в тому, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;

взагалі не навів у оскаржуваній ухвалі
мотивів, з яких він дійшов висновку про
обґрунтованість припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може в майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання судового
рішення;

розглянув заяву позову за відсутності
підтвердження заяви про вжиття
заходів забезпечення позову в
будь-який спосіб особами, в інтересах
яких діяв прокурор.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги , колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить задовольнити частково, з
наступних мотивів.

У відповідності до положень ч.2 ст.151 ЦПК
України, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв»язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Оскільки у заяві прокурора про
вжиття заходів забезпечення позову
зовсім не зазначено причин, у зв»язку з
якими прокурор вважав необхідним
забезпечити позов, не наведено
конкретних видів забезпечення позову
з обґрунтуванням необхідності їх
застосування, то колегія суддів вважає,
що за наявності таких обставин, суд
першої інстанції, у відповідності до
вимог ч.8 ст.153 ЦПК України, повинен був
повернути заяву про забезпечення
позову прокурору, а - не розглядати цю
заяву.

У відповідності до положень п.3
ч.1 ст.210 ЦПК України ухвала суду, що
постановляється як окремий документ,
складається, зокрема, з мотивувальної
частини із зазначенням мотивів, з яких
суд дійшов висновків, і закону яким
керувався суд, постановляючи ухвалу.
Однак в недотримання вищезазначених
процесуальних норм, оскаржувана ухвала
взагалі не містить мотивувальної
частини.

За обставин, не наведення
заявником причин необхідності вжиття
заходів забезпечення позову і не
наведення судом першої інстанції
мотивів, з яких суд дійшов висновку про
необхідність вжиття заходів
забезпечення позову, тобто за обставин
порушення судом першої інстанції
порядку, встановленого для вирішення
заяви про забезпечення позову,
оскаржувана ухвала не може залишатися
в силі, і водночас, у зв»язку з
існуванням вищенаведених обставин,
немає правових підстав для
постановлення апеляційним судом іншої
ухвали з цього питання, тому колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність скасування оскаржуваної
ухвали і передання питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ч.3
ст.315, ст.ст.317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду
м.Львова від 23 вересня 2013 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ________________
Тропак О.В.

Судді: ________________
Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.