АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/668/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 37 Євтушенко П. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
24 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Бондаренко С. І. , Храпко В. Д. при
секретаріБражнюк О.В. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу виконувача
обов'язків прокурора м. Черкаси Іванова
С. на рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 22 січня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_7 до Черкаської
міської ради, третя особа: Перша
Черкаська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування та усунення
перешкод шляхом вселення, -
в с т а н о в и л а :
У грудні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до Черкаської міської
ради, третя особа: Перша Черкаська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності в порядку
спадкування та усунення перешкод
шляхом вселення. В обґрунтування своїх
вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була
власником 48/100 частин будинку АДРЕСА_1.
Після її смерті відкрилася спадщина на
її майно, яке позивачка прийняла і за
яке тривалий час була судова тяганина.
Згідно рішення Соснівського району м.
Черкаси від 8 липня 2011 р. було
встановлено факт спільного проживання
позивачки із ОСОБА_8 з липня 2000 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнано недійсними
договори дарування, укладені між
ОСОБА_8 і ОСОБА_9, та між ОСОБА_9 і ОСОБА_10
Для оформлення спадкових справ позивач
звернулась до Першої державної
нотаріальної контори з проханням
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом. Державним нотаріусом
проведено роботу по підготовці до
видачі свідоцтва, зокрема, зроблено
запити до БТІ із проханням видати Витяг
із реєстру прав власності на майно
померлої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачка зазначала також, що вона
замовляла та оплачувала квитанції по
виконанню інвентаризації майна в
будинку АДРЕСА_1, але провести
інвентаризацію 48/100 часток вказаного
домоволодіння неможливо через те, що
ОСОБА_9, незаконно утримуючи майно за
вищезгаданого адресою, не допустила
працівників БТІ до роботи. Внаслідок
невизначень та відсутності Витягу із
Реєстру прав власності державний
нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, надавши із цього приводу
мотивовану відмову про видачу такого
Тому позивачка просила суд визнати за
нею право власності в порядку
спадкування на 48/100 часток буд. АДРЕСА_1.
15 січня 2013 року позивач звернулася із
заявою про уточнення позовних вимог, та
додатково просила усунути перешкоди у
користуванні шляхом вселення позивача
В судовому засіданні ОСОБА_7 подала
заяву про залишення без розгляду
позовних вимог стосовно усунення
перешкод та вселення.
Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 22 січня 2013 р. позовну заяву
ОСОБА_7 в частині усунення перешкод та
вселення залишено без розгляду.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 22 січня 2013 року позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право
власності в порядку спадкування на 48/100
часток буд. АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду,
виконувач обов'язків прокурора м.
Черкаси Іванов С. подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи, судом не з'ясовано усі
обставини справи, а рішення суду
ухвалене з невірним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 22 січня 2013 року відповідає
зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_7 є спадкоємцем четвертої черги
за законом, нотаріусом відмовлено у
оформленні спадщини, а тому відповідно
до ст. 328 ЦК України є всі підстави
набуття права власності.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду, та вважає, що суд повно
та всебічно дослідив матеріали справи,
надав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
і в результаті ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно із вимогами ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_8, яка була власником 48/100
частин будинку АДРЕСА_1. Після її смерті
відкрилася спадщина на належне їй
майно, зокрема на вказану частину
будинку.

Рішенням Соснівського району м.
Черкаси від 8 липня 2011 р. було
встановлено факт спільного проживання
ОСОБА_7 із ОСОБА_8 з липня 2000 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнано недійсними
договори дарування, укладені між
ОСОБА_8 і ОСОБА_9, та між ОСОБА_9 і ОСОБА_10

Вказаним рішенням суду встановлено, що
ОСОБА_7 довела факт свого постійного
проживання з ОСОБА_8 більше п'яти років
та що вона є спадкоємцем ОСОБА_8 за
законом четвертої черги.

Зазначене рішення суду переглядалось в
апеляційному, касаційному порядку та
Верховним Судом України і було
залишено без змін, набрало законної
сили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у абзацах 2 і 3 п. 23 Постанови № 7
від 30 травня 2008 р. «Про судову практику
у справах про спадкування» свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідне роз'яснення міститься у
Листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» від 16.05.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що 21
листопада 2012 р. ОСОБА_7 звернулася до
Першої державної нотаріальної контори
за отриманням свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Листом від 27 листопада 2012 р. за № 4468/02-14
державний нотаріус відмовив їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом та роз'яснив її право на
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно.

Відмова мотивована тим, що у спадкоємця
- ОСОБА_7 відсутній витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно, який у
відповідності до Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року №296/5,
необхідний для видачі свідоцтва про
право власності на спадкове майно.

Колегія суддів відхиляє як
безпідставні доводи апелянта, що
позивач не надала доказів щодо
неможливості отримати витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно.

З листа нотаріуса вбачається, що
спадкоємцю на руки видавався запит
нотаріуса за вих. № 3303/02-14 від 27.06.2012
року на витяг з реєстру прав власності
на нерухоме майно померлої ОСОБА_8
Однак, згідно листа КП ЧООБТІ №448з від
29.08.2012 року для надання витягу потрібно
провести інвентаризацію об'єкта, яка не
була проведена в повному обсязі через
відсутність доступу техніка БТІ на
весь об'єкт нерухомого майна.

Крім того у листі нотаріуса зазначено,
що вказані обставини позбавляють
ОСОБА_7 можливості реалізувати свої
спадкові права у нотаріуса.

Отже, в зв'язку з відмовою
нотаріуса виникає цивільно-правовий
спір, що підлягає розглядові у
позовному провадженні.

Зважаючи на викладене єдиним можливим
варіантом для набуття права власності
ОСОБА_7 є визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, суд
обґрунтовано ухвалив рішення про
визнання за ОСОБА_7 права власності на
спадкове майно.

До того ж п 4.18 Порядку, затвердженого
наказом Мінюста "Про затвердження
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України" від 22.02.2012, № 296/5
(далі-Порядок) передбачає, що якщо до
складу спадкового майна входить
нерухоме майно, що підлягає реєстрації
(за винятком земельної ділянки),
нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
Реєстру прав власності. У випадку
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів нотаріус роз'яснює
його право на звернення до суду для
вирішення зазначеного питання.

Отже, твердження апелянта про
відсутність у справі інших доказів, які
перешкоджали ОСОБА_7 отримати витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно є необґрунтованими та не
заслуговують на увагу, оскільки
вказаний Порядок чітко передбачає
право особи на звернення до суду у
випадку відсутності необхідних для
видачі свідоцтва про право на спадщину
документів, зокрема і Витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За наведених обставин колегія суддів
не знаходить підстав для скасування
законного і обґрунтованого рішення
суду. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу виконувача
обов'язків прокурора м. Черкаси Іванова
С. на рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 22 січня 2013 року -
відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 22 січня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_7 до Черкаської міської
ради, третя особа: Перша Черкаська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності в порядку
спадкування та усунення перешкод в
користуванні шляхом вселення -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :