АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Винту Ю.М., Заводян К.І.,

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, в інтересах якого та за
довіреністю діє ОСОБА_2, до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції,
приватного підприємства «Нива - В.Ш.»,
ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів
недійсними, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, в інтересах якого та за
довіреністю діє ОСОБА_2, на рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 26 грудня 2013 року,-

В С Т А Н
О В И Л А:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1, в інтересах
якого та за довіреністю діє ОСОБА_2,
звернувся в суд з позовом до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції, ПП «Нива -
В.Ш.», ОСОБА_3 про визнання прилюдних
торгів недійсними.

Посилався на те, що на прилюдні торги
відповідачами було передано нерухоме
майно, арештоване при примусовому
виконані виконавчого листа, проте
вказані торги були проведені без
додержання вимог Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, а тому
просив визнати прилюдні торги
недійсними; визнати протокол
проведення прилюдних торгів №2613112 від
25.11.2013 року недійсним, визнати акт
державного виконавця про реалізацію
квартири недійсним.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 26 грудня 2013 року в
задоволені позову ОСОБА_1, в інтересах
якого та за довіреністю діє ОСОБА_2,
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в
інтересах якого та за довіреністю діє
ОСОБА_2, просить вищезазначене рішення
суду скасувати та ухвали нове, яким
задовольнити його позовні вимоги.
Посилається на те, що судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що судом
не було враховано порушення
відповідачами при здійсненні
реалізації спірного майна вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

справа № 22ц-288/14р.
Головуючий у І
інстанції Дудаков С.Є.
категорія:57
Доповідач Лисак І.Н.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для визнання торгів
недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України позивачами зазначено
недодержання відповідачами при
проведенні прилюдних торгів норм
Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року й
Тимчасового положення.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
визначає Закон № 606-ХІV від 21 квітня 1999
року та Інструкція про проведення
виконавчих дій, затверджена наказом
Міністерства юстиції України від
15 грудня 1999 року № 74/5 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 15 грудня 1999 року за № 865/4158
(далі - Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999
року).

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їх права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 85, 111
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Разом із тим, аналіз положень Закону №
606-ХІV від 21 квітня 1999 року й Інструкції
№ 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про
те, що вони не встановлюють порядку та
правил проведення прилюдних торгів, а
лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV
від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Відповідно до положень вказаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення), та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів, а саме актом
державного виконавця про проведення
прилюдних торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
враховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року №
18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361,
ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Також, слід зазначити, що оскільки
виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року,
до призначення прилюдних торгів, у тому
числі щодо відкриття виконавчого
провадження, накладення арешту на
майно, визначення вартості чи оцінки
майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього
Закону), то такі дії (бездіяльність)
державного виконавця підлягають
оскарженню в порядку, передбаченому
цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26,
ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85
Закону).

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Відповідно до п.4.2 Тимчасового
положення лот виставляється на торги
за наявності не менше двох покупців.

Згідно п.7.1 «Перехідних положень»
Тимчасового положення прилюдні торги
вважаються такими, що не відбулися, у
разі відсутності покупців або
наявності тільки одного покупця.

З матеріалів справи вбачається, що на
прилюдних торгах по реалізації
нерухомого майна був лише один
покупець. Оскільки відповідачем ПП
«Нива - В.Ш.» було порушено встановлені
законодавством правила проведення
торгів, визначені Тимчасовим
положенням, це є підставою для визнання
таких торгів недійсними.

Проте, підстав для визнання протоколу
проведення прилюдних торгів недійсним
немає, оскільки сам протокол не є
правовстановлюючим документом
(правочином), на який поширюються
правила ст.215 ЦК України.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 26 грудня 2013 року
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_1, в інтересах
якого та за довіреністю діє ОСОБА_2, в
частині визнання прилюдних торгів з
реалізації арештованої квартири
АДРЕСА_1 недійсними та в частині
визнання акту державного виконавця про
проведення прилюдних торгів недійсним.
В задоволені решти позовних вимог слід
відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якого та за довіреністю діє ОСОБА_2,
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 26 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого та за
довіреністю діє ОСОБА_2, до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції,
приватного підприємства «Нива - В.Ш.»,
ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів
недійсними задовольнити частково.

Визнати прилюдні торги від 25 листопада
2013 року з реалізації арештованої
квартири АДРЕСА_1 та акт державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів, затвердженого начальником
Шевченківського відділу ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції від 28 листопада 2013 року,
недійсними.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції, приватного підприємства «Нива
- В.Ш.», ОСОБА_3 солідарно на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 172,05 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: