АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2214/14
інстанції - Фанда О.А.
Справа № 641/3860/13-ц
Категорія - договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року року Судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.

суддів- Трішкової І.Ю.,
Кірсанової Л.І.

при секретарі - Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк»

на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 29 січня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«ПриватБанк», третя особа ОСОБА_3, про
визнання дій незаконними та стягнення
суми,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що 26 січня 2010 року вона уклала два
депозитних договори з ПАТ КБ
«Приватбанк» № SAMDN8247 та №
SAMDN8169. Оригінали договорів
зберігалися у її батька ОСОБА_4, який
здійснював поповнення її рахунків.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. 10 травня
2011 року вона звернулася до ПАТ КБ
«Приватбанк» з проханням повідомити її
про суму грошових коштів на її рахунках
та дізналася, що залишок коштів на
рахунках складає 2040,87 Євро та 26,78
доларів США відповідно. Протягом двох
років з її рахунків за договорами було
знято 21751,35 євро та 2086 доларів США.
Позивачка зазначала, що вона не знімала
грошові кошти з рахунків та не видавала
довіреності, якими б уповноважувала
іншу особу знімати з них грошові кошти.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 29 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково. Вирішено визнати дії ПАТ КБ
«Приватбанк», в особі філії
«Харківське головне регіональне
управління» ПАТ КБ «Приватбанк» щодо
списання коштів з рахунку, відкритому
підставі договору від 26 січня 2010 року №
SAMDN 8247 від 22 лютого 2010 року, 29
березня 2010 року, 19 квітня 2010 року, 1
червня 2010 року, 8 червня 2010 року, 20
серпня 2010 року, 6 жовтня 2010 року, 10
листопада 2010 року, 2 лютого 2011 року, 3
лютого 2011 року, 1 квітня 2011 року, 4 квітня
2011 року, з рахунку, відкритому на
підставі договору від 26 січня 2010 року №
SAMDN 8169 від 7 лютого 2011 року, 28
лютого 2011 року, 9 березня 2011 року, 23
березня 2011 року - незаконними; стягнути
з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2
21 751,35 Євро, що відповідає 237298 грн. 53 коп.,
2086 доларів США, що відповідає 16673,40 грн.,
а також витрати з оплати судової
експертизи в розмірі 2250,48 грн., всього 256
222,41грн. та судовий збір в розмірі 13,60
грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить вказане рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні її позовних
вимог. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
посилається на неповне з*ясування
судом обставин справи, на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Вказує, що суд
безпідставно не взяв до уваги доводи
відповідача про те, що стороною в
договорі фактично була не позивачка, а
її батько.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала,
пояснила, що депозитні рахунки були
відкриті ОСОБА_4 для того, щоб цими
грошима користувалася його нова
родина.

ОСОБА_2 проти апеляційної скарги
заперечувала.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 26 січня 2010 року
між ПАТ КБ «Приватбанк», з однієї
сторони, та ОСОБА_2, з іншої, було
укладено депозитні договори №
SAMDN8169 та № SAMDN 82 47 (а.с. 10, 11).

За договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
у порядку, встановленому договором (ст.
1058 ЦК) .

До відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесено вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 ЦК), якщо
інше не встановлено цивільно-правовими
нормами про банківський вклад або не
випливає із /ті цих договірних
зобов'язань.

Укладення договору банківського
вкладу відбувається шляхом відкриття
депозитного (вкладного) рахунка.
Депозитний рахунок є різновидом
банківського рахунка, порядок його
відкриття визначає Інструкція про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах.

Згідно ст. 1071 ЦК України Банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком та
клієнтом.

Згідно висновку експерта № 314 від 5
грудня 2013 року Науково-дослідницького
експертно-криміналістичного центру
при ГУМВС України в Харківській
області підписи від імені ОСОБА_2 в
строчці "Подпись" в довіреності № в
довіреності № 7399498 від 26 січня 2010 року
до договору № SAMDN 824 7 від 26.01.2010
року, довіреності в довіреності № 707399450
від 03 лютого 2010 року до договору SAMDN
169 від 26.01.2010 року, довіреності №
707399498 від 03 лютого 2010 у до договору № SAMDN
8247 від 26.01.2010 року, в строчці
"Платник" в заяві на видачу готівки №
228801711 від 08.06.2010 року, заяві на видачу
готівки № Р252169 від 28.02.2011 року, заяві на
видачу готівки № 257094705 від 10.11.2010 року,
заяві на видачу готівки № 250816182 від
06.10.2010 року, заяві на видачу готівки №
272147551 від 02.02.2011 року, заяві на видачу
готівки № 272413367 від 03.02.2011 року, заяві на
видачу готівки № 272846502 від 07.02.2011 року
та заяві на дачу готівки № 282212235 від
23.03.2011 року виконані не ОСОБА_2, а іншою
особою (особами). Підписи від імені
ОСОБА_2 в строчці "Подпись" в
довіреності № 7073994 98 від 26 січня 2010 року
до договору № SAMDN 8247, довіреності
№ 707399498 а 03 лютого 2010 року до договору №
SAMDN 8247 та довіреності № 7399450 від 03
лютого 2010 року до договору № SAMDN 169
виконані з слідуванням підпису ОСОБА_2
Підписи від імені ОСОБА_2 в строчці
"Платник" в заяві на видачу готівки
НОМЕР_1 від 08.06.2010 року, заяві на видачу
готівки № 277252169 від 28.02.2011 року, заяві на
видачу готівки № 257094705 від 10.11.2010 року,
заяві на видачу готівки № 250816182 від
06.10.2010 рок, заяві на видачу готівки №
272147551 від 02.02.2011 року, заяві на видачу
готівки № 272413367 від 03.02.2011 року, заяві на
видачу готівки № 272846502 від 07.02.2011 року
та заяві на видачу готівки № 2212235 від
23.03.2011 року виконані без унаслідування
підпису ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Представник відповідача в суді
апеляційної інстанції визнав, що
підписи у довіреностях та заявах на
видачу готівки за якими були отримані
21751,35 євро та 2086 доларів США з
депозитних рахунків відкритих на ім*я
ОСОБА_2, були виконані не ОСОБА_2
Вказував, що зазначені кошти отримала
ОСОБА_3, оскільки договори фактично
були укладені ОСОБА_4

Оскільки договори № SAMDN 8169 та №
SAMDN 8247 від 26 січня 2010 року
недійсними не визнані, такі вимоги в
межах цієї справи заявлені не були, на
цей час відсутні підстави вважати, що
ОСОБА_2 не є стороною зазначених
договорів, що відповідач мав підстави
для видачі коштів з рахунків відкритих
на ім*я ОСОБА_2 іншим особам.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 29 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
його проголошення.

Головуючий -

Судді-