Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Ступіна Я.Ю.
Провадження № 22ц/782/1155/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого судді: Ступіної Я. Ю.,

суддів: Коновалової В. А., Темнікової В.
І.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 24 лютого 2014 р. у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про відшкодування витрат,
понесених на поновлення порушеного
права,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 24.02.2014 р. позов задоволено
частково: стягнуто з відповідачці на
користь позивача витрати, пов'язані з
проведенням експертизи в сумі 4 513,00 грн.
і витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору в сумі 229,40 грн.; також
повернуто позивачу суму судового
збору, сплачену надмірно в розмірі 5,30
грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

В судовому представник апелянта ОСОБА_4
підтримав апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

Позивач та його представник ОСОБА_5
заперечували проти доводів
апеляційної скарги, просив її
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом і як вбачається з
матеріалів справи, рішенням
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 30.06.2011 року з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6 стягнуті
аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку до повноліття
дитини.

В червні 2013 р. ОСОБА_6 звернулась до
ОСОБА_3 з позовом про стягнення
аліментів на навчання. Оспорюючи даний
позов, ОСОБА_3 подав зустрічний позов
про оспорювання батьківства, за яким
проведена за заявою ОСОБА_3 експертиза:
за висновком експерта № 462 від 25.04.2013 р.
батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6
виключено.

Вартість експертизи, оплаченої
позивачем, складає 4 513,00 грн.

Ухвалою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 14.06.2013 р. первісний позов
ОСОБА_6 та зустрічний позов ОСОБА_3
залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1
ст. 207 ЦПК.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що оскільки позов про
стягнення аліментів було залишено без
розгляду за заявою позивачки ОСОБА_6, а
відповідачем були понесені витрати з
проведення експертизи, то заявлена
сума судових витрат підлягає
відшкодуванню відповідачем у цій
справі ОСОБА_2

Проте з такими висновками cyду повністю
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Суд згідно ст. 79 ЦПК України дійшов
правильного висновку про те, що
понесені ОСОБА_3 витрати на проведенням
експертизи є судовими витратами.

Проте суд на порушення вимог ст.ст. 214,
215, 220 ЦПК не дотримався порядку
вирішення питання стягнення судових
витрат, які стягуються у справі, в якій
вони були понесені згідно положень
ст.ст. 88, 89 ЦПК, а не в позовному
провадженні, як звернувся позивач
ОСОБА_3

Крім того, стягуючи ці витрати з ОСОБА_2,
суд не звернув уваги на ту обставину, що
вона не була стороною в справі за
первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на навчання та за
зустрічним позовом про оспорювання
батьківства та участі у ній не брала.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки спірна сума є судовими
витратами в іншій справі, то цю суму не
можна визнати шкодою, заподіяною
позивачу відповідачкою, а тому підстав
для задоволення такого позову не має.

Таким чином рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким в
задоволені позову відмовити за
необгрунтованністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 305, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 24 лютого 2014 р. скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування витрат, понесених на
поновлення порушеного права, відмовити
за

необгрунованістю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене протягом двадцяти днів
з дня його проголошення безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:

Cудді: