РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2531/14-ц

пр. № 2/759/2279/14

13 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді
Петренко Н.О.

при секретарі
Литвиненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_3
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу майнових прав на
автомобіль, стягнення коштів

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача
грошові кошти в розмірі 26 800 грн. за
автомобіль Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1,
який був переданий позивачу у
користування. В свою чергу позивач
повинен був сплачувати залишок по
кредиту за автомобіль на розрахунковий
рахунок ПАТ «КБ «ПриватБанк», наданий
відповідачем ОСОБА_2, до повного
погашення заборгованості по кредиту,
після чого відповідач ОСОБА_2
зобов'язувався видати на ім`я ОСОБА_1
генеральне доручення на вказаний
автомобіль. Таким чином між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 фактично
укладений договір купівлі-продажу
майнових прав з розстроченням платежу.
Не маючи на руках кредитного договору
позивач справно сплачував грошові
кошти на розрахунковий рахунок ПАТ КБ
«Приватбанк» у розмірі 13 500,00 грн. Крім
того, позивач відремонтував
автомобіль, сплативши за його ремонт 15
295,00 грн., що підтверджується актом
прийому-передачі виконаних робіт.
Позивач вважає, що договір
купівлі-продажу майнових прав на
автомобіль Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1,
укладений 11.05.2012р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
є недійсним, а тому ОСОБА_2 повинен
повернути ОСОБА_1 грошові кошти в
розмірі 26 800,00 грн. (попередньо сплачені
за автомобіль), грошові кошти в сумі 15
295,00 грн. (сплачені за ремонт
автомобіля), а всього 42 095,00 грн. Таким
чином ПАТ КБ «Приватбанк» повинен
повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 13
500,00 грн., як набуті без достатньої
правової підстави за недійсним
правочином. Крім того 11.05.2012р. між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був
укладений договір поруки, згідно якого
ОСОБА_3 поручилась за виконання
відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань
в сумі 100 грн. Таким чином з відповідача
ОСОБА_3 за неналежне виконання
зобов'язань з боку відповідача ОСОБА_2
належить стягнути 100 грн. Тоді з
відповідача ОСОБА_2 належить стягнути 41
995,00 грн. (42 095 грн.-100 грн.=41 995,00 грн.) Крім
того 26.07.2012р. відповідач ОСОБА_2
з`явився до позивача з двома невідомими
чоловіками та на їх вимогу передав
автомобіль та ключі від авто, з приводу
чого 10.12.2012р. представник позивача
звернувся з заявою до
Києво-Святошинського РВ ГУМВС України
в Київській області, однак слідчим було
винесено постанову про закриття
кримінального провадження. Ухвалою
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24.06.2013р.
представнику позивача було відмовлено
в задоволенні скарги про скасування
постанови слідчого про закриття
кримінального провадження, мотивуючи
тим, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
оскільки відсутні докази того, що
ОСОБА_2 з самого початку мав намір на
заволодіння майном ОСОБА_1, а є лише
спір з приводу цивільно-правових
стосунків. Просить визнати недійсним
договір купівлі-продажу майнових прав
на автомобіль Мерседес Бенц, д.н.з.
НОМЕР_1, застосувати наслідки
недійсності правочину та стягнути на
користь позивача з відповідача ОСОБА_2
кошти в розмірі 41 995,00 грн., з
відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" 13 500,00
грн., з відповідача ОСОБА_3 100 грн. Судові
витрати та витрати на правову допомогу
присудити з відповідачів на користь
позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ
"Приватбанк" в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог та просив відмовити
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2
свої боргові зобов'язання перед банком
виконав в повному обсязі. Позивач не
надав до суду доказів того, що саме
позивачем були сплачені кошти в
розмірі 13 500,00 грн. по боргових
зобов'язаннях ОСОБА_2 відповідно до
кредитно-заставного договору №
KGMDAD40303176 від 08 квітня 2010р. ОСОБА_1 не є
стороною даного договору та банк не має
жодного відношення до укладеної між
сторонами розписки. Договір поруки від
11.05.2012р був укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 без участі ОСОБА_2, тоді як
поручитель ОСОБА_3 бере на себе
відповідальність саме за боргові
зобов'язання ОСОБА_2, який не був
присутній при укладенні договору.
Позовні вимоги не обґрунтовані на
законі, оскільки розписка, долучена до
матеріалів справи, не може вважатися
договором купівлі-продажу майнових
прав на автомобіль, оскільки була
укладена без узгодження з банком, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданн не
з`явився, про день та час слухання
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданн не
з`явилась, про день та час слухання
справи повідомлена належним чином,
надала суду заяву про розгляд справи у
її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
в задоволенні позову необхідно
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно розписки від 11.05.2012р. відповідач
ОСОБА_2 віддає (продає) свій кредитний
автомобіль марки Мерседес Бенц, д.н.з.
НОМЕР_1 ОСОБА_1 для повного погашення
кредиту в Приват Банку. Вартість
автомобіля складає 94 150,00 грн., з яких
ОСОБА_2 отримав від позивача 26 800 грн.
Залишок по кредиту у розмірі 67 350,00 грн.
бере на себе обов`язок погасити ОСОБА_1
Після повного погашення кредиту ОСОБА_1
ОСОБА_2 зобов`язується надати
генеральне доручення ОСОБА_1

Згідно договору поруки від 11.05.2012р.
ОСОБА_3, як поручитель поручається
перед кредитором ОСОБА_1 за виконання
ОСОБА_2 свого обов`язку за договором у
формі розписки від 11.05.2012р. у розмірі 100
грн.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2, відповідно до
кредитно-заставного договору, придбав
автомобіль марки Мерседес Бенц, д.н.з.
НОМЕР_1, 2001 року випуску та відповідно
до п.п. 6.2.20 зобов`язується без
попередньої письмової згоди банку не
відчужувати і не допускати будь-якого
відчуження чи іншої передачі предмета
застави третій особі у власність,
управління, зберігання чи будь-яке
використання, а також, (2) не укладати
відносно предмета застави жодних
правочинів. Всупереч даної вимоги
спірна розписка укладена без участі
представника банку.

Відповідно до графіку погашення
кредиту 05.04.2013р. ОСОБА_2 погасив борг
перед банком в повному обсязі

Позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що саме ним були
сплачені кошти в розмірі 13 500,00 грн. по
даному кредитно-заставному договору.

Згідно акту прийому-передачі виконаних
робіт від 12.05.2012р. по 15.05.2012р. ОСОБА_1
сплатив СПД ОСОБА_6 15 295,00 грн. за ремонт
автомобіля, який відповідно до
технічного паспорту належить ОСОБА_2

Суд критично оцінює долучені до
матеріалів справи докази щодо сплати
коштів за ремонт автомобіля, що
належить іншій особі та щодо копій
квитанцій про сплату коштів, невідомо
ким та на чию користь (неможливо
прочитати).

Також суд критично оцінює договір
поруки від 11.05.212р., укладений між ОСОБА_3
та ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_3
поручається перед ОСОБА_1 за виконання
ОСОБА_2 обов'язку за договором у формі
розписки у розмірі 100 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Таким чином, дослідивши докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача не обґрунтовані на
законі та не підтверджені матеріалами
справи, а відповідно є такими, що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
202, 203, 216, 256, 257, ч. 4 ст. 267, 627, 629 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
майнових прав на автомобіль, стягнення
коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: