АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/856/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 23 Скрипник В.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бородійчук В. Г. УХВАЛА
02 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБородійчук В. Г.
суддівПодорога В. М. , Демченко В. А. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського
районного суду Черкаської області від
13 лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до приватного
сільськогосподарського підприємства
«Конельські Хутори» Жашківського
району Черкаської області про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та стягнення заборгованості по
орендній платі та повернення земельної
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
23 квітня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ПСП «Конельські
Хутори» Жашківського району
Черкаської області про розірвання
договору оренди земельної ділянки та
стягнення заборгованості по орендній
платі та повернення земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог вказав,
що 01 січня 2008 року між ним та
відповідачем по справі ПСП «Конельські
Хутори» Жашківського району
Черкаської області був укладений
договір оренди землі, який 01 лютого 2008
року зареєстрований у Жашківському
районному відділі Черкаської
регіональної філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Держкомзему
У відповідності з п. 9 договору оренди
землі відповідач - ПСП «Конельські
Хутори» зобов'язувалась виплачувати
орендну плату у розмірі 542 грн. 86 коп..
З дня укладення договору між ним та
відповідачем не укладалася додаткова
угода, а тому йому, як орендодавцю,
невідомо, що і в якій кількості він
повинен отримати в рахунок орендної
На день звернення до суду, йому не
сплачено орендну плату у повному
обсязі за 2010 рік 2012 роки відповідно 1 112
грн. 98 коп. та 2 185 грн. 97 коп.. Загальна
сума не отриманої орендної плати
становить 5 484 грн. 91 коп., в тому числі і
не отримане зерно 27 березня 2011 року в
кількості 1 500 кг та зерно в кількості 900
кг в рахунок земельного паю за 2012 рік.
Просив розірвати договір оренди землі,
укладений 01 січня 2008 року між ним та
ПСП «Конельські Хутори» Жашківського
району Черкаської області, який
зареєстрований в Жашківському
районному центрі Черкаської
регіональної філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Держкомзему
зобов'язати відповідача ПСП
«Конельські Хутори» повернути йому
орендовану земельну ділянку та
стягнути з відповідача на його користь
невиплачену суму орендної плати в сумі
5 484 грн. 91 коп. та судові витрати в сумі
Рішенням Жашківського районного суду
Черкаської області від 13 лютого 2014 року
позов ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
оскаржив вказане рішення в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Жашківського
районного суду Черкаської області від
13 лютого 2014 року як незаконне та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення з
слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 01 січня 2008 року
між ОСОБА_6 та ПСП «Конельські Хутори»
Жашківського району Черкаської
області було укладено договір оренди
землі (а.с. 7-8), який 01 лютого 2008 року
зареєстрований у Жашківському
районному відділі Черкаської
регіональної філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Держкомзему
України».

Відповідно до п. 8 даного договору,
договір укладено на 10 років до 01 січня
2018 року.

П. 9 договору визначено, що розмір
орендної плати на момент укладення
договору склав 543 грн. 86 коп. або 1.5 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.

Згідно п. 11 договору (а.с. 7) орендна
плата вноситься у строк до 15 грудня
кожного року.

Звертаючись до суду з позовом (а.с. 2-5)
позивач вказав, що в укладеному ним з
відповідачем договорі оренди землі не
було вказано кількість
сільськогосподарської продукції, її
вид, якість тощо, але була зазначена
тверда сума орендної плати у грошовій
формі. Оскільки з ним не укладалися
додаткові договори, які є додатком до
основного договору, в яких повинні
зазначатися кількість і вартість
продукції, яка поставляється орендарем
орендодавцю в рахунок орендної плати,
йому невідомо що і в якій кількості він
повинен отримати в рахунок оплати
орендної плати. Вважав, що на день
звернення до суду 23 квітня 2013 року, йому
не сплачено в повному обсязі орендну
плату за 2010 та 2012 роки.

Крім того, зазначив, що в договорі
оренди землі в п. 9 зазначено, що орендна
плата вноситься орендарем у формі і
розмірі 1.5 % вартості земельної частки
(паю). Даний відсоток є значно менший
ніж передбачений мінімум, встановлений
Указом Президента № 92 «Про додаткові
заходи щодо соціального захисту
селян-власників земельних ділянок і
земельних часток (паїв)» від 02 лютого 2002
року, із змінами внесеними Указом
Президента України № 725 «Про
невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)» від 19 серпня 2008
року, яким запроваджено плату за оренду
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
земельних часток (паїв) у розмірі не
менше 3 % визначеної відповідно до
законодавства вартості ділянки чи паю
та поступове збільшення цієї плати
залежно від результатів господарської
діяльності та фінансово-економічного
стану орендаря. В зв'язку з
вищевикладеними обставинами просив
розірвати договір оренди землі, який
був укладений між сторонами та
зобов'язати відповідача повернути
орендовану земельну ділянку її
власнику ОСОБА_6 із стягненням на його
користь недоплаченої орендної плати.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції
мотивував своє рішення тим, що позивач
не довів ті обставини, на які він
посилався як на підставу своїх вимог,
встановлено, що відповідачем умов
договору оренди землі не було порушено,
тому і підстав для задоволення позову
суд не вбачав.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі»
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 ЗУ «Про оренду землі»
розмір та умови орендної плати, що
зазначені в договорі оренди, не можуть
суперечити чинному на час укладення
договору оренди.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Отже, розмір та умови оплати, вказані в
договорі, не можуть суперечити чинному
на час укладення договору
законодавству.

Ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про оренду землі» визначає,
що орендна плата на земельні ділянки,
що перебувають у власності фізичних та
юридичних осіб, переглядаються за
згодою сторін.

Пунктом 1 Указу Президента № 92 «Про
додаткові заходи щодо соціального
захисту селян-власників земельних
ділянок і земельних часток (паїв)» від 02
лютого 2002 року, чинній на момент
укладення сторонами договору оренди
земельної ділянки, визнано одним із
пріоритетних завдань пореформеного
розвитку аграрного сектора економіки
забезпечення підвищення рівня
соціального захисту сільського
населення, зокрема, шляхом
запровадження плати за оренду
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
земельних часток (паїв) у розмірі не
менше 1.5 % визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки, земельної частки (паю) та
поступового збільшення цієї плати
залежно від результатів господарської
діяльності та фінансово-економічного
стану орендаря.

Позивач посилався в своїх доводах як на
підставу розірвання договору - виплату
відповідачем орендної плати у розмірі
1.5 % від нормативної грошової оцінки
землі, що суперечить вимогам Указу
Президента України № 725 «Про
невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)» від 19 серпня 2008
року.

Однак, колегія суддів не вважає такі
доводи обгрунтованими, оскільки Указом
Президента України № 725 «Про
невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)» від 19 серпня 2008
року внесено зміни до Указу Президента
№ 92 «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту селян-власників
земельних ділянок і земельних часток
(паїв)» від 02 лютого 2002 року та
встановлено розмір орендної плати не
менше 3 % визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня
його опублікування. В його тексті
відсутнє посилання на те, що його дія
розповсюджується на договори, укладені
до набрання ним чинності, а тому
змінити розмір орендної плати можна
лише за згодою сторін.

Виходячи з наведеного Указ Президента
№ 92 «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту селян-власників
земельних ділянок і земельних часток
(паїв)» від 02 лютого 2002 року у редакції
зі змінами, внесеними Указом
Президента України № 725 «Про
невідкладні заходи щодо захисту
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)» від 19 серпня 2008
року має рекомендаційний характер, він
був прийнятий після укладення
сторонами договору і є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
установленої умовами договору, а не для
автоматичної зміни умов договору
оренди та підвищення орендної плати до
3 %.

Сторони не вирішували питання про
зміну розміру орендної плати шляхом
укладення додаткової угоди, про що вони
не заперечили в судовому засіданні і
крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач за 2011 рік із
своєї власної ініціативи виплатив
ОСОБА_6 орендну плату в розмірі 4.5 % від
нормативної проіндексованої грошової
оцінки землі, а за 2012 рік в розмірі 3 %.

Згідно довідки відділу
Держкомземагенства у Жашківському
районі Черкаської області від 11 квітня
2013 року № 431 (а.с. 9) вартість паю станом
на 01 січня 2010 року становила 45 481 грн.
Відповідно розмір орендної плати
позивача ОСОБА_6 у 2010 році становив 682
грн. 22 коп., з яких прибутковий податок
становив 102 грн. 33 коп., тому всього до
виплати ОСОБА_6 належало 579 грн. 89 коп..
Виплачено позивачу 559 грн. 21 коп., а
недоотриману позивачем орендну плату
за 2010 рік в розмірі 20 грн. було
доплачено в 2011 році, про що сторони не
заперечили в судовому засіданні.

Згідно відомостей на отримання
орендної плати за 2010 та 2012 роки в
натуральній формі, наданих самим
позивачем, вбачається, що позивач
особисто отримував орендну плату в
натуральній формі цукром, крупами та
зерном за вказаний період у
відповідності до встановленого
порядку та у відповідності до умов
договору оренди землі.

Отримання позивачем орендної плати у
грошовій та натуральній формах також
підтверджується довідкою ПСП
«Конельські Хутори» Жашківського
районі Черкаської області № 99 від 30
квітня 2013 року (а.с. 28), з якої
вбачається, що позивач отримав орендну
плату за землю у відповідності до умов
договору і розмір такої плати
відповідав у 2010 році - 1,5 %, а в 2012 році - 3 %
від грошової оцінки землі,
встановленої відділом
Держкомземагенства у Жашківському
районі Черкаської області на
відповідні періоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду
землі» на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Під час судового розгляду справи було
встановлено, що належна позивачу
земельна ділянка на належних правових
підставах відповідно до умов договору
оренди землі перебуває в користуванні
відповідача, позивачем не надано
доказів, в чому виявилось порушення
його прав та охоронюваних законом
інтересів та не доведено
обґрунтованість своїх вимог щодо
неповної сплати орендної плати,
внаслідок чого, на його думку,
утворилась заборгованість і були
порушені умови, укладеного між
сторонами договору оренди землі. Крім
того, в матеріалах справи містяться
докази, які вказують на повний
розрахунок відповідача з позивачем по
орендній платі у відповідності до умов
договору та вимог чинного
законодавства і в зв'язку з цим повне
виконання взятих на себе зобов'язань за
умовами договору оренди і крім того
згідно довідки, наданої представником
відповідача в апеляційній інстанції,
ПСП «Конельські Хутори» Жашківського
р-ну, Черкаської обл. також
розрахувався з ОСОБА_6 по орендній
платі не лише за спірний період, а й за
2013 рік, що виключає будь-які порушення
відповідача по відношенню до
охоронюваних законом прав позивача.

Крім того, така ж правова позиція
викладена і в постанові Верховного
Суду України від 12 грудня 2012 року у
справі № 146цс12, в якій зазначено, що за
змістом ст. 21 ЗУ «Про оренду землі»
розмір та умови орендної плати, що
зазначені в договорі оренди, не можуть
суперечити чинному на час укладення
договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду
землі» на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та на умовах договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Аналіз вказаних норм дає підстави для
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив відсутність
систематичного невиконання обов'язків
відповідача щодо сплати орендної плати
за землю згідно умов договору оренди,
під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції сторонами також
не було доведено факту систематичної
невиплати орендної плати позивачу, а
тому відсутні підстави для розірвання
договору оренди землі з вищевказаних
підстав.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апеляційної
скарги не є суттєвими, рішення суду є
законним та обгрунтованим і підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 13 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до
приватного сільськогосподарського
підприємства «Конельські Хутори»
Жашківського району Черкаської
області про розірвання договору оренди
земельної ділянки та стягнення
заборгованості по орендній платі та
повернення земельної ділянки залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :