АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1390/2014 р
Справа № 619/4952/13-ц
Головуючий 1 інстанції Нечипоренко І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 26 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа - Пересічанська
селищна рада Дергачівського району
Харківської області про встановлення
земельного сервітуту,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом та просила встановити
безоплатний постійний земельний
сервітут у виді права на проїзд на
транспортному засобі на земельній
ділянці відповідача ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилалась на
те, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, а
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Така
невідповідність фактичної адреси її
місця проживання обумовлена
неодноразовим перейменуванням вулиці,
так: АДРЕСА_1, АДРЕСА_1, АДРЕСА_1, АДРЕСА_1
є однією і тією ж адресою. Об'єкт
нерухомості по сусідству з нею
належить відповідачу, який також
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1. До
присадибної ділянки, де вона мешкає,
немає під'їзду з вулиці. Відповідач
категорично проти надати їй можливість
користуватися земельною ділянкою для
під'їзду з АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти позову.

Представник третьої особи -
Пересічанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області в судове засідання не з'явився,
надав заяву, в якій зазначив, що
будинок, який позивач отримала у
спадщину має адресу: АДРЕСА_1, їй було
запропоновано облаштувати під'їзд за
рахунок присадибної ділянки, яка
належить її сину за адресою: АДРЕСА_2,
однак вона не згодна на це.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 26 грудня
2013 року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, і ухвалити у справі нове
рішення, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновку суду
фактичним обставинам справи. Зазначає,
що судом не були витребувані рішення
Пересічанської селищної ради щодо
перейменувань вулиць, на яких
знаходиться належне їй домоволодіння.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачкою не доведено, що єдиним
способом під'їзду до житлового будинку
є встановлення безстрокового та
безоплатного земельного сервітуту за
рахунок використання частини
земельної ділянки відповідача.

Судова колегія апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 04.09.2012 року
належить ОСОБА_3 ( а.с. 6 - 8 ).

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням - для підприємницької
діяльності, на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
28.12.2006 року та державного акта ЯД№053208
від 25.12 2007 року належить ОСОБА_4 ( а.с. 29 -
31 ).

Згідно довідки Пересічанської
селищної ради Дергачівського району
Харківської області №02-23/905 від 09.12.2011
року, адреси: АДРЕСА_1; АДРЕСА_1; АДРЕСА_1;
АДРЕСА_1 -є однією і тією ж адресою.
Вірно: АДРЕСА_1. Адреси змінено в
результаті уточнення поштових адрес
селища ( а.с. 14).

Відповідно до вимог п. 38 постанови
Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав»
встановлено, що вирішуючи спори про
встановлення сервітуту, суд має
враховувати, що земельний сервітут
встановлюється стосовно певного
об'єкта і не залежить від власників цих
об'єктів, оскільки його дія
зберігається в разі переходу права на
земельну ділянку, щодо якої його
встановлено, до іншої особи (частина
перша статті 401 ЦК, частина перша статті
101 ЗК), а в разі встановлення особистого
сервітуту права закріплюються за
певною особою і він припиняється
внаслідок її смерті (частина друга
статті 401, пункт 6 частини першої статті
406 ЦК).

Види земельних сервітутів, які можуть
бути встановлені рішенням суду,
визначені статтею 99 ЗК. Зазначений
перелік не є вичерпним.

Встановлюючи земельний сервітут на
певний строк чи без зазначення строку
(постійний), суд має враховувати, що
метою сервітуту є задоволення потреб
власника або землекористувача
земельної ділянки в ефективному її
використанні; умовою встановлення
сервітуту є неможливість задовольнити
такі потреби в інший спосіб, а сервітут,
який встановлюється, є найменш
обтяжливим для власника земельної
ділянки.

При цьому відповідно до частини
третьої статті 10 ЦПК саме позивач має
довести, що повноцінне використання
своєї земельної ділянки неможливе без
обтяження сервітутом чужої земельної
ділянки; що задоволення потреб
сервітуарія неможливо здійснити в
інший спосіб; що відповідно до частини
третьої статті 402 ЦК він не досяг з
відповідачем домовленості про
встановлення сервітуту та про його
умови.

Матеріали справи містять акт виїзної
комісії, згідно якого виділення
проїзду до садиб в АДРЕСА_2 та по
АДРЕСА_1 можливе частково за рахунок
присадибної ділянки по АДРЕСА_2 та за
рахунок земель фонду запасу
Пересічанської селищної ради - тобто
без встановлення земельного сервітуту
на земельній ділянці відповідача
ОСОБА_4 ( а.с. 9 ).

Таким чином, судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_3

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

19.03.2014 року до канцелярії
апеляційного суду Харківської області
надійшла копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, згідно якого ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишенням заяви без розгляду з
підстав, визначених статтями 205 і 207
цього Кодексу. Якщо судом першої
інстанції ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, смерть
фізичної особи чи припинення
юридичної особи - сторони у спірних
правовідносинах після ухвалення
рішення, що не допускає
правонаступництва, не може бути
підставою для застосування вимог
частини першої цієї статті.

З огляду на наведене судова
колегія приходить до висновку про
залишення рішення суду першої
інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 310, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 26 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді