Головуючий у 1 інстанції: Городецька
Провадження № 22-ц/783/1248/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

за участю секретаря:
Іванової О.О.

з участю: відповідача
ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Галицького районного
суду м.Львова від 11 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

в с т а
н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на малолітню дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого під час
перебування в шлюбі з відповідачем, в
розмірі 500 гривень щомісячно,
обґрунтовуючи позов тим, що відповідач
відмовляється добровільно сплачувати
кошти на утримання дитини, яка після
розірвання 29.02.2012 р. шлюбу проживає
разом з нею, і на її ( позивача )
утриманні є ще двоє малолітніх дітей.
Після уточнення позовних вимог,
позивач просила стягувати з
відповідача на її користь аліменти на
дитину у твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту
звернення до суду з позовом і до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 11 грудня 2013 року позов
задоволено, вирішено стягувати з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень
щомісячно, починаючи з 25.09.2013 р. до
досягнення ним повноліття, стягнуто з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 229, 40 грн.

Рішення суду в апеляційному порядку
оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить
рішення суду змінити, встановивши
розмір аліментів на утримання сина
ОСОБА_5 в сумі 400 грн. щомісячно. В
апеляційній скарзі відповідач
покликається на те, що його фінансовий
стан є важким, оскільки він має
кредитні зобов'язання перед банком у
розмірі 25000грн., а також проживає у
фактичному шлюбі з іншою жінкою, разом
з якою виховує її малолітню дитину
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим він не в
змозі сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1000 грн.
щомісячно. На думку апелянта,
твердження ОСОБА_3 про понесення нею
додаткових витрат на дитину є
недоведеним. Крім цього, відповідач
зазначає, що суд першої інстанції не
врахував вимог ст. 182, 184 СК України під
час ухвалення рішення, і без
дослідження майнового стану апелянта
дійшов до необґрунтованого висновку
про спроможність сплачувати аліменти в
сумі 1000 грн. щомісячно, в той час, як
його фінансовий стан дозволяє надавати
допомогу дитині у розмірі 400 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково, з
наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте, на думку колегії суддів,
оскаржуване рішення не в повній мірі
відповдає вищезазначеним вимогам
закону.

Так, задовольняючи позов, суд першої
інстанції мотивував свої висновки
посиланням на те, що відповідач
офіційно не працює, не має регулярного
заробітку, а тому позов підлягає до
задоволення з покладенням на
відповідача обов»язку сплачувати
аліменти на дитину у твердій грошовій
сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно.

При цьому суд першої інстанції не
обґрунтував чому аліменти належить
сплачувати саме в розмірі 1000 гривень.

Оскільки позивачем не було надано і в
суді першої інстанції не було здобуто
доказів про доходи відповідача,
колегія суддів вважає, що без
з»ясування цих обставин, суд першої
інстанції необґрунтовано дійшов до
висновку про наявність підстав для
стягнення аліментів в розмірі однієї
тисячі гривень.

Водночас, оскільки ні в суді першої
інстанції, ні в апеляційному суді
відповідачем не було надано доказів в
підтвердження того, що в нього існує
обов»язок утримувати інших осіб крім
дитини сторін, колегія суддів не може
прийняти до уваги доводи апелянта про
те, що розмір аліментів належало
визначити в сумі 400 гривень, з
посиланням на те, що він перебуває у
фактичному шлюбі з іншою жінкою, разом
з якою він виховує малолітню дитину
цієї жінки. Не можуть бути взяті до
уваги і доводи апеляційної скарги про
наявність у відповідача боргових
зобов»язань по кредиту, чи про не
перебування відповідача на обліку в
центрі зайнятості, оскільки
відповідач сам поставив себе в таке
становище.

Зважаючи на положення ст.180 СК України,
відповідно до яких батьки зобов»язані
утримувати дитину до досягнення
повноліття, та враховуючи те, що на
утриманні позивача, крім дитини сторін,
є ще двоє неповнолітніх дітей, колегія
суддів вважає таким, що зможе
забезпечити дитині сторін належне
утримання, буде визначення аліментів в
розмірі 600 гривень, який є приближеним
до 50 % прожиткового мінімуму на одну
особу, встановленому з 01 січня 2014 року
у розмірі 1176 гривень.

Відтак, за недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважав
встановленими, колегія суддів дійшла
висновку, що у відповідності до п.3 ч.1
ст.309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції в частині визначення
розміру аліментів підлягає зміні.

Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Увідповідності до ч.2 ст.184 СК
України розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону, а у
відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК
України у справах про стягнення
аліментів, суд допускає негайне
виконання рішень - у межах суми платежу
за один місяць. Зважаючи на те, що в
резолютивній частині рішення суду
першої інстанції вищезазначені
положення закону не зазначені, колегія
суддів вважає за потрібне доповнити
резолютивну частину рішення
вищезазначеними нормами
матеріального і процесуального права.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ч.2
ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду
м.Львова від 11 грудня 2013 року в частині
повного задоволення позову і в частині
визначення аліментів на дитину в
розмірі 1000 (одна тисяча) гривень
щомісячно змінити і доповнити рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Трускавця Львівської
області, не працюючого, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,
проживає без реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_3, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2,
аліменти на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (
шістсот ) гривень щомісячно, починаючи
з 25 вересня 2013 року до досягнення
дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення
суду про стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.