Номер провадження № 22-ц/785/1966/14
Головуючий у першій інстанції Кравчук
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Горновій А.О.,

за участю: представника відповідача за
первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 09 грудня 2013
року за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитом, за зустрічним позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про розірвання
кредитного договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

13 жовтня 2009 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулось до суду із позовом,
який у подальшому був уточнений до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
27.08.2007 року між ОСОБА_3 та позивачем було
укладено кредитний договір про надання
кредиту в сумі 124 083 доларів США строком
до 27.08.2015 року під 13,5% відсотків річних
зі сплатою одноразової комісії за
оформлення кредиту в розмірі 2 433
доларів США, та з погашенням кредиту та
відсотків за користування кредитом
щомісячно згідно Графіку погашення
кредиту та відсотків за кредитом
щомісячними фіксованими платежами.

Однак, відповідач своїх зобов'язань за
кредитним договром не виконує,
внаслідок чого станом на 15.09.2011 року
заборгованість за кредитним договором
від 27.08.2007 року складає 371 540,57 доларів
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
складає 2 962 032, 89 гривень.

На підставі зазначеного банк звернувся
до суду із позовом та просив його
задовольнити у повному обсязі з
наведених у позовній заяві правових
підстав.

Не погодившись із вказаним позовом 03
лютого 2010 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зустрічною позовною заявою до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
розірвання кредитного договору (т. 2 а.с.
64-70).

Посилаючись на те, що у предметі
договору кредитну суму визначено у
інозеній валюті, без посилання на
національну валюту. А оскільки на
момент укладення кредитного договору
офіційний курс гривні до долару
складав 1 долар США - 5,05 гривень. Тому,
посилаючись на те, що банком було
порушено істотну умову кредитного
договору, ОСОБА_3 просила визнати
кредитний договір та договір поруки
недійсними.

В судовому засіданні представник банку
просив відмовити у задоволенні
зустрічної позовної заяви, вимоги
первісного позову підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив
задовольнити вимоги зустрічного
позову, вимоги первісного позову не
визнав.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 09 грудня 2013 року первісний
позов задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_3 кредитну заборгованість у
розмірі - 2 559 681,44 гривень та судові
витрати у розмірі 1 820 гривень. В іншій
частині позову відмовлено. У
задоволенні зустрічної позовної заяви
відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_3 просить скасувати
рішення місцевого суду та ухвалити
нове рішення, яким зустрічний позов
задовольнити у повному обсязі, а у
задоволенні первісного позову
відмовити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

У судове засідання до суду апеляційної
інстанції сторни по справі не
з'явились, однак про розгляд справи
вони сповіщались належним чином, та
причини неявки до суду апеляційної
інстанції ними надано не було, крім
того інтереси відповідача ОСОБА_3 її
довірена особа, тому у відповідності до
ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка зазначених
осіб до апеляційного суду не
перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги та пояснення на неї
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без зміни, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
20 серпня 2007 року між сторонами було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого ОСОБА_3 отримала у кредит
грошові кошти у розмірі 124 083 доларів
США строком до 27.08.2015 року під 13,5 %
річних, зі сплатою одноразової комісії
за оформлення кредиту в розмірі 2 433
доларів США (а.с. 12-15).

В якості забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між банком та ОСОБА_5 27 серпня 2007 року
було укладено договір поруки,
відповідно до якого останній прийняв
на себе зобов'язання відповідати по
зобов'язаннях ОСОБА_3, які виникають у
неї з умов кредитного договору.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Однак, відповідачі договірних
зобов'язань не виконують, тому кошти у
встановлені договором строки до банку
не надходять, чим порушуються його
права та інтереси.

На підставі вищенаведеного судова
колегія приходить до висновку, що
розглядаючи справу, суд першої
інстанції вірно послався на норми
закону, що регулюють правовідносини,
які виникли між сторонами, перевірив
усі докази по справі, які навів позивач
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у
підтвердження своїх вимог, а
відповідач ОСОБА_3 у підтвердження
своїх заперечень, навів у рішенні
фактичні обставини, які були
встановлені судом при розгляді справи
та зробив вірний висновок про часткове
задоволення первісних позовних вимог
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та дійшов
до обгрунтованого висновку про те, що
відсутні правові підстави передбачені
ст. 652 ЦК України для визнання
кредитного договору та договору поруки
недійсними.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_4
в інтересах ОСОБА_3 на те, що
кредитодавець не надава
позичальникові застережень щодо
можливих та/або очікуваних змін курсу
національної валюти по відношенню до
валюти Основного договору не
заслоговують на увагу, оскільки
відповідно до п.16 Постанови №5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року саме по
собі зростання/коливання курсу
іноземної валюти не є достатньою
підставою для розірвання кредитного
договору на підставі статті 652 ЦК,
оскільки зазначене стосується обох
сторін договору й позичальник при
належній завбачливості міг, виходячи з
динаміки зміни курсів валют із моменту
введення в обіг національної валюти та
її девальвації, передбачити в момент
укладення договору можливість зміни
курсу гривні України до іноземної
валюти, а також можливість отримання
кредиту в національній валюті. Валютні
ризики під час виконання зобов'язань за
кредитним договором несе споживач.

Не застосування судом першої інстанції
спеціального строку позовної давності
щодо стягнення неустойки є
обгрунтованим, оскільки відповідно до
п. 12.7 кредитного договору щодо
правовідносин, пов'язаних з укладенням
та виконанням данного договору ,
застосовується загальний строк
позовної давності тривалістю у три
роки (а.с. 15).

Не заслуговують на увагу і інші доводи
апеляційної скарги про те, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
вимогам закону і підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення вимог, оскільки наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду і не
містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що законних підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 09 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, однак вона може бути
оскаржена на протязі двадцяти днів з
дня її проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області: М.М.
Драгомерецький

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік