Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Данько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави шляхом
його продажу від імені боржника

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
обґрунтовуються тим, що 12 червня 2008
року між АКІБ «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є ТОВ «Вердикт
Фінанс») та ОСОБА_1 укладено договір про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу за № 0.
Відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у сумі 22
286 доларів США строком повернення до 12
червня 2015 року зі сплатою за
користування кредитом 13,5% річних.
Оскільки на час звернення до суду умови
кредитного договору невиконанні,
позивач просить звернути стягнення на
майно, передане в заставу згідно
вищезазначеного договору застави
транспортного засобу, а саме:
автомобіль: тип Т3: позашляховик, тип
кузова: універсал 5 др.; марка: Great;
модель: Wall Hover; рік випуску - 2008; номер
кузова: НОМЕР_1; державний
реєстраційний номер: НОМЕР_6, який
належить на праві власності ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_7
виданого Вишгородським МРЕВ ДАІ в
Київській області від 10.06.2008 року
шляхом: продажу вищевказаного
автомобіля, укладенням від імені
ОСОБА_1 позивачем договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем, наданням права
підпису від імені відповідача договору
купівлі-продажу вказаного автомобіля
під час його укладання з іншою
особою-покупцем, наданням права від
імені ОСОБА_1 вчиняти всі дії, необхідні
для зняття вищевказаного автомобіля з
обліку та надання права на вчинення
інших правочинів від імені
Відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
обсязі з підстав, що зазначенні в
позові.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечував та просив в позові
відмовити.

Суд вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
правове значення для розгляду справи і
вирішення спору по сутті, суд приходить
до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч. 1, 4
ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України, кредитор у
зобов'язанні може бути змінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за право чином
(відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу
України передбачено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У статті 525 Цивільного кодексу України
зазначено, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Під час судового розгляду встановлені
наступні обставини.

06 червня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Паритет-Моторс» та ОСОБА_1 укладено
договір купівлі-продажу № 6/6/2008-
автомобіля позашляховика марка та
модель Great Wall Hover.

У статті 655 Цивільного кодексу України
зазначено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до п. 5.1 вищезгаданого
договору купівлі-продажу сплата повної
вартості автомобіля за цим договором
проводиться покупцем з використанням
банківського кредиту.

12 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_1 укладено договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу за № 0.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За умовами договору банк
зобов'язувався надати відповідачу
кредит у розмірі 22 286 доларів США для
придбання автомобіля зі сплатою 13,5 %
відсотків річних за його користування,
зі строком погашення до 12 червня 2015
року, а відповідач зобов'язався
погашати кредит, сплачувати відсотки
за користування отриманими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Поняття застави визначено статтею 572
Цивільного кодексу України, а саме в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Отже, в забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором відповідач
передав у заставу майно, а саме:
легковий автомобіль тип Т3:
позашляховик, тип кузова: універсал 5
др.; марка: Great; модель: Wall Hover; рік
випуску: 2008; номер кузова: НОМЕР_1;
державний реєстраційний номер: НОМЕР_6.
Згідно Договору застави сторони
оцінюють предмет застави в 122 705,00 грн.

Рішенням Загальних Зборів Акціонерів
від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк»
змінив своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк».

20 квітня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс»
укладено договір факторингу № 05/12. Як
вбачається з умов даного договору ПАТ
«УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ
«Кредекс Фінанс» своє право вимоги
заборгованості за Договором про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 12
червня 2008 року.

Також 20 квітня 2012 року між Товариством
з обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
укладено договір факторингу № 05/12-КВ,
відповідно до якого ТОВ «Кредекс
Фінанс» відступив на користь ТОВ
«Вердикт Фінанс» своє право вимоги
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 12
червня 2008 року.

30 квітня 2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
своїм листом повідомило ОСОБА_1 про
перехід до ТОВ «Вердикт Фінанс» прав
кредитора за договором про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 12
червня 2008 року та розмір
заборгованості.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
зазначено, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до умов договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 12
червня 2008 року, а саме п. 7.3 сторони
домовились, що текст договору, будь-яку
матеріали, інформація, що стосуються
даного Договору, є конфіденційними і не
можуть передаватись третім особам без
попередньої письмової згоди іншої
Сторони Договору, крім випадків,
передбачених чинним законодавством
України.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу
України передбачено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В матеріалах справи відсутня письмова
згода відповідача, яку останній давав
на розголошення умов договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 12
червня 2008 року третім особам.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем не надано суду доказів, які б
підтверджували письмову згоду
відповідача на розголошення тертім
особам тексту договору, будь-які
матеріали, інформація, що стосуються
даного Договору.

Проаналізувавши та дослідивши
матеріали справи суд дійшов висновку,
що відступлення права вимоги відбулось
з порушенням умов договору про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від 12
червня 2008 року та ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч. 1, 4
ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

За таких обстави суд вважає, що позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Судові витрати по справі вирішити у
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 141, 160, 161 СК України, ст.ст. 4, 10, 58, 60,
88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
О.Д. Рудюк