Справа № 199/517/14-ц
05 березня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у зал суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, та
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом зняття з реєстрації, -
Позивач звернувся в суд з даним позовом
до відповідача, зазначивши, що він є
власником домоволодіння АДРЕСА_1, в
якій зареєстрований він, його дружина -
ОСОБА_3, донька - ОСОБА_4 та ОСОБА_2, але
останній фактично у домоволодінні не
мешкає з 1989 року. Він зібрав свої речі і
виїхав з належного позивачу
домоволодіння, однак добровільно
знятись з реєстрації відповідач не
бажає. Вказаними діями відповідач
чинить йому перешкоди в користуванні
власністю. У зв'язку з чим просить
визнати відповідача таким, що втратив
право користування домоволодінням
АДРЕСА_1. А також просить усунути йому
перешкоди у користуванні його
власністю шляхом зняття ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку в зазначеному
У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити, надали суду
пояснення аналогічні викладеним у
Відповідач до судового засідання не
з'явився, про час, дату та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки суду не
повідомив, тому суд вважає можливим зі
згоди позивача та її представника
провести заочний розгляд справ та
постановити заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення позивача та
представника, дослідивши докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
Судом встановлено, що позивачу на
підставі договору дарування від 11.01.2089
року на праві власності належить
домоволодіння АДРЕСА_1. В даному
будинку зареєстровані позивач, його
дружина - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_4 та
відповідач по справі,як колишній
Як було встановлено в ході розгляду
справи, відповідач ОСОБА_2 у спірній
квартирі не проживає з 1989 року, що
підтверджується актом про фактичне
проживання від 14 січня 2014 року,
посвідченого головою квартального
комітету № 27.
Відповідно ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
Згідно ст. 71,72 ЖК України особу може
бути судом визнано такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, якщо вона понад шість
місяців не проживає у спірному будинку
без поважних причин.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що вимоги позивача в
частині визнання відповідача таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням є законними та
обґрунтованими, тому повинні бути
В іншій частині позов задоволенню не
підлягає, оскільки рішення суду про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, є
підставою для зняття такої особи з
реєстрації відповідно до Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору в розмірі 243,60
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, та
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом зняття з реєстрації,-
задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням,- будинком АДРЕСА_1.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 грн.
На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд через суд
першої інстанції протягом десяти днів
після його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя