Провадження № 2/127/785/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області у складі головуючого судді
Дернової В.В., при секретарі Тронт М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, усунення від
права на спадкування, визнання права
власності у порядку спадкування за
законом та визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, усунення від права на
спадкування, визнання права власності
у порядку спадкування за законом та
визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом та просила
встановити факт її спільного
проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з 2000
року в АДРЕСА_1 до дня її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року; усунути від права на
спадкування ОСОБА_2 після смерті
спадкодавці ОСОБА_3, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Вінниці; визнати
за нею право власності в порядку
спадкування за законом на квартиру
АДРЕСА_1 визнати свідоцтво про право
власності в порядку спадкування за
законом, видане 06.06.2013 року на ім'я
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, недійсним,
а також стягнути судові витрати,
мотивуючи свої вимоги тим, що саме вона
є гідним спадкоємцем померлої,
оскільки є єдиною особою, яка доглядала
її з 2000 року до смерті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити
з підстав, викладених у позовній заяві
та додатковій позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не
визнав та просив відмовити у його
задоволенні з підстав, викладених у
письмовому запереченні на позов від 30
жовтня 2013 року, яке долучено до
матеріалів справи (а.с. 171-175).

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, у тому числі, показання
свідків ОСОБА_6 (майстер МКП «ЖЕК № 15»),
ОСОБА_7 (депутат Стрижавської селищної
ради), ОСОБА_8 (колишній чоловік
померлої ОСОБА_3, рідний брат позивача),
ОСОБА_9 (тітка відповідача), ОСОБА_10
(сусідка померлої ОСОБА_3 по палаті у
лікарні), ОСОБА_11 (сусідка позивача),
ОСОБА_12 (сусідка позивача), дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
частково обґрунтований та підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Вінниці померла
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 13.03.2012 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною
сестрою колишнього чоловіка ОСОБА_3 -
ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від
09.09.1992 року.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є
рідним племінником ОСОБА_3 по лінії
його батька ОСОБА_14, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується
рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 31.08.2012
року, яке набуло законної сили 11
вересня 2012 року (а.с. 141-142).

Інші спадкоємці у ОСОБА_3 відсутні.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 є
спадкоємцем другої черги за законом за
правом представлення відповідно до ст.
ст. 1262, 1266 ЦК України, тобто єдиним
спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
року його рідної тітки ОСОБА_3.

ОСОБА_2 прийняв спадщину, подавши у
передбачений законодавством строк для
прийняття спадщини відповідну заяву
про прийняття спадщини, на підставі
якої було заведено Спадкову справу №
279/2012 (52591502), та отримав Свідоцтво про
право на спадщину за законом,
посвідчене державним нотаріусом
Першої вінницької державної
нотаріальної контори Надольською О.А.
та зареєстроване в реєстрі за № 7-607.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК
України, факти, що мають юридичне
значення встановлюються судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
померла ОСОБА_3 була зареєстрована та
проживала у АДРЕСА_1 що належала їй на
праві власності на підставі Свідоцтва
про право власності на житло від 01.02.1996
року, виданого згідно рішення
виконкому Вінницької міської Ради
народних депутатів від 01.02.1996 року № 41,
та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 18.02.1996
року у реєстровій книзі № 258 за
реєстровим № 1506/23176 (а.с.18, 140).

Позивач ОСОБА_1 з 24 березня 1976 року по
даний час зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2

Як вбачається з медичної документації,
а саме з Направленням в міський центр
мікрохірургії ока від 22.09.2011 року (а.с.25),
у 2011 році ОСОБА_3 перенесла
офтальмологічне оперативне втручання
(операцію на оці), внаслідок чого їй
стало важко проживати однією та ОСОБА_1
стала проживати з нею однією сімєю та
вести з нею спільне господарство. При
цьому, з іншої медичної документації
вбачається, що після проведення у 1999
році резекції молочної залози стан
здоров'я ОСОБА_3 був задовільний (а.с. 24,
26-36).

При цьому, суд критично оцінює надані
позивачем Акт МКП «ЖЕК № 15» від 23.01.2013
року, згідно якого ОСОБА_1 дійсно
постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1
з ОСОБА_3 і вели спільне господарство з
2000 року до дня смерті; Акт МКП «ЖЕК № 15»
від 12.02.2013 року, згідно якого зі слів
сусідів ОСОБА_3 з 2000 року постійно
хворіла і потребувала допомоги і
лікування, яку надавала їй родичка
ОСОБА_1, яка постійно проживала разом з
нею в АДРЕСА_1; довідок МКП «ЖЕК № 15» від
23.01.2013 року №№ 174,175, згідно яких ОСОБА_1
проживала без реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1 з 2000 року разом з ОСОБА_3 і вели
спільне господарство, оскільки такі
відомості суперечать іншим доказам у
справі та спростовуються наступним.

Так, свідки (сусіди ОСОБА_3) ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, зі
слів яких складено вищевказані
документи, на неодноразові виклики до
суду не з'явилися. ОСОБА_20 було подано
заяву про неможливість явки до суду за
станом здоров'я; поштові виклики до
суду на адресу ОСОБА_17 та ОСОБА_19 були
повернуті до суду з відмітками, що
вказані особи за зазначеними адресами
не проживають; ОСОБА_18 у судове
засідання, призначене на 04.02.2014 року, не
з'явилася, будучи належним чином
повідомленою про дату, час та місце
розгляду справи, у подальшому поштові
виклики до суду на її адресу були
повернуті до суду з відміткою - «за
закінченням терміну зберігання».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 проживала у
АДРЕСА_3 зі своїм чоловіком ОСОБА_21,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року
(підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 від 09.04.2012 року, а.с. 225), що
унеможливлювало її постійне
проживання однією сім'єю з ОСОБА_3.

Як вбачається з Акту обстеження
матеріально-побутових умов від 23.04.2011
року (відповідно до повідомлення
Стрижавської селищної ради
Вінницького району Вінницької області
від 11.12.2013 року № 2844, було допущено
технічну описку у році документу -
вказано « 2011 рік» замість « 2012 року»),
ОСОБА_1 влітку забирала ОСОБА_3 до себе;
в 2012 році ОСОБА_22 захворіла і за нею
доглядла ОСОБА_1 (а.с.12, 221).

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_12
та не заперечувалося позивачем ОСОБА_1
у судовому засіданні, а тому в силу
вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню, ОСОБА_1 до виходу на пенсію
працювала продавцем у
магазині у АДРЕСА_3 (режим роботи - з 8.00
год. до 20.00 год.), що унеможливлювало її
щоденне (постійне) перебування за
місцем проживання ОСОБА_3 у м. Вінниці.
При цьому, посилання позивача ОСОБА_1 на
те, що у разі її зайнятості на роботі її
обов'язки члена сім'ї відносно ОСОБА_3
виконував її чоловік, на переконання
суду, не заслуговує на увагу, оскільки
позовні вимоги стосуються саме
визначення ОСОБА_1 як члена сім'ї
ОСОБА_3.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_9,
під час її гостювання у ОСОБА_3 у м.
Вінниці у 2008 році (біля місяця) жодних
ознак проживання ОСОБА_1 у спірній
квартирі не було, ОСОБА_3 проживала
сама; вони дійсно їздили гостювати і у
АДРЕСА_3, однак не лише до ОСОБА_1, а й до
ОСОБА_23, яка на даний час також померла,
проте раніше проживала у одному
будинку з ОСОБА_1.

Крім того, суд звертає увагу, що
долучені до матеріалів справи
квитанції щодо оплати комунальних
послуг (а.с.50-64, 66-80, 193-214) та отримання
кредитних коштів (а.с. 48) стосуються
лише періоду 2012 - 2013 років, а не усього
періоду з 2000 року.

При цьому, суд не заперечує, що
впродовж вказаного періоду (з 2000 року)
ОСОБА_1 систематично спілкувалася з
ОСОБА_3, відвідувала її, запрошували до
себе влітку, надавала допомогу у
лікуванні та побуті, однак дані
обставини не підтверджують факту їх
проживання однією сім'єю впродовж
вказаного періоду.

Відповідно до ст. 1264 ЦПК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» вимога про усунення
спадкоємця від права на спадкування
може бути пред'явлена особою, для якої
таке усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій статті 1259
ЦК.

Оскільки судом не встановлено факт
проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, однією
сім'єю з 2000 року, тобто не менш як п'ять
років до часу відкриття спадщини, то її
позов в частині усунення відповідача
ОСОБА_2 від права на спадкування,
визнання за нею права власності у
порядку спадкування за законом та
визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом не може
бути задоволенний з огляду на те, що
вона не є особою, для якої таке усунення
породжує пов'язані зі спадкуванням
права та обов'язки, не є спадкоємцем за
законом наступних черг.

При цьому, суд критично оцінює
показання свідка ОСОБА_10, згідно яких
ОСОБА_3 планувала подарувати (або
заповісти) спірну квартиру саме ОСОБА_1,
оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку
про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 114,70 грн. судового збору,
тобто пропорційно до задоволених
позовних вимог. При цьому, суд вважає,
що витрати представника відповідача
ОСОБА_2 (ОСОБА_5), пов'язані з явкою до
суду (відповідно до ст. 85 ЦПК України),
не підлягають стягненю, оскільки судом
не було відмовлено у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 85, 88, 212, 213, 215, 256
ЦПК України, на підставі ст.
ст. 1262, 1264, 1266 ЦК України, п. 6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, проживали однією
сім'єю з 2011 року до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114,70
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя