Справа № 148/3803/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької
області

В складі головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Мрочко Т.О.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тульчина
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення шкоди
заподіяної злочином.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
шкоди заподіяної злочином та
притягнення даних осіб до кримінальної
відповідальності.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
в ході розгляду кримінальної справи
відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була
встановлена сума завданої шкоди, яку
засудженні не сплатили, за виконавчим
листом № 1-15 від 28.02.05 року. Сума збитків
складає 3474,48 грн.

В зв'язку з цим просить суд притягнути
до кримінальної відповідальності
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та
стягнути завдані збитки з врахуванням
індексу інфляції за попередні роки, а
також три відсотки річних від
простроченої суми.

В ході розгляду справи по суті позивач
змінював свої позовні вимоги в сторону
їх збільшення, а саме притягнути до
кримінальної відповідальності
відповідачів та стягнути з ОСОБА_4 17275,7
грн., за заподіяння матеріальної шкоди,
з ОСОБА_5 відповідно 14745,82 грн., і
моральну шкоду солідарно в сумі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги викладенні в позовній заяві та
заявах про збільшення позовних вимог
підтримав в повному обсязі з обставин
викладених в них. Крім того, вказав, що
суд зобов'язаний відкрити кримінальну
справу відносно відповідачів та
розглядати справи в одному
провадженні.

Відповідачі по справі, а також їх
представник, вимоги позивача
заперечили в повному обсязі, вказавши,
що подана заява є безпідставною, не
відповідає вимогам цивільного та
цивільно-процесуального
законодавства. Крім того, подали заяву
про застосування строків позовної
давності до вимог позивача.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідачів та їх представника,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив:

Згідно вироку Тульчинського районного
суду від 28.02.2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
визнано винним у вчиненні злочину
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, і
засуджено до покарання. (а.с. 76-79).

Як вбачається із мотивувальної частини
вироку, вказаними особами було вчинено
декілька крадіжок із домогосподарства
ОСОБА_1 При цьому вироком суду
встановлена сума викраденого майна, що
становить 3577 грн. В ході розгляду
кримінальної справи було вирішено
цивільний позов, відповідно до вимог
ст. 28 КПК України (в ред. 1961 року). Із
ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_1 1788
грн. за заподіяння матеріальної шкоди,
відповідно з ОСОБА_5 - 1652 грн., а також
солідарно із засуджених стягнуто 1000
грн. за заподіяння моральної шкоди
ОСОБА_1

Відповідно до витребуваних матеріалів
виконавчого провадження вбачається, що
в період з 8.01.2013 року по 6.03.2013 року, за
заявою ОСОБА_1 було відкрито виконавче
провадження про стягнення коштів за
виконавчими листами виданими
Тульчинським районним судом 28.02.2005
року. (а.с. 102-132).

6.03.2013 року, на підставі постанов
державного виконавця, виконавчий
документ було повернуто стягувачеві,
згідно ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» та роз'яснено
право повторного пред'явлення
виконавчого листа в строк до 6.03.2014 року.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдану майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 цього Кодексу передбачено
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду.

В свою чергу ст. 28 КПК України, яка діяла
на момент розгляду кримінальної
справи, було визначено, що особа, яка
зазнала матеріальної шкоди від
злочину, вправі при провадженні в
кримінальній справі пред'явити до
обвинуваченого або до осіб, що несуть
матеріальну відповідальність за дії
обвинуваченого, цивільний позов, який
розглядається судом разом з
кримінальною справою.

Таким чином, позивач реалізував своє
право на звернення до суду з цивільним
позовом під час розгляду кримінальної
справи, який був вирішений по суті.

Вирішуючи питання щодо стягнення боргу
з врахуванням індексу інфляції та 3%
річних від простроченої суми, суд
приймає до уваги ті обставини, що
вказані питання врегульовані
відповідними розділами Книги п'ятої ЦК
України щодо зобов'язального права.

Правовідносини щодо відшкодування
шкоди завданої злочин, не регулюються
даними нормами цивільного
законодавства. В даному випадку
відшкодуванню підлягають збитки, які
встановленні вироком суду.

Реалізація даного права позивача, яке
полягало в направленні виконавчого
листа для примусового виконання
органами ДВС, було здійснено ОСОБА_1
лише в січні 2013 року, при зверненні до
відділу ДВС Тульчинського РУЮ з
відповідною заявою про відкриття
виконавчого провадження.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог щодо відшкодування
шкоди завданої злочином з врахуванням
індексу інфляції та 3% річних за
прострочення виконання зобов'язання, в
зв'язку з його безпідставністю.

Щодо вимог позивача про порушення
кримінальної справи відносно
відповідачів, судом вказана позиція
була викладена в ухвалі від 13.05.2013 року
про відмову у відкритті провадження, в
зв'язку з тим, що вказана вимога не
підлягає розгляду судами в порядку
цивільного судочинства. (а.с. 3). Дана
позиція відображена і в ухвалі колегії
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області від 5.09.2013 року. (а.с. 32).

Вирішуючи заяву відповідачів про
застосування строку позовної давності
суд враховує, що підставою для відмови
в позові є пропуск строку позовної
давності для звернення до суду, яка є
самостійною підставою для його
застосування. В разі відмови в позовних
вимогах, в зв'язку з їх безпідставністю,
не можливо застосувати і норми
пропуску позовної давності, так як ці
дві підстави є взаємовиключаючими та
при вирішенні спору одночасно
застосовуватись не можуть.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На підставі до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати понесені позивачем мають бути
залишенні за стороною, в зв'язку з
відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. 28
КПК України «в ред.. 1961 року), ст. ст. , 8, 10,
15, 18, 57-60, 64, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення шкоди заподіяної злочином
відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Тульчинський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст судового рішення
виготовлено 27.03.2014 року.

Суддя