Єдиний унікальний номер 255/9090/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4347/2014
головуючий в I інстанції Алтухова О.С.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2014 року апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді
Никифоряка Л.П.

Суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.

при секретарі судового засідання
Руденко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції м.
Донецька, товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль», ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання недійсними
прилюдних торгів, акту про проведення
прилюдних торгів та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, у
якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1, в
інтересах якого діяв ОСОБА_4 на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 07 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції м.
Донецька /надалі ВДВС/, товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп» /надалі
Товариство/, публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль»
/надалі Банк/ та ОСОБА_2 з вимогами про
визнання недійсними прилюдних торгів
по реалізації автомобілю Mazda 3 SDN AT, 2007
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 та просив визнати недійсним акт
про проведення прилюдних торгів та
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, вказуючи що не
було підстав для проведення прилюдних
торгів, оскільки було визнано таким що
не підлягає виконанню виконавчий напис
нотаріуса на підставі якого і було
проведено прилюдні торги, також
державним виконавцем допущені
порушення чинного законодавства щодо
повідомлення боржника та оцінки
заставленого майна, та мали місце
порушення самої процедури проведення
прилюдних торгів.

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 22 січня 2014 року
квітня 2014 року задоволено заяву
представника позивача та до участі у
справі залучено ОСОБА_3.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 07 квітня 2014 року в
позові ОСОБА_1 відмовлено.

З рішенням суду не погодився позивач, в
апеляційній скарзі його представник
просив рішення скасувати та ухвалити
нове, яким позов задовольнити, вказуючи
що суд не врахував того, що виконавчий
напис вчинено поза межами повноважень
нотаріуса, з огляду на що він не
породжував правових наслідків.

Також судом не враховано обставин з
приводу того, що державним виконавцем
не дотримано вимог законодавства щодо
повідомлення боржника про оцінку
предмету застави та з приводу часу
проведення прилюдних торгів.

Разом з тим, згідно доводів апеляційної
скарги мали місце порушення процедури
проведення прилюдних торгів, оскільки
боржника також не було повідомлено про
час та місце проведення прилюдних
торгів.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача та його представника,
пояснення представника ВДВС, за
відсутності представників Товариства,
Банку та ОСОБА_2 повідомлених про час та
місце судового розгляду належним чином
про що свідчать наявні в матеріалах
справи телефонограми та рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень, також за відсутності
ОСОБА_3 який в заяві просив про розгляд
справи без нього, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у
скарзі доводи, апеляційний суд вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити за
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
через неналежне виконання зобов'язань
за кредитним договором, Банк на
підставі виконавчого напису нотаріуса
від 19 жовтня 2010 року звернув стягнення
на предмет застави автомобіль Mazda 3 SDN AT,
2007 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, та суд вважав, що дії державного
виконавця які не стосуються проведення
прилюдних торгів не можуть бути
підставою для визнання таких торгів
недійсними, також не являються
підставою для визнання недійсними
прилюдних торгів обставини що мали
місце після проведення торгів з
приводу визнання виконавчого напису
нотаріуса таким що не підлягає
виконанню.

Разом з тим, згідно висновків суду
позивач не довів існування порушень
чинного законодавства при проведенні
прилюдних торгів, через що суд вважав,
що відсутні підстави для задоволення
позову в частині вимог про визнання
недійсними прилюдних торгів, акту про
проведення прилюдних торгів та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини у
справі, дотримався норм процесуального
права та правильно застосував норми
матеріального права.

Встановлені судом першої інстанції
обставини з приводу надання ОСОБА_1
кредиту що був забезпечений заставою
автомобіля Mazda 3 SDN AT, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та щодо
неналежного виконання останнім своїх
зобов'язань за цим договором, з огляду
на що утворилася заборгованість в
рахунок погашення якої 19 жовтня 2010 року
було здійснено виконавчий напис
нотаріуса, а також обставини з приводу
визнання цього виконавчого напису
таким що не підлягає виконанню на
підставі рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 27 червня
2013 року сторонами фактично не
оспорювалися.

Та свої вимоги позивач обґрунтовував
тим що фактично у державного виконавця
не було правових підстав для відкриття
виконавчого провадження та
організації прилюдних торгів як
способу реалізації заставленого майна,
оскільки виконавчий напис на підставі
якого було відкрито виконавче
провадження визнано таким що не
підлягає виконанню.

У той же час, судом встановлено що
виконавчий напис вчинено 19 жовтня 2010
року, на підставі цього напису відкрито
виконавче провадження в ході якого 19
березня 2012 року було здійснено
реалізацію предмету застави
автомобілю Mazda 3 SDN AT, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, отже на час
реалізації не існувало обставин які би
вказували на відсутність підстав для
відкриття виконавчого провадження чи
неможливість здійснення реалізації
майна в межах виконавчого провадження.

З огляду на викладене, не знаходять
підтвердження доводи викладені в
апеляційній скарзі про відсутність
підстав для відкриття виконавчого
провадження та реалізації предмету
застави через ухвалення
Ворошиловським районним судом м.
Донецька рішення 27 червня 2013 року, яким
визнано виконавчий напис таким що не
підлягає виконанню.

Та визнання виконавчого напис таким що
не підлягає виконання що мало місце
після реалізації предмету застави,
само по собі не свідчить про
неправомірність публічних торгів з
реалізації цього майна на час їх
вчинення.

Разом з тим, підставою для визнання
торгів недійсними позивачем зазначено
недодержання державним виконавцем і
Товариством під час проведення
прилюдних торгів норм Закону України
«Про виконавче провадження» /надалі
Закон/ та Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року N 68/5 /надалі Тимчасове
положення/ щодо повідомлення боржника
про проведення торгів та з приводу
визначення ціни об'єкта застави.

Умови та порядок виконання рішень
судів і інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
визначено Законом.

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання й компетенцію, а також
учасників виконавчого провадження,
закріплено їхні права та обов'язки, у
тому числі право стягувачів і
боржників та інших учасників
виконавчого провадження на оскарження
дій (бездіяльності) державного
виконавця та порядок цього оскарження
/ст. ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону/.

У той же час, аналіз положень Закону
свідчить про те, що він не встановлює
порядку та правил проведення прилюдних
торгів, а лише закріплює, як і ст. 650 ЦК
України, такий спосіб реалізації майна,
як його продаж на прилюдних торгах /ст.
62 Закону України/.

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації.

Отже вірні висновки суду про те, що
ймовірні порушення державним
виконавцем під час здійснення своїх
повноважень, вимог передбачених
Законом, до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо відкриття
виконавчого провадження, накладення
арешту на майно, визначення вартості чи
оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24 - 27, 32, 33, 55,
57 цього Закону), то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7
ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст.
57, ст. ст. 55, 85 Закону).

При цьому, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
боржником взагалі не оскаржувались дії
державного виконавця, ні на час
здійснення виконавчого провадження ні
під час розгляду даної справи судом,
також доводи апелянта спростовуються
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами щодо відкриття
виконавчого провадження, повідомлення
у спосіб що визначенний чинним
законодавством боржника про відкриття
виконавчого провадження та здійснення
підготовчих дій щодо проведення оцінки
заставленого майна та вчинення дій
направлених на проведення прилюдних
торгів.

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням, яким
визначено, що прилюдні торги є
спеціальною процедурою продажу майна,
за результатами якої власником майна
стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну, та
передбачено певні правила проведення
цих торгів, які визначають процедуру
підготовки, проведення торгів
(опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна,
регулюють сам порядок проведення
торгів і стосуються оформлення
кінцевих результатів торгів /(п. 2.2,
розділ 3, 4, 6 Тимчасового положення/.

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а отже, є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги.

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку та відповідно до статті 215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Та відповідно до обставин у даній
справі, позивач не навів та не
підтвердив жодними доказами існування
порушень встановлених законодавством
правил проведення торгів, в засіданні
апеляційного суду вимоги позивача
зводились до відсутності правових
підстав для здійснення самого
виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції врахував всі обставини та
надані сторонами докази, щодо
відповідності процедури проведення
прилюдних торгів вимогам закону, та
дійшов обґрунтованого висновку з
приводу недоведеності обставин щодо
їх недійсності.

Отже з урахуванням наведеного, за
відсутності підстав для визнання
прилюдних торгів недійсними, позивач
не одержав права на застосування
наслідків їх недійсності, також жодним
чином не обґрунтував своїх вимог щодо
недійсності акту про проведення
прилюдних торгів та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.

З огляду на викладене, оскільки рішення
ухвалено з дотриманням вимог чинного
законодавства то відсутні підстави для
його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якого діяв ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 07 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з моменту проголошення
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: