АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/812/2014
Головуючий в І інстанції Скригун В.В.
Доповідач: Лісова Г.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової
Г.Є.Суддів:Семиженка Г.В. Базіль Л.В.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5,
що діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 23 грудня 2013
року за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства «Каланчацький
маслозавод» про відшкодування
моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А:

02.12.2013 року ОСОБА_6 звернувся в суд з
позовом до публічного акціонерного
товариства «Каланчацький маслозавод»
про відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що він звернувся до
роботодавця за останнім місцем роботи -
ПАТ «Каланчацький маслозавод», в якій
просив видати довідку про заробітну
плату, яка була необхідна для
пред'явлення службі зайнятості. Заява
була надіслана поштовим відправленням
із повідомленням про вручення.

18.09.2013 року поштове відправлення № 75 3 було повернуто йому з відміткою
про відмову в одержанні в результаті
чого він не отримав вказану довідку.

Внаслідок протиправних дій
відповідача, не видачі довідки про
розмір заробітної плати (доходу) йому
створено перешкоди в пошуку роботи
через державну службу зайнятості, в
результаті чого він зазнав душевних
страждань.

Просив визнати незаконність та
протиправність дій ПАТ «Каланчацький
маслозавод», зобов'язати відповідача
надати йому довідку про заробітну
плату (доходи) за останнім місцем
роботи за встановленою формою
необхідною для подання до органу
державної служби зайнятості.

Стягнути з ПАТ «Каланчацький
маслозавод» на його користь моральну
шкоду в розмірі 9000 (дев'ять тисяч)
гривень.

Рішенням Каланчацького
районного суду Херсонської області від
23 грудня 2013 року в задоволені позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення
суду ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_6
просить його скасувати і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.
Посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Письмові заперечення на
апеляційну скаргу до суду не надходили.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст.49 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про його роботу на
даному підприємстві, в установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у вересні 2013 року звернувся до
ПАТ «Каланчацький маслозавод» із
заявою, яку надіслав поштою з
повідомленням про вручення, про видачу
йому довідки про роботу на даному
підприємстві із зазначенням розміру
заробітної плати, яка необхідна йому
була для пред'явлення державному
центру зайнятості.

18.09.2013 року поштове відправлення
йому повернулося з відміткою про
відмову в його одержанні.

Позивач вважає, що протиправними
діями відповідача йому заподіяно
моральну шкоду, яка полягає в порушенні
його прав на видачу довідки,
відсутність якої позбавила можливості
одержати належну роботу через державну
службу зайнятості із заробітною платою
не нижчою розміру заробітної плати за
останнім місцем роботи.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд виходив з того, що довідка про
заробітну плату була направлена
позивачу ПАТ «Каланчацький
маслозавод» 9.12.3013 року і одержана ним 11
грудня 2013 року, що підтверджується
копією опису документів до
рекомендованого листа, чеком про
оплату поштового відправлення,
повідомленням про вручення.

Позивач не надав жодних доказів на
підтвердження того, що він перебував на
обліку в центрі зайнятості та що в
період з вересня по грудень 2013 року він
не був працевлаштований через державну
службу зайнятості із-за відсутності у
нього довідку про заробітну плату з
попереднього місця роботи.

Згідно з роз'ясненнями, які
містяться в п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» зазначено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Оскільки судом не було встановлено
факт заподіяння позивачеві такої
шкоди, то в задоволенні позову було
відмовлено.

Отже рішення судом першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суд, а тому
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, що
діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Каланчацького
районного суду Херсонської області від
23 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді