Справа № 755/1870/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" березня 2014 р.Дніпровський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 2 293 грн. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує
тим, що 02.06.2012 року ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» уклало
з ОСОБА_2 договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, Поліс № АВ/2762077,
за яким було застраховано
цивільно-правову відповідальність
осіб, що експлуатують автомобіль марки
«ВАЗ 2106», д. н. НОМЕР_1. 05.09.2012 року в м.
Києві по проспекту Московському
сталася ДТП за участю автомобіля марки
«ВАЗ 2106», д. н. НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1 та автомобіля «Акура», д. н.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Вказана
ДТП відбулась з вини відповідача
ОСОБА_1, який порушив вимоги п.13.1. ПДР
України, що підтверджуються
відомостями про ДТП № 9066800. 05.10.2012 року
Оболонський районний суд м. Києва виніс
постанову, в якій відповідач був
визнаний винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП та підданий адміністративному
стягненню у вигляді штрафу. Враховуючи
наведене, внаслідок вказаної ДТП
відповідач, тим самим порушив вимоги
ПДР України та завдав автомобілю
«Акура» д. н. НОМЕР_2 технічні
пошкодження. Відповідно до висновку
№469/12 від 13.09.2012 р. вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля марки «Акура»
складає 3 351,60 грн. Виконуючи свої
зобов'язання за договором
обо'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів позивачем виплачено страхове
відшкодування потерпілому у розмірі 2
293 грн., відповідно до платіжного
доручення №2829 від 14.01.2013 р.
Посилаючись на ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191, 1192
ЦК України, ст.ст. 4, 6, 27 ЗУ «Про
страхування» та на не виконання в
добровільному порядку вимог позивача
щодо відшкодування відповідачем
завданих збитків позивач вимушений
звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, проте надав заяву,
в якій підтримав позовні вимоги та
просив розглянути справу у його
відсутність. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального
Кодексу України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи
за його відсутності або якщо
повідомленні ним причини неявки
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд, вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно з ст. 4 Закону України «Про
страхування» страхування
транспортного засобу належить до
майнового страхування.

Відповідно ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно положень ст.ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода спричинена
джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. При цьому, особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

В судовому засіданні встановлено, що
02.06.2012 року ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» уклало
з ОСОБА_2 договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, Поліс № АВ/2762077,
за яким було застраховано
цивільно-правову відповідальність
осіб, що експлуатують автомобіль марки
«ВАЗ 2106», д. н. НОМЕР_1.

Так, 05.09.2012 року в м. Києві по проспекту
Московському сталася ДТП за участю
автомобіля марки «ВАЗ 2106», д. н. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля
«Акура», д. н. НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_3

Відповідно до постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 05.10.2012 року
ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні
п. 13.1 Правил Дорожнього Руху України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян в розмірі 340 грн. (а.с. 18)

Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, а отже,
виходячи з даних правил, постанова суду
у справі про адміністративне
правопорушення, якою встановлена вина
притягнутої до адміністративної
відповідальності особи, є обов'язковою
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову, з
питань щодо того, чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення розміру матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу №569/12 від 13.09.2012
р. вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля марки
«Акура», д. н. НОМЕР_2 складає 3 351,60 грн.

Виконуючи свої зобов'язання за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів позивачем виплачено страхове
відшкодування потерпілому у розмірі 2
293 грн. відповідно до платіжного
доручення №2829 від 14.01.2013 р.

Таким чином, сума понесених збитків
позивачем зв'язку з виконанням
зобов'язань по страховому
відшкодуванню, підлягає стягненню з
відповідача, в порядку регресу.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача та стягнення з відповідача на
його користь в порядку регресу суми
страхового відшкодування в розмірі 2 293
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про страхування», ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України,
ст.ст. 10-11, 57-61, 88, 169, 209,212-215, 218, 224, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» суму завданих збитків в
порядку регресу в розмірі 2 293 грн. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243,60 грн., а всього на загальну
суму 2 536,60 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Суддя: