Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1104/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

02.04.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Савченко С.О.,
Суржика М.М.

при секретарі - Крисановій Ю.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 24 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
міського спортивного комплексу ім.
А.Тузовського про визнання недійсними
наказів про оголошення доган та
звільнення, про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до міського
спортивного комплексу ім.
А.Тузовського про визнання недійсними
наказів про оголошення доган та
звільнення, про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Зазначав, що з 2008 року працював в
міському спортивному комплексі ім.
А.Тузовського (далі - МСК) робітником по
комплексному обслуговуванню споруд та
обладнання. У 2013 році у керівництва
установи по відношенню до нього
склалось вкрай неприязне відношення, а
20 жовтня 2013 року заступник директора
МСК повідомив його про звільнення з
підстав, передбачених п.3 ст.40 КЗпП
України - за систематичне невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
оскільки раніше до нього
застосовувалися заходи
дисциплінарного стягнення. Проте, про
накази № 2 від 09.01.2013 року та № 48 від
17.09.2013 року про оголошення догани, йому
відомо не було, оскільки з наказами він
ознайомлений не був. Порушень трудової
дисципліни він не допускав.
Посилаючись на ці обставини та на те, що
відповідач порушив порядок вирішення
питання про звільнення, що призвело до
порушення його трудових прав, просив
суд визнати недійсними наказ № 2 від
09.01.2013 року та № 48 від 17.09.2013 року про
оголошення догани, визнати недійсним
наказ № 55 від 17.10.2013 року про
звільнення. Просив поновити його на
роботі в МСК ім. А.Тузовського на посаді
робітника по комплексному
обслуговуванню споруд та обладнання.
Просив стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу та на
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди 5 000 грн. (а.с.1).

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено
(а.с.116-120).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який
діє в інтересах ОСОБА_3, просить рішення
суду першої інстанції скасувати з
підстав порушення норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення
позову(а.с.123-127).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
підтримав доводи апеляційної скарги, а
представник відповідача заперечив
проти них і просив рішення суду
залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений
на невизначений строк, а також
строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані його власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Судом встановлено, що сторони
перебували у трудових відносинах,
позивач працював у міському
спортивному комплексі ім.
А.Тузовського м. Світловодськ
робітником по комплексному
обслуговуванню споруд та обладнання.

Наказом № 55 від 17 жовтня 2013 року
звільнений з посади з 17 жовтня 2013 року
відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України за
систематичне невиконання працівником
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим
договором, правилами внутрішнього
трудового розпорядку, якщо до
працівника застосовувалися заходи
дисциплінарного стягнення.

Підставою наказу є наказ № 2 від 09
січня 2013 року про оголошення догани;
наказ № 48 від 17 вересня 2013 року про
оголошення догани та доповідна записка
інструктора-методиста ОСОБА_9. від 17
жовтня 2013 року (а.с.3).

Згідно із п. 2 ст. 149 КЗпП України за
кожне правопорушення трудової
дисципліни може бути застосовано лише
одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у
п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів» № 9 від 6 листопада
1992 року (із подальшими змінами) у
справах про поновлення на роботі осіб,
звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясувати,
в чому конкретно проявилось порушення,
що стало приводом для звільнення, чи
могло воно бути підставою для
розірвання трудового договору за
пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП
України, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом
передбаченні статтями 147-1, 148, 149 КЗпП
України правила і порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
зокрема, чи не закінчився встановлений
для цього строк, чи не застосовувалось
вже за цей проступок дисциплінарне
стягнення, чи враховувались при
звільненні ступінь тяжкості вчиненого
проступку і заподіяна ним шкода,
обставини, за яких вчинено проступок, і
попередня робота працівника.

Згідно наказу № 2 від 09 січня 2013 року
ОСОБА_3 08 січня 2013 року відмовився без
поважних причин від виконання роботи
та був відсутній на роботі з 8 години 30
хвилин до закінчення робочого часу.

Підставою для видачі наказу є
доповідна записка
інструктора-методиста МСК - ОСОБА_9.,
безпосереднього керівника ОСОБА_3,
згідно якої ОСОБА_3 08 січня 2013 року о 8
годині ранку прийшов на роботу, а через
30 хвилин самовільно покинув робоче
місце і був відсутній до кінця робочого
часу (а.с.28).

Відповідно до Посадової інструкції
робітника по комплексному
обслуговуванню та ремонту обладнання
та споруд, затвердженої 22 жовтня 2008
року, з якою ОСОБА_3 ознайомлений під
підпис , до його посадових обов'язків
входить забезпечення безперервної і
економічної роботи тепломережі
підприємства, бойлерних установок;
підтримання заданої температури, тиску
у мережі води; контроль роботи мережних
насосів; виконання операції з
перемикання у теплових схемах;
виявлення та усунення несправності в
роботі устаткування; ліквідація
аварійного стану; ведення оперативної
документації; участь у ремонті
бойлерних установок; огляд
контрольно-вимірювальних приборів;
виконання поточного ремонту бойлерної
установки насосів, запірної арматури
та іншого обладнання; виконання
окремих наказів керівництва (а.с.88-89).

Як пояснив представник відповідача,
в МСК працюють п'ять робітників по
комплексному обслуговуванню та
ремонту обладнання та споруд, для яких
встановлено відповідний графік роботи,
який передбачає їх змінність. Передача
зміни від одного робітника до іншого
здійснюється письмово шляхом
оформлення відповідного журналу
передачі змін. Також до обов'язків
вказаних робітників входить
прибирання робочого місця - бойлерної
та прилеглої території. 08 січня 2013 року
через 30 хвилин після прийняття зміни
ОСОБА_3 без попередження керівництва
покинув робоче місце і був відсутній на
роботі до закінчення робочого дня. В
цей день він не виконував покладені на
нього посадовою інструкцією обов'язки,
що підтверджено доповідною запискою
ОСОБА_9. - його безпосереднього
керівника. 09 січня 2013 року ОСОБА_3 було
запропоновано надати письмові
пояснення щодо причин відсутності на
роботі 08 січня 2013 року, проте він
відмовився.

Вказані обставини підтверджені
матеріалами справи, факт відмови в
наданні письмових пояснень та факт
відмови ОСОБА_3 від підпису про
ознайомлення з наказом № 2 від 09 січня
2013 року про оголошення догани,
підтверджені актом від 09 січня 2013 року,
складеним комісією та змістом самого
наказу (а.с28, 29,30) .

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
дисциплінарне стягнення 09 січня 2013
року накладене відповідачем у
відповідності до норм трудового
законодавства, з урахуванням ступені
тяжкості вчиненого проступку, строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачу не пропонувалось
керівництвом надати письмові
пояснення, про те, що позивач 08 січня 2013
року не допускав дисциплінарного
проступку, за який йому оголошено
догану, про не ознайомлення з наказом
№ 2 від 09 січня 2013 року про оголошення
догани, є безпідставними та такими, що
спростовуються матеріалами справи,
доказами, дослідженими в суді першої
інстанції. Вказані доводи висновків
суду не спростовують.

Наказом № 48 від 17 вересня 2013 року
директора МСК «Про дисциплінарне
стягнення» ОСОБА_3 оголошено догану за
недбале ставлення до виконання своїх
посадових обов'язків. Зазначено, що
порушення проявилось у тому, що 15
вересня 2013 року при передачі зміни він
відмовився від виконання роботи,
зробив запис в журналі передачі зміни в
нецензурній формі.

Підставою наказу є доповідна
записка інструктора-методиста ОСОБА_9.
від 16 вересня 2013 року та пояснювальна
записка ОСОБА_3 (а.с.31).

Згідно доповідної записки
інструктора-методиста ОСОБА_9., 15
вересня 2013 року ОСОБА_3 при передачі
зміни не прибрав сміття з контейнерів
для сміття (урни), на зауваження
робітника ОСОБА_5, який приймав зміну,
відповів у грубій формі. 29 липня 2013 року
при передачі зміни ОСОБА_3 зробив запис
в журналі передачі зміни в нецензурній
формі (а.с.33).

Вказані обставини підтверджені
письмовим поясненням ОСОБА_3, в якому
він підтвердив, що ОСОБА_5 зробив йому
зауваження щодо наявності сміття в
урнах і зазначив про те, що він здає все
так, як йому передали.

Доводи апеляційної скарги про те, що
прибирання сміття з урни не входить до
посадових обов'язків позивача, не
ґрунтується на положеннях
затвердженої його посадової
інструкції, п.2.10 якої передбачено, що
робітник по комплексному
обслуговуванню та ремонту обладнання
та споруд виконує окремі накази
керівництва.

Матеріалами справи
підтверджується, що за усними наказами
керівника та інструктора - методиста
ОСОБА_9., як безпосереднього керівника
цих робітників, перед здачею зміни
повинно здійснюватись прибирання
робочого місця - бойлерної, службового
приміщення на стадіоні та відповідної
прилеглої території, зокрема у вихідні
дні, коли відсутні двірники.

Доводи позивача про те, що він не був
ознайомлений з наказом № 48 від 17
вересня 2013 року про оголошення йому
догани, спростовуються актом,
складеним комісією щодо відмови від
підпису про ознайомлення з наказом (а.с.
32 ).

Відповідно до ст. 48 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням
проступку, але не пізніше одного місяця
з дня його виявлення, не рахуючи часу
звільнення працівника від роботи у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю
або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може
бути накладене пізніше шести місяців з
дня вчинення проступку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
запис у нецензурній формі в журналі
передачі змін було виявлено 29 липня 2013
року, тому станом на 17 вересня 2013 року
сплив строк для застосування
дисциплінарного стягнення, є
обґрунтованим.

Проте, як свідчать матеріали справи,
наказом № 48 від 17 вересня 2013 року
ОСОБА_3 догана була оголошена за
невиконання посадових обов'язків, а
саме наказу керівництва про
прибирання сміття з урн на території
стадіону.

Як пояснив в суді апеляційної
інстанції представник відповідача про
факт внесення запису в журнал у
нецензурній форм в наказі № 48 було
зазначено, оскільки враховувалось і
попереднє ставлення працівника до
роботи.

За таких обставин суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про дотримання відповідачем
трудового законодавства при
застосуванні до позивача вказаного
дисциплінарного стягнення.

Доводами апеляційної скарги ці
висновки суду не спростовуються.

Наказом № 55 від 17 жовтня 2013 року
директора МСК ОСОБА_3 звільнено за
систематичне невиконання обов'язків по
п.3 ст.40 КЗпП України з 17 жовтня 2013 року.
Підставою для видачі наказу є наказ №
2 від 09 січня 2013 року про оголошення
догани, наказ № 48 від 17 вересня 2013 року
про оголошення догани та вчинення
нового проступку 17 жовтня 2013 року, що
підтверджено доповідною запискою
інструктора - методиста ОСОБА_9. від 17
жовтня 2013 року (а.с.35).

Згідно доповідної записки 17 жовтня
2013 року о 8 годині ОСОБА_3 не передав
зміну робітнику ОСОБА_6, як це
передбачено посадовою інструкцією та
трудовою дисципліною. Не прибрав
сміття на стадіоні та в приміщенні
бойлерної і самовільно покинув
територію МСК (а.с.36).

Вказані обставини підтверджені
також доповідною ОСОБА_6, записом у
журналі передачі зміни від 17 жовтня 2013
року (а.с.37, 108).

З матеріалів справи, пояснень
представника відповідача вбачається,
що в МСК існує затверджений зразок
заповнення журналу передачі змін
робітниками по комплексному
обслуговуванню споруд та обладнання
МСК на зимовий період з 01 жовтня 2013
року, з яким позивач був ознайомлений
під підпис. Ним передбачено, що
приміщення бойлерної, умивальник,
душева та кімната відпочинку
передаються у прибраному та доброму
санітарному стані (а.с.106).

Тому доводи апеляційної скарги про
те, що 17 жовтня 2013 року позивач був
звільнений за невиконання роботи, яка
не передбачена його посадовою
інструкцією, є безпідставними та
такими, що спростовуються матеріалами
справи.

Встановлено, що в МСК ім.
А.Тузовського, профспілковий орган
відсутній.

Згідно колективного договору МСК
ім. А. Тузовського на 2012-2014 роки
відстоювати права і інтереси
працівників у відносинах з
адміністрацією з питань виробничої
діяльності зобов'язана Рада трудового
колективу. Рада трудового колективу
здійснює контроль за додержанням
законодавства про працю в МСК (п.3.17, п.4.17
колдоговору, а.с.70-78).

Судом встановлено, що питання про
звільнення ОСОБА_3 розглядалось Радою
трудового колективу, яка погодилась з
тим, що звільнення проведено у
відповідності до вимог трудового
законодавства.

Допитані в суді першої інстанції
свідки ОСОБА_7 - голова Ради трудового
колективу, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
підтвердили факти невиконання
позивачем посадових обов'язків,
порушення трудової дисципліни,
відмови від написання письмових
пояснень, від ознайомлення під підпис з
наказами про притягнення до
дисциплінарної відповідальності .

Суд першої інстанції всебічно і
повно з'ясував обставини справи, дав їм
належну правову оцінку і дійшов
правильного висновку про те, що у
відповідача були законні підстави для
звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП
України, яке проведено з дотриманням
норм чинного законодавства, оскільки
після застосування до нього
дисциплінарного стягнення, яке не
втратило юридичної сили за давністю і
не зняте достроково (ст. 151 КЗпП
України), він знову вчинив проступок на
роботі, та обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог.

Суд ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ст.308 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишаться
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє
в інетересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: