Справа № 594/463/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

Борщівський
районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Борщеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Іванківської
сільської ради, про визнання права
власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2,
після смерті якої відкрилась спадщина,
до складу якої, крім іншого, входить
будинковолодіння АДРЕСА_1. Поряд з тим,
зазначив, що ще за життя, а саме 05 грудня
2012 року, померла, на випадок своєї
смерті, належне їй майно, заповіла
позивачу. Проте, через відсутність
правовстановлюючих документів на
будинковолодіння, свої спадкові права
оформити не може. А тому, просив суд
визнати за ним право власності на
будинковолодіння, яке розташоване в
АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не
з»явився. В поданій до суду заяві
просив справу слухати у його
відсутності, при цьому зазначив, що
позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача -
Іванківської сільської ради в судове
засідання не з"явився, від голови
сільської ради Кравчишин І.Я. до суду
надійшла заява, в якій такий просив
розгляд справи провести без участі
представника відповідача, при цьому
вказав, що з сторони відповідача
заперечень щодо позову не має, і
відповідач такий визнає повністю.

За таких обставин, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с.Іванків
Борщівського району Тернопільської
області, що сторонами не оспорювалось,
стверджено копією свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1, виданого 07 жовтня 2013 року
Іванківською сільською радою
Борщівського району Тернопільської
області.

Поряд з тим, встановлено, що за
життя померла ОСОБА_2 зробила заповітні
розпорядження, відповідно до яких,
державний акт на право приватної
власності на землю серії Р2 №716896
виданий 18 вересня 2002 року, житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, а
також грошові вклади, що зберігаються в
Скала - Подільському відділенні
Ощадбанку України №6353/09 заповіла
позивачу.

Зазначене сторонами не
оспорювалось, крім того, стверджено
заповітами від 05.12.2012 року, посвідчених
секретарем виконкому Іванківської
сільської ради Борщівського району,
зареєстрованих в реєстрі за №344, 345.

Також встановлено, що після
смерті ОСОБА_2, позивач по справі у
визначеному законом порядку, як
спадкоємець за заповітом, заявив про
свої спадкові права, звернувшись до
приватного нотаріуса Борщівського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
із заявою про прийняття спадщини, а
також вступив в оперативне управління
майном проте, оформити право власності
на будинковолодіння так і не зміг у
зв"язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, що в ході судового
розгляду, було стверджено інформацією
приватного нотаріуса Борщівського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
від 07.04.2014 р. за № 205/02-31, матеріалами
спадкової справи № 20/2014 від 29.01.2014 р.,
довідкою Іванківської сільської ради
№298 від 14.04.2014 р.

Поряд з тим, встановлено, що до
складу спадщини, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_2, крім іншого, входить
будинковолодіння АДРЕСА_1, в якому
померла проживала та яке відносилося
до двору колгоспника, що стверджено
копіями особового рахунку з
погосподарських книг Іванківської
сільської ради за №217, 212 на ім"я ОСОБА_2,
довідкою виконавчого комітету
Іванківської сільської ради №297 від
14.04.2014 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123
Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.)
майно колгоспного двору належало його
членам на праві спільної власності,
розмір долі члена двору встановлювався
виходячи з рівності долей всіх членів
двору.

Відповідно до п.6 а) постанови
Пленуму Верховного суду України від
22.12.1995 року "Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності" право власності
на майно, яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування, мають ті члени двору,
котрі до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні. Такими, що
втратили це право, вважаються
працездатні члени двору, які не менше
трьох років підряд до цієї дати не
брали участі своєю працею і коштами у
веденні спільного господарства двору
(в цей строк не включаються перебування
на дійсній строковій військовій
службі, навчання в учбовому закладі,
хвороба).

А отже, ОСОБА_2, на відповідній
правовій основі набула право власності
на колгоспний двір, який був розміщений
по АДРЕСА_1, проте, за життя померла у
визначеному порядку своє право
власності на вказаний нерухомий об"єкт
не оформила та у відповідному органі не
зареєструвала.

Відповідно до виписки з рішення 18 сесії
21 скликання Іванківської сільської
ради від 02 березня 1994 року, ОСОБА_2
передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку загальною
площею 0, 25 га. для обслуговування
житлового будинку.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218
Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
єдиним спадкоємцем щодо майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 за заповітом,
після смерті якої заявив про свої
спадкові права. Також встановлено, що
інші особи щодо своїх прав на майно
померлої не заявляли.

Вказані обставини, сторонами не
оспорювалися, були стверджені
матеріалами спадкової справи № 20/2014
відкритої щодо майна померлої ОСОБА_2
від 29.01.2014 року.

Згідно характеристики будинку,
господарських будівель та споруд від 05
березня 2014 року, виготовленої
Борщівським БТІ, інвентаризаційна
вартість будинковолодіння АДРЕСА_1
становить 28291 грн.

Аналізуючи всі досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, враховуючи те, що
відповідачем заперечень щодо
задоволення позову надано не було, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
підставними, ґрунтуються на вимогах
закону, а тому, підлягають задоволенню
в повному об"ємі.

Виходячи з наведеного, на
підставі ст.ст. 120, 123 Цивільного
Кодексу (в редакції 1963 р.) ст.ст. 1216-1218,
1261, 1262 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на будинковолодіння по
АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с.Іванків
Борщівського району Тернопільської
області.

Судові витрати по справі покласти на
сторони, в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Борщівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні при його оголошенні - в 10-ти
денний строк з дня отримання його
копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду
Губіш О. А.