У х в а л а

іменем україни

19 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення 26 785 грн
86 коп. кредитної заборгованості за
кредитним договором, укладеним між
сторонами у справі 28 серпня 2007 року.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 04 жовтня 2013 року в
позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 28 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором від 28 серпня 2007 року в
розмірі 26 785 грн 86 коп., а саме: 6 821 грн 44
коп. заборгованості за кредитом; 19 964
грн 42 коп. заборгованості по процентам
за користування кредитом. Крім того,
стягнуто 267 грн 86 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржуване рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення районного суду,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції
керувався нормами ст. 251 ЦК України та
виходив з того, що позивачем пропущено
трирічний строк позовної давності.

Такі висновки суду першої інстанції
обґрунтовано спростував апеляційний
суд, який на підставі погоджених
сторонами умов кредитного договору
дійшов до висновків про автоматичне
пролонгування договору та його дію до
теперішнього часу. З врахуванням того,
що позивачем доведено наявність
кредитної заборгованості у
відповідача, апеляційний суд дійшов до
переконливих висновків про наявність
підстав для задоволення позову.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 28 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька В.С.,
Фаловська І.М.