Справа № 486/165/14-ц
Провадження № 2/486/206/2014
27 березня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області
у складі: головуючого -судді
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відділу Державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції, ОСОБА_2, третя особа: Служба у
справах дітей Южноукраїнської міської
ради Миколаївської області про
визнання дій незаконними та скасування
28 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зазначеним позовом, вказуючи, що
діями ДВС Южноукраїнського міського
управління юстиції здійснюються
заходи по реалізації 1/2 частки належної
їй на праві часткової приватної
власності квартири АДРЕСА_1, в рахунок
погашення її боргу перед ОСОБА_2
Внаслідок даних дій відділом ДВС було
винесено постанову про передачу
стягувачу в рахунок погашення боргу її
майна. Просила суд визнати дії ДВС
незаконними та скасувати відповідні
постанову та акт відділу ДВС по
передачу майна стягувачу, оскільки в
даній квартирі крім неї проживає
родина її сина, а також її малолітній
онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, права яких
було грубо порушено.
Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 26
березня 2014 року позовні вимоги
задоволено повністю.

При розгляді даної цивільної справи
судом встановлені порушення норм
чинного законодавства зі сторони
керівництва відділу Державної
виконавчої служби Южноукраїнського
міського управління юстиції, що
призвело до порушення законних прав
позивача.

Так, судом встановлено, що рішенням
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 19 березня 2010
року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було
стягнено 63200 грн. боргу та процентів за
невиконання умов боргового
зобов'язання.

20.07.2010 року на підставі вищезазначеного
рішення суду був виданий виконавчий
лист №2-61/2010 (а.с.63) для пред'явлення його
до виконання.

06.08.2010 року державним виконавцем
відділу ДВС Южноукраїнського міського
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
(а.с.61-62).

02.07.2013 року за вихідним № 661/5/8761 за
підписом начальника ВДВС Листопад Л.Д.
сторонам виконавчого провадження було
направлено повідомлення про оцінку
описаного та арештованого майна, а саме
1/2 частки двокімнатної квартири
АДРЕСА_2, вартість якої було оцінено в 79
150,00 грн. (а.с.64).

Відповідно до вимог ч.2 ст.52 Закону
України "Про виконавче провадження",
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у томі числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Статтею 57 цього ж Закону передбачено,
що арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення та шляхом його накладення.

Згідно із п.4.2 Інструкції з організації
примусового виконання рішень опис та
арешт майна боржника здійснюється в
такій послідовності:

4.2.1. Після виявлення майна боржника
державний виконавець проводить опис та
арешт цього майна, про що складає акт. В
акті опису та арешту майна боржника
повинні бути вказані:

а) назва кожного внесеного в акт
предмета і його відмінні ознаки (вага,
метраж, розмір, форма, вид, колір,
товарний знак, проби, виробнича марка,
дата випуску, ступінь зносу тощо);

г) прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігач);

е) зауваження або заяви стягувача,
боржника, осіб, що були присутні при
описі.

4.2.2. Акт опису та арешту майна
підписується державним виконавцем,
понятими, зберігачем майна, боржником
та стягувачем, їх представниками, а
також може бути підписаний іншими
особами, які були присутні при
проведенні опису майна. У разі відмови
від підпису сторін чи інших осіб, що
були присутні при виконанні, про це
робиться відмітка в акті.

4.2.5. Якщо описане майно передано на
зберігання не боржникові чи його
представнику, а іншій особі, то акт
опису та арешту майна складається в
трьох примірниках. Перший залишається
в провадженні державного виконавця, а
інші вручаються зберігачеві майна та
боржнику під розписку на першому
примірнику акта.

Як вбачається з дослідженого в
судовому засіданні акту опису та
арешту нерухомого майна, належного на
праві часткової приватної власності
ОСОБА_1 від 25.03.2013 року (а.с.66-69),
державним виконавцем Задерою О.С. при
складанні цього акту було грубо
порушено вищезазначені вимоги
Інструкції.

Крім того, в судовому засіданні
представник відділу ДВС Чаловський Є.С.
не зміг пояснити суду причину
відсутності підпису боржниці про
вручення їй копії акту опису та арешту
майна та роз'яснення їй права на
оскарження дій державного виконавця
до начальника відповідного відділу
державної виконавчої служби та в суді,
що ставить під сумнів те, що
вищезазначена дія проводилася за
місцем знаходження майна.

Як вбачається з заявки (а.с.70-71)
виконаною державним виконавцем
Личкань О.О. та підписаного начальником
відділу ДВС Листопад Л.Д. 13.08.2013 року за
вих. №5/11302, відділ ДВС Южноукраїнського
міського управління юстиції звернувся
до відповідної спеціалізованої
організації з проханням здійснити
реалізацію 1/2 частки двокімнатної
квартири АДРЕСА_2 належної на праві
власності ОСОБА_1

В силу ч. 2 ст. 62 ЗУ "Про виконавче
провадження" реалізація арештованого
майна, крім майна, вилученого з обігу
згідно із законом, та майна,
зазначеного в ч.8 ст. 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах. Рухоме майно,
вартість якого не перевищує сто
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, товари побутового
вжитку, а також інше рухоме майно (у
разі якщо стягувач не заперечує проти
цього) реалізуються на комісійних
умовах. Нерухоме майно, транспортні
засоби, повітряні, морські та річкові
судна реалізуються виключно на
прилюдних торгах (аукціонах).

Документи підтверджуючі ті обставини,
що такі торги не відбулись, суду
представником ВДВС Южноукраїнського
міського управління юстиції
Чаловським Є.С. у судовому засіданні
надано не було. При цьому останній суду
пояснив, що вони повинні знаходитися не
в матеріалах виконавчого провадження,
а зберігатись в організації, яка
здійснює реалізацію майна боржника
арештованого державним виконавцем при
здійсненні виконавчого провадження з
виконання виконавчого документу.

29.11.2013 року за вих. № 5/16576 стягувачку
ОСОБА_2 було повідомлено про її право
залишення непроданого майна за собою,
що підтверджується листом (а.с. 72), а 25
грудня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Южноукраїнського міського
управління юстиції було складено акт
про передачу ОСОБА_2 нереалізованого
майна в рахунок погашення боргу. Дані
документи затверджені начальником
ВДВС Южноукраїнського міського
управління юстиції в Миколаївській
області Листопад Л.Д.

При цьому суду не надано підтвердження
того, що боржниці ОСОБА_1 була
направлена копія постанови про
передачу майна стягувачу ОСОБА_2 та
роз'яснено строки і порядок її
оскарження до Южноукраїнського
міського суду протягом 10 днів з моменту
її отримання, а навпаки в той же день, 25
грудня 2013 року було прийнято рішення
про передачу майна (а.с. 7).

Як видно довідки-виписки з домової
книги (а.с. 9) виданої 05.12.2013 року в
квартирі АДРЕСА_3, крім боржниці
проживають та зареєстровані: її мати -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, її чоловік -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, її син - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та її онук - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5

Онук позивача ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується копією свідоцтва (а.с.
8).

Про дану обставину ОСОБА_1 повідомила
начальника ВДВС Южноукраїнського
міського управління юстиції Листопад
Л.Д. 06 грудня 2013 року, про що є
підтвердження в матеріалах цивільної
справи (а.с. 10). Але не зважаючи на це та
всупереч ст.ст. 17,18 Закону України "Про
охорону дитинства" були порушені права
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Так, відповідно до ч.4 ст. 12 ЗУ "Про
основи соціального захисту дітей" для
вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.
Посадові особи органів опіки та
піклування несуть персональну
відповідальність за захист прав та
інтересів дітей при наданні дозволу на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, яке належить дітям.

Статтею 17 ЗУ "Про охорону дитинства"
забезпечується право дитини на житло.
Так у ч.3 даної статті зазначено, що
батьки або особи, які їх замінюють, не
мають права без дозволу органів опіки і
піклування, наданого відповідно до
закону, укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та/або державній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати поділ,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Частина 2 ст. 18 цього ж Закону вказує, що
діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.

Крім того ч.1 ст. 224 ЦК України
встановлено, що правочин, вчинений без
дозволу органу опіки та піклування
(стаття 71 цього Кодексу) є нікчемним.

Вказане свідчить про службову
недбалість посадових осіб відділу
Державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції. Порушення ними норм діючого
законодавства стосовно майнових прав
членів сім'ї наймача житлового
приміщення, а також грубе порушення
п.4.5.9. Інструкції з організації
примусового виконання рішень, в якій
зазначено: «у разі передачі на
реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону».

Крім того, в суду викликає сумнів
достовірність акту про передачу
стягувачу нереалізованого майна в
рахунок погашення боргу від 25.12.2013 року,
затвердженого державним виконавцем
Листопад Л.Д. (а.с.7), оскільки підпис
стягувача ОСОБА_2 в даному акті є
відмінним від її ж підпису в
нотаріально посвідченому дорученні
виданому на ім'я ОСОБА_9, станом на 28.02.2013
року (а.с.37).

З метою недопущення аналогічних
порушень в майбутньому та вжиття
заходів реагування, суд вважає за
необхідне довести викладене до відома
прокурора м. Южноукраїнська для
вирішення питання про порушення
кримінального провадження за фактом
складу злочину за ст.ст. 364,367 КК України
відносно посадових осіб відділу
Державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції у м. Южноукраїнську
Миколаївської області та довести до
відома керівництва Южноукраїнського
міського управління юстиції.

Керуючись ст. 211 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Про викладене в окремій ухвалі довести
до відома прокурора м. Южноукраїнська
для вирішеня питання про порушення
кримінального провадження за фактом
складу злочину за ст.ст. 364,367 КК України
відносно посадових осіб відділу
Державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції у м. Южноукраїнську
Миколаївської області та довести до
відома керівництва Южноукраїнського
міського управління юстиції.

Про вжиті заходи в установлений
законом строк з дня надходження
окремої ухвали повідомити
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду
О. Д. Франчук