АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/1121/14
Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О.
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в
інтересах та за довіреністю ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 листопада 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося в суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому
просило стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№PLA0RX07720125 від 24 грудня 2006 року у розмірі
15 586 грн. 46 коп., судовий збір у розмірі
229 грн. 40 коп., а також просило стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно 700 грн.

14 листопада 2013 року ухвалою суду
роз'єднано цивільну справу за позовом
ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення заборгованості у
самостійні провадження, а саме позов
ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості виділено в
окреме провадження та присвоєно справі
окремий номер.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 листопада 2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця м.
Полтави, зареєстрованого в АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № РLA0RX07720125 від 24
грудня 2006 року у розмірі 15 586 грн. 46 коп.
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят
шість) гривень 46 (сорок шість) копійок
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 (сорок) копійок.

З судовим рішенням не погодилася
ОСОБА_1, яка діє в інтересах та за
довіреністю ОСОБА_2 та подала на нього
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову,
зокрема зазначає, що строк позовної
давності не був збільшений за
домовленістю сторін, оскільки Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам ОСОБА_2 не підписані та відсутня
дата їх складання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_2 укладено договір №PLA0RX07720125
від 24 грудня 2006 року, згідно якого
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2 143 грн.
90 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 24 грудня 2008 року.

Договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) та Тарифів, на що
позичальником дана відповідна згода,
яка власноручно підписана.

08 квітня 2009 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено
договір поруки №PLA0RX07720125-П від 08 квітня
2009 року, згідно з яким зобов'язання за
вказаним кредитним договором №PLA0RX07720125
забезпечене порукою у розмірі 700 грн.

Відповідач ОСОБА_2 своїх зобов'язань за
договором № PLA0RX07720125 від 24 грудня 2006
року належним чином не виконує. Останню
оплату здійснив 05 липня 2007 року.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2
зобов'язання за кредитним договором
від 24 грудня 2006 року, у нього виникла
заборгованість за кредитним договором,
яка станом на 22 квітня 2013 року
становила - 16 286 грн. 46 коп., та
складається з: 1 656 грн. 12 коп. -
заборгованості за кредитом; 6 445 грн. 86
коп. - заборгованості по процентам за
користування кредитом; 6 932 грн. 74 коп. -
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована
частина); 751 грн. 74 коп. - штраф (процентна
складова).

Відповідно до умов кредитного договору
банк надав кредит з кінцевим терміном
повернення 24 грудня 2008 року.

Згідно п.6.6 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років.

Врахувавши вказані умови договору,
місцевий суд зазначив, що оскільки
остаточний та повний розрахунок мав
бути здійснений до 24 грудня 2008 року,
тому прострочення виконання
зобов'язання за договором, а отже і
строк позовної давності починає відлік
з 24 грудня 2008 року. До суду позивач
звернувся 22 серпня 2013 року, тобто в
межах 5-річного (збільшеного) строку
позовної давності.

Однак колегія суддів не може
погодитися з таким висновком місцевого
суду.

Згідно ст. 509 ч.1 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено
обов'язковість виконання зобов'язання
належним чином, відповідно до
умов договору та вимог ЦК України,
інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 610 ЦК України порушення
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання зобов'язань
в обумовлений сторонами строк.

Між тим, законодавчо закріплено -
статтею 530 ЦК України поняття «строк
дії договору» та статтею 631 ЦК України
поняття строк (термін) виконання
зобов'язання», які є різними з точки
зору їх правової природи.

Згідно Заяви позичальника, банк надав
ОСОБА_2 кредит з кінцевим терміном
повернення 24 грудня 2008 року. Вказане
стосується досягнутої між сторонами
домовленості щодо строку дії
договору.

Відповідно до п. 3.2.2 та п. 3.2.3 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»)
позичальник зобов'язується погашати
кредит у порядку та строки відповідно
до заяви; сплатити відсотки за
користування кредитом відповідно до
заяви та п. 4.1 даних Умов та Тарифів.
Повну сплату відсотків за користування
кредитом здійснювати не пізніше дати
фактичного повного погашення кредиту.

В свою чергу, у Заяві позичальника
зазначено, що погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, за який
приймається період з 24 по 30 число
кожного місяця позичальник повинен
надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 148, 26 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат з Умовами.

З аналізу наданих позивачем
розрахунків заборгованості за
кредитним договором, позичальник
повинен був щомісячно сплачувати
мінімальний обов'язковий щомісячний
платіж. Останнє доводить, що відповідач
мав перед банком виконувати свої
строкові зобов'язання по погашенню
щомісячних платежів, які фактично
перестав вносити з 06 липня 2007 року.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору, сторони погодили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань у вигляді повернення
останнім кредиту частками (щомісячними
платежами) в розмірі та в строки,
передбачені умовами договору.

Із вказаного можна зробити висновок, що
Заявою позичальника та Умовами
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
і встановлюють відповідальність за
невиконання цього обов'язку.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Оскільки матеріалами справи доведено,
що позичальник з липня 2007 року
перестав здійснювати будь-які
щомісячні платежі, в тому числі і по
сплаті мінімального обов'язкового
платежу, право кредитора необхідно
вважати порушеним саме з моменту
недотримання боржником строку
погашення чергового щомісячного
платежу, який повинен був мати місце з 24
по 30 липня 2007 року , а відтак і
початок перебігу позовної давності за
кожний черговий платіж необхідно
обраховувати з моменту порушення
строку його виконання.

Беручи до уваги, що в липні 2007 року
позичальником не було здійснено
погашення чергового платежу по
поверненню кредиту, то вже в серпні 2007
року мало місце порушення прав
кредитора, відтак в останнього
виникло право на позов, який він мав
пред'явити протягом п'яти років, у
відповідності до п. 6.6 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), проте
звернувся до суду лише в серпні 2013 року,
тобто за межами строку позовної
давності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було ухвалене рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що відповідно до
положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є
підставою для його скасування з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4
ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах та за довіреністю ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 14 листопада 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити за спливом строку позовної
давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Обідіна О.І.
/підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
________________ О.О. Панченко