Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1640/14
Головуючий у 1 інстанції: Суркова
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 14 лютого 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

У позові зазначалось, що 22.03.2006 року між
банком та відповідачем було укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі 1500
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості.

Відповідач свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, внаслідок чого станом на 31.07.2013
року виникла заборгованість у розмірі
33 536,73 грн., з яких заборгованість по
кредиту - 7458,08 грн., заборгованість за
відсотками - 24 005,47 грн., штраф (фіксована
частина) у розмірі 500 грн., штраф
(процентна складова) у розмірі 1573,18 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
33563,73 грн. за кредитним договором №б/н
від 22.03.2006 року та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2014 року у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк" зазначає, що судом неповно
з'ясовані обставини, які мають значення
для справи, рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом
безпідставно застосовано строк
позовної давності, тому просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 631 ЦК України
строком договору саме є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

За ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 5 ст. 261 ЦК України
встановлено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Судом встановлено, що 22.03.2006 року
між банком та відповідачем був
укладений кредитний договір, за
умовами якого відповідач отримав
кредит у розмірі 1500 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

У заяві про отримання кредиту
ОСОБА_3 зазначив, що він ознайомився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, які були надані
йому у письмовій формі.

За наданим суду розрахунком банку
відповідач свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, внаслідок чого станом на 31.07.2013
року виникла заборгованість у розмірі
33 536,73 грн., з яких заборгованість по
кредиту - 7458,08 грн., заборгованість за
відсотками - 24 005,47 грн., штраф (фіксована
частина) у розмірі 500 грн., штраф
(процентна складова) у розмірі 1573,18 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову
ПАТ КБ "ПриватБанк" суд першої
інстанції правильно виходив із того, що
за умовами кредитування строк
повернення кредиту настає 22.03.2007 року.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Відповідно до ч.. 4, 5 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові.

Оскільки протягом часу його дії
сторони не заявляли про припинення дії
договору, він автоматично був
пролонгований на 12 місяців до 22.03.2008
року, що є кінцевим терміном повернення
кредиту та відповідає строку дії
кредитної картки.

Відповідач ОСОБА_3 вчинив останній
платіж - сплату відсотків за
користування кредитними коштами 26.05.2008
року. Позивач же звернувся з позовом до
суду 03.09.2013 року, тобто більше ніж через
4 роки з дня спливу строку виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Суд повно і всебічно дослідив
обставини справи, доводи та
заперечення сторін, дав належну оцінку
всім наданим суду доказам в їх
сукупності та дійшов правильного й
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
ПАТ КБ "ПриватБанк" пропущено строк
позовної давності, клопотання про
поновлення якого позивачем не
заявлялося, а відповідач наполягав на
застосуванні наслідків пропущення
такого строку в порядку ч.3 ст. 267 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, колегія судів не
вбачає порушення норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
не правильного вирішення справи, а тому
за правилами ст. 308 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе судове рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: