АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/989/13-ц
інстанції Фролов М.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2516/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.,

за участю представника
позивача ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_5 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 10 грудня 2013 року та на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 3 жовтня 2013 року про відмову у
задоволенні заяви про закриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_5, третя особа Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності в порядку
спадкування та усунення перешкод у
користуванні майном.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені
частково: визнано за нею право
власності в порядку спадкування на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1; стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 500,00 грн.
судового збору.

Під час розгляду справи по суті
представник відповідача ОСОБА_4
звернувся до суду із заявою про
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог про визнання
права власності на спадкове майно у
зв'язку з тим, що є таке, що набрало
законної сили, рішення суду з приводу
спору між тими самим сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.
Ухвалою Голосіївського райсуду м.
Києва від 3 жовтня 2013 року у задоволенні
заяви представника відповідача
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.12.2000 ОСОБА_7, матір сторін, склала
заповіт, яким заповіла ОСОБА_6 належну
їй на праві власності частину квартири
АДРЕСА_1. У зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
квартиру позивач позбавлена
можливості одержати свідоцтво про
право на спадщину у 17-й Київській
державній нотаріальній конторі, куди
звернулась із відповідною заявою про
прийняття спадщини.

Спори між сторонами з приводу
спадкового майна неодноразово
вирішувались у судовому порядку.

Так, рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 17.06.2009 у задоволенні
позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання
права власності в порядку спадкування
відмовлено з підстав недоведеності
порушення прав позивача відповідачем
шляхом перешкоджання у отриманні
документів. Рішенням Апеляційного суду
міста Києва від 02.09.2009 рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 17.06.2009 скасовано з ухваленням
нового, яким у задоволенні позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання права
власності в порядку спадкування
відмовлено з тих підстав, що позивач не
є особою, на яку спадкодавцем складено
заповіт через невідповідність у
написанні прізвища позивача.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 11.04.2012 у
задоволенні позову ОСОБА_6 про
встановлення факту належності
заповіту, визнання права власності на
квартиру, зобов'язання здійснити
реєстрацію відмовлено з підстав
недоведеності того, що позивач є
особою, на яку спадкодавцем складено
заповіт через невідповідність у
написанні прізвища позивача. Рішенням
Апеляційного суду міста Києва від
14.06.2012 рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 11.04.2012
було скасоване з ухваленням нового,
яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені
частково: встановлено факт належності
ОСОБА_6 заповіту; у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено з тих
підстав, що суд не вправі розглядати
питання, вирішення яких відноситься до
компетенції відповідних державних
(нотаріальних) органів.

Також судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_6 внаслідок
відсутності у неї правовстановлюючого
документу на квартиру позбавлена
можливості реалізувати своє право на
спадкування майна у визначений законом
спосіб, оскільки не може на вимогу
нотаріуса пред'явити
правовстановлюючий документ на
спадкове майно.

Судом також встановлено, що свідоцтво
про право власності на житло від 14.06.2000,
відповідно до якого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є
співвласниками спірної квартири у
рівних долях, зберігається у
останнього, оскільки в матеріалах
спадкової справи міститься подана ним
до нотаріальної контори копія
вказаного свідоцтва. За таких обставин
та керуючись ст.ст.392,1296,1297 ЦК України
суд першої інстанції вважав позовні
вимоги про визнання права власності у
порядку спадкування на частину спірної
квартири такими, що підлягають
задоволенню.

Разом з тим, враховуючи, що позивач не
довів належними і допустимими доказами
обставини перешкоджання їй
відповідачем у користуванні та
розпорядженні Ѕ частиною спірної
квартири, а також що право власності в
порядку спадкування на нерухоме майно
виникає з моменту реєстрації права
власності на нерухоме майно у
визначений законом спосіб, суд першої
інстанції вважав, що позовні вимоги
щодо усунення перешкод у користуванні
та розпорядженні майном є передчасними
і такими, що не підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
закриття провадження у даній справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
є такі, що набрали законної сили,
рішення між тими самими сторонами, про
той самий предмет, але з інших підстав -
позивачу було відмовлено у задоволенні
позову про визнання права на
спадкування у зв'язку з
невідповідністю у написанні її
прізвища.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення від 10.12.2013 та ухвалу
від 03.10.2013 Голосіївського районного
суду м. Києва у даній справі та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 відмовити у
повному обсязі, а провадження у справі
закрити. Посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача проти доводів
апеляційних скарг заперечував та
просив залишити оскаржувані судові
рішення без змін. Представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу з наведених у ній доводів,
просив її задовольнити та скасувати
рішення і ухвалу суду першої інстанції
та закрити провадження у даній справі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваних рішення
та ухвали в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених у суді першої
інстанції вимог, колегія дійшла
висновку, що апеляційні скарги
підлягають відхиленню, а оскаржувані
судові рішення - залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що спадкоємцем майна
померлої у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, а саме Ѕ
частини спірної квартири, є її дочка,
позивач по справі ОСОБА_6 відповідно до
складеного ОСОБА_7 15.12.2000 заповіту та в
силу ст.1223 ЦК України.

Також встановлено і підтверджується
наявними у матеріалах справи доказами,
що позивач своєчасно звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
державній реєстрації, провадиться
нотаріусом відповідно до п.216
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК
України відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач позбавлена можливості
реалізувати право на спадкування
спірного майна, оскільки оригінал
правовстановлюючого документу на
спірну квартиру (свідоцтво про право
власності на житло - квартиру АДРЕСА_1)
знаходиться у ОСОБА_5 як співвласника Ѕ
частини вказаної квартири, який,
подавши до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини, не подав
оригінал правовстановлюючого
документу на це майно, цим самим
створюючи перешкоди для позивача в
реалізації її права на одержання
свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням викладеного, ненадання
нотаріусу оригіналу свідоцтва про
право власності на житло позбавляє
його можливості видати спадкоємцеві
ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину,
проте не позбавляє позивача права на
спадщину. Оскільки сумнівів того, що Ѕ
частина спірної квартири на момент
відкриття спадщини належала ОСОБА_7 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, немає, і цей факт не
заперечується відповідачем, колегія
дійшла висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_6 про це обґрунтовано задоволені.
Доводи апеляційної скарги такого
висновку суду не спростовують і на його
правильність не впливають.

Правильним є висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
закриття провадження у справі у
частині позовних вимог про визнання
права власності у порядку спадкування,
адже судовими рішеннями у спорах між
тими самими сторонами, про той самий
предмет позивачу відмовлено у
задоволенні її вимог через
невідповідність у написанні прізвища
позивача, а не у зв'язку з
необґрунтованістю позову чи
відсутністю права спадкування.

З огляду на викладене суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених наявними у матеріалах
справи та дослідженими в судовому
засіданні доказами. Передбачених
ст.309,311,312 ЦПК України підстав для
скасування оскаржуваних судових
рішень у даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 10 грудня 2013 року та ухвалу
Голосіївського райсуду м. Києва від 3
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа № 752/989/13-ц
Головуючий у першій
інстанції Фролов М.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/796/2516/2014
Доповідач
Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

18 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.,

за участю представника
позивача ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_5 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 10 грудня 2013 року та на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 3 жовтня 2013 року про відмову у
задоволенні заяви про закриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_5, третя особа Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності в порядку
спадкування та усунення перешкод у
користуванні майном.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.
Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 10 грудня 2013 року та ухвалу
Голосіївського райсуду м. Києва від 3
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна