№ 2/258/851/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Донецьк
21 березня 2014
року

Кіровський районний суд м. Донецька у
складі судді Сидорова Є.І., при
секретарі Нестеренко П.Г., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в якому вказав, що з відповідачкою
знаходиться у шлюбних відносинах з 30
листопада 1996 року. Шлюб зареєстрований
Петровським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Донецька,
актовий запис № 326. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини
припинили у вересні 2013 року у зв'язку із
психологічною несумісністю,
відсутністю взаєморозуміння, різними
поглядами на життєві та сімейні
обставини. З цього часу спільне
господарство не ведеться, спільного
бюджету не мають, спора про розділ
спільно набутого майна не мають.
Вважає, що родина розпалась та не може
бути збережена. Просить розірвати шлюб
між ним та відповідачкою,
зареєстрований Петровським відділом
реєстрації актів громадянського стану
м. Донецька від 30 листопада 1996 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
з'явився, позов підтримав, суду надав
пояснення аналогічні вищезазначеним у
позовній заяві та просив розірвати
шлюб між ним та відповідачкою.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
з'явилася, позовні вимоги визнала, про
що надала суду заяву, пояснила, що не
заперечує проти розірвання шлюбу між
нею та позивачем.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного
кодексу України і роз'ясненням п. 10
Постанови Пленуму Верхового Суду
України від 21.12.2007 року № 11 проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано у судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Суд, заслухав пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в
їх сукупності, вважає, що позов
підлягає задоволенню, так як
відношення у родині вже не підлягають
збереженню.

В судовому засіданні було встановлено,
що сторони знаходились у шлюбних
відносинах з 30 листопада 1996 року. Шлюб
зареєстрований Петровським відділом
реєстрації актів громадянського стану
м. Донецька, актовий запис № 326. Від
шлюбу мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини
сторони припинили у вересні 2013 року у
зв'язку із несумісництвом характерів,
різними поглядами на життя. В
результаті чого були втрачені почуття
любові та поваги, що призвело до
розпаду родини.

Зважаючи на вищевикладені обставини,
суд дійшов до висновку про
неможливість збереження сім'ї та
задоволенню позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України,
ст.. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований Петровським відділом
реєстрації актів громадянського стану
м. Донецька від 30 листопада 1996 року,
актовий запис № 326.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2
зазначити як ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення надруковано суддею
одноособово в одному примірнику в
кімнаті для нарад.

Суддя
Є.І.
Сидоров