Справа № 466/8666/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„25" лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В.І

при секретарі
Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє
ОСОБА_2 до Львівського міського
управління юстиції, третіх осіб -
Третьої львівської державної
нотаріальної контори, приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування,

у с т а н о в
и в :

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1, від
імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції, третіх осіб - Третьої
львівської державної нотаріальної
контори, приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що з 1998 року, він, ОСОБА_1 разом зі своїм
батьком ОСОБА_4 проживали в АДРЕСА_1,
власником якої був його батько, і там
були зареєстровані.

У 2010 році його батько ОСОБА_4 подарував
вказану квартиру своєму старшому сину
від першого шлюбу, однак, у 2012 році,
батько, зрозумівши, що вчинив помилку
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Львова з позовом про
визнання договору дарування квартири
недійсним.

12 червня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Львова ухвалив рішення
про визнання договору дарування
квартири недійсним, на підставі якого
батько повинен був відновити своє
право власності на квартиру. Але,
нажаль він цього не встиг зробити,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, залишивши йому,
позивачу згідно заповіту квартиру
АДРЕСА_1.

09 липня 2013 року він звернувся в Третю
львівську державну нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини. Однак в нотаріальній конторі
йому пояснили, що для оформлення
свідоцтва про прийняття спадщини
потрібно надати правовстановлюючі
документи на квартиру. Зробити цього
він не може, тому що всі документи на
квартиру знаходяться в приватного
нотаріуса ОСОБА_3, яка посвідчувала
договір дарування квартири. Коли він
звернувся до ОСОБА_3 з рішенням суду про
визнання договору дарування квартири
недійсним, щоб вона йому видала
документи на квартиру, вона йому
відмовила, сказавши, що може повернути
документи тільки батькові. Таким чином
він не може оформити спадщину на майно,
яке йому заповів батько, тому вирішив
звернутись до суду.

У ході розгляду справи позивачем було
уточнено позовні вимоги стосовно
заміни первісного відповідача та
залучено в якості належного
відповідача замість реєстраційної
служби Львівського міського
управління юстиції - Львівське міське
управління юстиції.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 не з»явились,
подали заяви в яких позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просили
розглядати справи у їх відсутності.

Представник Львівського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явився. В матеріалах справи
міститься лист начальника Львівського
міського управління юстиції Мазур Р.В.,
у якому просить розглядати справу у
відсутності їхнього представника та
щодо заявлених позовних вимог,
покладається на розсуд суду.

Приватний нотаріус Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилась,
надіслала на адресу суду копії
правовстановлюючих документів на
квартиру АДРЕСА_1 та просила розглядати
справу у її відсутності.

Представник Третьої львівської
державної нотаріальної контори не
з»явився. 24 січня 2014 року на адресу суду
поступила заява третьої особи за
№153/01-16 від 22 січня 2014 року про розгляд
справи у відсутності представника.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у
зв»язку з неявкою всіх учасників
процесу, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду справи без їх
участі , суд вважає за можливе
заслухати справу на підставі наявних
доказів та без фіксування судового
засідання технічними засобами.

З'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач з зареєстрований та проживає у
квартирі АДРЕСА_1 Загальна площа
квартири 49,6 кв.м., житлова площа - 26,9
кв.м.

Позивач ОСОБА_1 проживав разом з
батьком ОСОБА_4 в даній квартирі до дня
його смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_4 подарував спірну
квартиру своєму старшому синові від
першого шлюбу, однак рішенням
Шевченківського районного суду
м.Львова від 12 червня 2013 року було
визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_6, посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 31 серпня
2010 року, зареєстрований в реєстрі №4573.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - батько позивача,
помер, не відновивши право власності на
спірну квартиру (а.с.4).

До своєї смерті, ОСОБА_4 14 червня 2013 року
заповів спірну квартиру позивачу -
ОСОБА_1, що стверджується ксерокопією
заповіту, посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстровано в реєстрі №2405 (а.с.8-9)

З позовної заяви вбачається, що 09 липня
2013 року позивачем була подана заява в
Третю львівську державну нотаріальну
контору про прийняття спадщини. Однак в
подальшому йому було роз»яснено, що
оформлення спадщини на зазначене майно
є неможливим у зв»язку з відсутністю
необхідних документів. Зокрема
приватний нотаріус ОСОБА_3, яка
посвідчувала договір дарування
квартири відмовилась видати позивачу
правовстановлюючі документи на спірну
квартиру, сказавши, що зможе повернути
ці документи тільки батькові.
Невчинення вказаних дій позбавляє
його, позивача можливості отримати
відповідні витяги з державних реєстрів
для оформлення спадщини, що в свою
чергу унеможливлює документальне
оформлення за ним спадкового майна.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи
те, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина - квартира АДРЕСА_1 загальною
площею 49,6 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м.,
яка отримана спадкодавцем в порядку
спадкування у визначеному законом
порядку, проте не було оформлено
документ - державний акт, який би
посвідчував право власності на неї,
спадкоємцем являється позивач по
справі.

Викладені обставини підтверджуються
долученими до справи копією
реєстраційного посвідчення від 09
жовтня 1998 року на спірну квартиру
(а.с.37), ксерокопією заповіту,
зареєстрованого в реєстрі за №2405 від 14
червня 2013 року (а.а.8-9), ксерокопією
рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 12 червня 2013 року,
ксерокопією свідоцтва про смерть
ОСОБА_4 (а.с.4), іншими письмовими
доказами.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов обгрунтований та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 197, 209, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1217,
1218, 1261, 1268 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 49,6
кв.м., житловою площею 26,9 кв.м.

Зобов»язати Львівське міське
управління юстиції зареєструвати за
ОСОБА_1 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 49,6 кв.м.,
житловою площею 26,9 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня винесення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. І. Кавацюк