№ 2/760/746/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Кушнір С.І.

при секретарі - Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Львівські
автобусні заводи» про стягнення
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні, індексації
заробітної плати та компенсації
втрати частини заробітку та моральної
шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.11.2013 року звернувся до суду з
позовом і просив стягнути з
відповідача середній заробіток за
затримку розрахунку при звільненні
в розмірі 70848,48 грн., індексацію
заробітної плати в розмірі 1201,04 грн.,
компенсацію втрати частини заробітку
у зв»язку з порушенням строків її
виплати в розмірі 1496,62 грн. та моральну
шкоду в розмірі 2000 грн.

Посилається в позові на те, що з 11.02.2010 р.
працювала на посаді юрисконсульта
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи». З 01.04.2011 р. позивача переведено
на посаду юрисконсульта
Відокремленого структурного
підрозділу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи», з якої 10.02.2012 р. звільнилась за
власним бажанням.

Зазначає, що на момент звільнення
відповідач не провів остаточного
розрахунку. 03.05.2012р. підприємство
виплатило заборгованість в розмірі 900
грн. Про стягнення заборгованості
вимушена була звернутись до суду.

29.11.2012 р. Франківським районним судом
м.Львова ухвалено рішення, яким з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» стягнуто заборгованість по
заробітній платі в сумі 6098,24 грн. Ці
кошти отримала 20.09.2013 р.

В зв'язку з порушенням відповідачем
вимог ст.116 КЗпП України, відсутності
проведення з ним розрахунку в день
звільнення, в порядку ст.117 КЗпП України
просить стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в розмірі
70848,48 грн.

Оскільки розрахункові кошти отримала
набагато пізніше від дня звільнення,
довгий час доводилась відмовляти собі
у необхідних речах, на утриманні
знаходиться неповнолітня дитина.
Просила також стягнути моральну шкоду
в розмірі 2000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК
України суд розглядає справу на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
часткове задоволення вимог позивача,
виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач з 11.02.2010 р. по
31.03.2011 р. працювала на посаді
юрисконсульта юридичного відділу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи». 01.04.2011 р. переведено на посаду
юрисконсульта в юридичне управління
Відокремленого структурного
підрозділу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи», що підтверджується наказом №
4-вк від 08.02.2010 р. та наказом № 034 від
01.04.2011 р.

Наказом № 15-к від 10.02.2012 року позивач
був звільнений з займаної посади з
10.02.2012 р. за власним бажанням ст.38 КЗпП
України.

Рішенням Франківського районного суду
м.Львова від 29.11.2012 р. стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» на користь ОСОБА_1 6098,24 грн. за
виконання обов»язків тимчасово
відсутнього працівника.

На виконання рішення суду Відділом
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області 20.09.2013 р. ОСОБА_1
перераховано 6098,24 грн., що
підтверджується випискою за поточним
рахунком, відкритим з ТОВ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» та
Постановою про закінчення виконавчого
провадження від 25.09.2013 р.

Ст.116 КЗпП України встановлено, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо в день звільнення
працівник не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

З точки зору закону заходи, встановлені
ст.117 КЗпП України, є відповідальністю
роботодавця перед працівником в разі
несвоєчасного розрахунку при
звільненні.

Суд вважає, що вимоги позивача в
частині стягнення середнього
заробітку за час затримки в розрахунку
при звільненні підлягають задоволенню
частково виходячи з наступного.

Належні позивачу при звільненні суми
не були виплачені у строки, передбачені
ст. 116 КЗпП України.

Згідно п.2 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
виплата.

Якщо протягом останніх двох
календарних місяців працівник не
працював, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
попередні два місяці роботи.

Час, протягом якого працівники згідно з
чинним законодавством або з інших
поважних причин не працювали і за ними
зберігався заробіток або зберігався
частково, виключаються з
розрахункового періоду.

Враховуючи, що у лютому 2012 року позивач
відпрацював не повний робочий місяць,
цей місяць виключають з розрахункового
періоду. Повними відпрацьованими
місяцями є січень 2012 р. та грудень 2011 р.
Заробітна плата позивача за січень 2012
року складає 2947,55 грн. та у січні 2012 р. 16
робочих днів. Заробітна плата за
грудень 2011 р. складає 2874,32 грн. за 17
робочих днів.

Середньоденна заробітна плата,
обчислена відповідно до п. 5 розділу 4
цього Порядку складає 176,42 грн. (2947,55 грн.
+ 2874,32 грн.): 33 дні). Кількість робочих
днів у розрахунковому періоді з 11.02.2012
р. по 20.09.2013 р. складає 399 дні. Таким чином
розмір середньої заробітної плати за
час затримки розрахунку при звільненні
складає 70391,58 грн. (176,42 грн. * 399 дні).

Відповідно до Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» грошові доходи громадян,
одержані ними у гривнях на території
України і які не мають разового
характеру (пенсії, стипендії, оплата
праці (грошове забезпечення), соціальні
виплати та ін. ) підлягають індексації
Індексація доходів працюючої особи
проводиться за основним місцем її
праці.

Згідно зі ст.ст.1.,2 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв»язку з порушенням строків
її виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Оскільки виплата заробітної плати
позивачу проведена з затримкою, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про стягнення індексації
заробітної плати в сумі 1201,04 грн. та
компенсації втрати частини заробітку в
зв»язку з порушенням строків її
виплати в розмірі 1496,62 грн.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться в разі,
якщо порушення його прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Вимоги позивача про стягнення
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню, оскільки несвоєчасна
виплата заробітної плати спричинила
позивачу моральні страждання, що
призвело до втрати нормальних життєвих
зв'язків, виходячи з засад розумності
та справедливості суд вважає доцільним
стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона зобов"язань довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст.57-60 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, вимоги
позивача підлягають задоволенню
частково та з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню середня
заробітна плата за затримку розрахунку
при звільненні в сумі 70391,58 грн.,
індексація заробітної плати в сумі 1201,04
грн. та компенсація втрати частини
заробітку в зв»язку з порушенням
строків її виплати в розмірі 1496,62 грн., а
також моральна шкода в сумі 1000 грн., а
всього 74089,24 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 740,89 грн.

Керуючись ст.ст.116-117, 233, 237-1 КЗпП
України, Законом України «Про
індексацію грошових доходів
населення», Законом України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв»язку з порушенням строків
її виплати», ст.ст.3, 4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215,
218, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» про стягнення середнього
заробітку за затримку розрахунку
при звільненні, індексації заробітної
плати та компенсації втрати частини
заробітку та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні в розмірі 70391,58 грн.,
індексацію заробітної плати в сумі 1201,04
грн., компенсацію втрати частини
заробітку в зв»язку з порушенням
строків її виплати в розмірі 1496,62 грн.,
моральну шкоду в сумі 1000 грн., а всього
74089,24 грн. (сімдесят чотири тисячі
вісімдесят дев»ять) грн. 24 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» на користь держави судовий
збір в розмірі 740,89 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

СУДДЯ:
Кушнір С.І.