Справа № 751/4258/13-ц Провадження №
22-ц/795/663/2014 Головуючий у I інстанції
-Мороз К. В. Доповідач - Онищенко О.
І.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І ,
суддів:Харечко Л.К., Горобець Т.В.,при
секретарі:Руденко О.М.,за
участю:позивача ОСОБА_5, представника
позивача ОСОБА_6, представників
відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 28 січня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ОСОБА_10,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача приватний нотаріус
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 про розподіл майна
подружжя, визнання права власності,
визнання недійсним правочину, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким її позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на його незаконність,
необґрунтованість, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Оскаржуваним рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 28 січня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції відмовив
в задоволенні позову в своєму рішенні
фактично визнав, що вартість будинку
збільшилась саме за рахунок спільних
коштів подружжя, вказавши, що
відповідач ОСОБА_9 не надав належних та
допустимих доказів істотного
збільшення вартості будинку не
внаслідок спільних трудових та
грошових затрат подружжя, тобто
фактично визнав, що вартість будинку
збільшилась саме за рахунок спільних
коштів подружжя.

Апелянт не погоджується з висновком
суду першої інстанції про пропуск
строку позовної давності для звернення
до суду з позовом про визнання права
власності, оскільки в рішенні суду не
встановлено з якого часу розпочався
даний строк.

Крім того, апелянт не погоджується з
висновком суду стосовно того, що
прибудови і вся частка будинку це
власність відповідача ОСОБА_9, оскільки
довідка за підписом начальника КП
«Чернігівське МБТІ» про те, що право
власності на предмет позовних вимог
зареєстровано за відповідачем ОСОБА_9
не є документом на підтвердження права
власності на об'єкт нерухомості.

На думку апелянта, оспорюваний договір
міни є недійсним, оскільки при укладені
такого договору одним з подружжя,
потрібна нотаріально посвідчена згода
другого з подружжя, крім того, суд не
звернув увагу, що під час нотаріального
засвідчення відчуження будинку,
укладення договору міни, не було
посилань на земельну ділянку, яка
ніяким чином не була оформлена та не
мала навіть кадастрового номеру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 30 жовтня 1993 року до 13 березня 2006
року.

02 лютого 1999 року згідно договору
дарування частини будинку ОСОБА_9 набув
право власності на 13/25 частин житлового
будинку з відповідною частиною
побутових споруд за адресою АДРЕСА_2.
Право власності зареєстровано 04 лютого
1999 року.

Рішенням Новозаводського РВК № 117 від
09.08.1999 року дозволено ОСОБА_9 прибудову
до будинку розміром 2,5х9,5 м. для
розміщення кухні та коридору.

18.04.2013 року КП «Чернігівським МБТІ»
надало повідомлення № 18092 про
зареєстрований об'єкт нерухомості
станом на 31.12.2012р. за ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 в
м. Чернігові на 13/25 частин, який
складається з ванної 1-1, площею 2.9 кв. м.,
вбиральні 1-2, площею 0.7 кв. м., котельної
1-3, площею 9.9 кв. м., кладової 1-4 площею 4.3
кв. м., коридору 1-5 площею 7.7 кв.м., кухні
1-6 площе. 11.0 кв.м., кімнат 1-7 площею 6.2
кв.м., 1-8 площею 13.7 кв.м., 1-9 площею 10.0 кв.м.

19 квітня 2013 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9
уклали договір міни зареєстрований в
реєстрі № 1852 приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_11 предметом якого був
обмін 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що
належала на праві власності ОСОБА_10 та
13/25 частин житлового будинку з
відповідною частиною побутових споруд,
що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 і
належить на праві власності ОСОБА_9
Відповідно до довідки № 18092 виданої КП
"Чернігівське МБТІ" 18 квітня 2013 року, 13/25
частин житлового будинку з надвірними
будівлями складаються з: ванної 1-1,
площею 2.9 кв. м., вбиральні 1-2, площею 0.7
кв. м., котельної 1-3, площею 9.9 кв. м.,
кладової 1-4 площею 4.3 кв. м., коридору 1-5
площею 7.7 кв. м., кухня 1-6 площею 11.0 кв. м.,
кімната 1-7 площею 6.2 кв. м., кімната 1-8
площею 13.7 кв. м., кімната 1-9 площею 10.0 кв.
м.

З інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна
вбачається, що власником 13/25 частин
житлового будинку АДРЕСА_2 в м.
Чернігові станом на 16 січня 2014 року є
ОСОБА_12 на підставі договору дарування
частини житлового будинку серія та
номер 4811, виданого 19.11.2013 року приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_13, рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер 8107026 від
19.11.2013 року.

З інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна
вбачається, що власником квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_14 згідно договору
купівлі-продажу, серія та номер: 699,
виданого 09.07.2013 року приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_15 Рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер: 3764351 від
09.07.2013 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання частини будинку
АДРЕСА_2 в м. Чернігові об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів істотного
збільшення вартості 13/25 частин
житлового будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігів
не внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат подружжя, а також
послався на пропуск строку позовної
давності . Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, щодо визнання права
власності на ? частину будинку АДРЕСА_2
в м. Чернігів в межах подарованої
відповідачу частини виходив із вимог
ст.24 КЗпШС України та ст. 57 СК України.
Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, щодо визнання за позивачем права
власності на ? частину будівельних
матеріалів, суд виходив з того, що на
момент розгляду справи в суді,
приміщення прибудови „ А2-1" з підвалом
„ А2-п" входить до 13/25 частин будинку
АДРЕСА_2 в м. Чернігів, право власності
на яке було зареєстроване за ОСОБА_9

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним договору
міни укладеного 19 квітня 2013 року між
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрованим в реєстрі за № 1852 суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні правові підстави визначені
ст. 215 ЦК України для визнання вказаного
договору недійсним, оскільки 13/25 частин
будинку АДРЕСА_2 в м. Чернігові на день
укладення оспорюваного правочину було
зареєстровано за ОСОБА_9, вказане майно
не визнано спільною сумісною власністю
подружжя.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і апеляційний
суд, оскільки він відповідає зібраним у
справі доказам, яким суд дав належну
оцінку та відповідає вимогам
законодавства, якими регулюються
спірні правовідносини.

Отже посилання суду на ст.ст. 24,25 КЗпШС
України, ст.ст. 57,62 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 203, 215,216 ЦК України ,
ст.ст.10,60 ЦПК України, слід визнати
правильним.

Не може бути задоволена апеляційна
скарга позивачки ОСОБА_5 щодо
доведеності в судовому засіданні
істотного збільшення вартості будинку,
оскільки суд правомірно дійшов
висновку, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів
істотного збільшення вартості 13/25
частин житлового будинку АДРЕСА_2 в м.
Чернігів.

Посилання апелянта на безпідставність
висновків суду першої інстанції, щодо
пропуску строку позовної давності не
заслуговують на увагу, оскільки
відмова в задоволенні позову
ґрунтується на безпідставності та
необґрунтованості позову по суті.
Посилання суду на ст.ст. 257, 261 ЦК України
не вплинули на правильність вирішення
спору і не можуть бути підставою для
правильного вирішення спору.

Не можуть бути взяті до уваги доводи
апеляційної скарги, щодо
невідповідності висновків суду про
введення в експлуатацію частини
прибудови та визнання всієї 13/25 частини
будинку власністю відповідача ОСОБА_9,
оскільки останній набув права
власності на частину будинку в
законний спосіб. Договір дарування є
дійсним, як є дійсною реєстрація в БТІ
добудови.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги, щодо
неправомірності укладання договору
міни, оскільки позивачкою не вказано
підстав передбачених ст. 203 ЦК України
для визнання його нечинним.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування апеляційний суд не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 28 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: