Провадження №2/485/10/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення додатково
аліментів на повнолітню дитину в
зв"язку з продовженням навчання,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом. В заяві
послалася на те, що продовжує навчатися
на денному факультеті Національної
академії ім.Ярослава Мудрого. Згідно
рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 10.01.2011 року з
відповідача стягуються аліменти на її
користь в розмірі 1/10 частини всіх видів
заробітку, починаючи з 22.11.2010 року й до
досягнення 23 років за умови
продовження навчання. В липні 2013 року
вона уклала новий договір про навчання
в тому ж університеті на отримання
кваліфікації магістра з спеціальності
"Правознавство" з оплатою за навчання у
розмірі 23950 грн., з яких 12000 грн. за неї
сплатила мати. Посилаючи на те, що у
зв"язку з навчанням вона потребує
матеріальних витрат на оплату
проживання, проїзд, харчування та
придбання навчальної літератури, а
аліментів, які вона отримує від
відповідача не вистачає, просить
стягнути з відповідача на її користь
додатково аліменти на її утримання у
розмірі 11950 грн. для перекриття 1/2
частки витрат по оплаті за навчання.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, суду пояснила, що у
2013 році закінчила Національний
університет "Юридична академія імені
Ярослава Мудрого" і отримала базову
вищу освіту. Після закінчення навчання
уклала новий договір у тому ж
навчальному закладі на здобуття
кваліфікації магістра. У зв"язку з цим,
має потребу у коштах по оплаті за
навчання, які повністю сплатила матір.
Вважає, що половину коштів по оплаті за
навчання повинен понести батько, а тому
просить позов задовільнити.

Відповідач, будучи допитаним судом за
місцем свого проживання позовні вимоги
не визнав, посилаючись на те, що не має
можливості сплачувати аліменти в силу
тяжкого матеріального становища.
Просить в позові відмовити.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5
(а.с.4).

ОСОБА_1 є повнолітньою, згідно довідки
№21 від 03.09.2013 року навчається в
Інституті підготовки кадрів для
Міністерства юстиції України
Національного університету "Юридична
академія України імені Ярослава
Мудрого" (а.с.5).

Як вбачається з договору про навчання
№473 від 01.07.2013 року, який ОСОБА_1 уклала з
вище зазначеним учбовим закладом, за
весь період навчання на денній формі
вона зобов"язалася сплатити 23950 грн.
вартості освітніх послуг (а.с.10).

Позивачка стипендії не отримує (а.с.44),
сплачує кошти по оплаті за проживання,
проїзд, харчування та придбання
навчальної літератури. Починаючи з
22.11.2010 року отримує аліменти на своє
утримання від відповідача у розмірі 1/10
частини всіх видів заробітку щомісячно
й до досягнення 23 років за умови
продовження навчання на підставі
рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 10.06.2011 року
(а.с.13).

За квитанціями від 05.07.2013 року (а.с.12) та
від 09.01.2014 року ОСОБА_1 сплатила 23 900 грн.
за своє навчання.

Мати позивачки, ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї
групи з 27.12.2011 року, її місячний розмір
пенсії складає 956 грн. (а.с.8,9). Крім того,
вона працює та отримує заробітну плату
в середньому 2500 грн., на її утриманні
також перебуває син ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.6).

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду
ствердила, що її донька навчається та у
зв"язку з цим потребує коштів.

Відповідач працює, отримує доход в
середньому 17000 рос. рублів, з яких
сплачує аліменти на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6
частини заробітної плати та стільки ж
на утримання сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, а
також аліменти на утримання
позивачки у розмірі 1/10 частини
заробітку поточні й 1/10 заробітку на
погашення боргу, а всього 53,34% свого
заробітку.

Як вбачається з позовної заяви,
фактичною підставою для звернення до
суду стала потреба позивачки в
додаткових коштах по оплаті за
продовження навчання, а юридичною
ст.ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу
України.

Згідно ст.ст.199, 200 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу)платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.182 цього ж кодексу
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатного чоловіка, дружини,
батьків, дочки сина, 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж тридцять відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Разом з тим, як встановлено судом,
ОСОБА_1 у зв'язку з навчанням продовжує
отримувати аліменти від відповідача за
рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 10.06.2011
року на своє утримання у розмірі 1/10
частини всіх видів заробітку щомісячно
й до досягнення 23 років, а стягнення
повторно аліментів які вже стягуються
за рішенням суду, діючим
законодавством не передбачено.

Як видно, в резолютивній частині позову
позивачка просить стягнути додатково
аліменти на її утримання для
перекриття витрат на її навчання у
твердій сумі до закінчення навчання 30
червня 2014 року, однак ст.185 СК України на
правовідносини між батьками і
повнолітніми дочкою, сином не
поширюється.

Як передбачено ч.1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Позовних вимог про збільшення розміру
стягуваних аліментів до певної суми
позивачка суду не заявляла.

Позов до відповідача обґрунтовувала
рівним обов'язком батьків утримувати
своїх повнолітніх дітей, які
продовжують навчання.

Враховуючи вище наведене, в
задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10,60,88, 212-215,294 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення додатково аліментів на
повнолітню дитину в зв"язку з
продовженням навчання - залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Снігурівський районний
суд Миколаївської області протягом 10
днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ