Справа № 357/3207/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
"Білоцерківтепломережа" про захист
прав споживача, оскарження
неправомірних дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що відповідачем
надіслано йому попередження щодо
сплати боргу в сумі 1761 грн.71 коп. за
послуги з теплопостачання, договір між
ним та відповідачем не укладався, він є
власником квартири, яка розташована на
шостому поверсі будинку, відповідач
надає послуги лише до точки розподілу,
яка знаходиться біля фундаменту
будинку, балансоутримувачем будинку є
житлово-будівельний кооператив
«ЕЛКОН», який є юридичною особою і
згідно законодавства здійснює
обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж, вживає
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій, усунення порушень якості
послуг, тобто, фактично виконавцем
послуг з постачання теплової енергії
та гарячого водопостачання є саме ЖБК
«ЕЛКОН», а тому позивач вважає, що КП
«Білоцерківтепломережа» не має права
вимагати від нього оплати послуг.
Позивач просить суд припинити дію, яка
порушує його право як споживача і
заборонити КП БМР
«Білоцерківтепломережа» вимагати від
нього оплати за надання послуг з
постачання теплової енергії та
гарячого водопостачання.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Представник відповідача до суду не
з'явився, про час розгляду справи
повідомлені належним чином, через
канцелярію суду подано письмове
клопотання щодо розгляду справи без
участі представника КП БМР
«Білоцерківтепломережа».

Заслухавши пояснення позивача,
оглянувши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що
розташована на шостому поверсі
багатоповерхового будинку,
балансоутримувачем якого є
Житлово-будівельний кооператив
«ЕЛКОН».

Наведене стверджується поясненнями
позивача, копією рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 03.12.2012 року по
справі № 1003/13537/12 2/1003/3797/12 за позовом
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
«Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію та ухвалою
апеляційного суду Київської області по
даній справі від 29.01.2013 року /а.с.12-15/,
згідно якої рішення суду першої
інстанції залишено без змін, тобто,
набрало законної сили за приписами ст.
223 ЦПК України.

З матеріалів справи також вбачається,
що позивачу КП БМР
«Білоцерківтепломережа» надіслано
письмове повідомлення про наявність у
нього заборгованості за спожиті
послуги теплопостачання станом на
01.02.2014 року на суму 1761 грн.71 коп. з
проханням оплатити вказану суму
заборгованості, що слідує з копії цього
повідомлення /а.с.5/.

Позивач вважає такі дії відповідача
неправомірними, оскільки КП
«Білоцерківтепломережа» не має права
вимагати від нього сплати коштів за
послуги з теплопостачання.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що згідно норм
діючого законодавства виконавцем
вказаних послуг для нього, як
споживача, є банасоутримувач будинку
-ЖБК «ЕЛКОН», з яким він має укладати
відповідний договір про надання послуг
на підставі типового договору, а
відносини між ЖБК «ЕЛКОН» та КП БМР
«Білоцерківтепломережа» мають
регулюватися окремим договором, а тому
право вимоги до нього має лише ЖБК
«ЕЛКОН»,

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Судом встановлено, що на виконання
вимог Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відповідно
до рішення Білоцерківської міської
ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем
послуг централізованого опалення та
гарячого водопостачання у житловому
фонді комунальної власності м.Біла
Церква є КП "Білоцерківтепломережа", а
виконавцем послуг з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій , послуг з ремонту приміщень,
будинків, споруд у житловому фонді
комунальної власності територіальної
громади м. Біла Церква є
житлово-експлуатаційні контори
-балансоутримувачі житлового фонду, що
слідує з копії цього рішення /а.с.10/.

Як вказано вище, балансоутримувачем
будинку, в якому знаходиться квартира
позивача, є Житлово-будівельний
кооператив «ЕЛКОН», який фактично є
виконавцем послуг з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій, як і житлово-експлуатаційні
контори.

Сам позивач в судовому засіданні не
заперечував того, що здійснює на
користь ЖКБ «ЕЛКОН» оплату послуг саме
з утримання будинку та прибудинкової
території.

Згідно ст.13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Ст.7 цього Закону також передбачено, що
до повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить,
зокрема, затвердження та реалізація
місцевих програм у сфері
житлово-комунального господарства,
участь у розробленні та реалізації
відповідних державних і регіональних
програм; встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону; затвердження норм
споживання та якості
житлово-комунальних послуг, контроль
за їх дотриманням; визначення
виконавця житлово-комунальних послуг
відповідно до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства.

Як передбачено Законом «Про місцеве
самоврядування в Україні» /ст.5/ до
системи органів місцевого
самоврядування належить міська рада і
виконавчий комітет ради.

Відповідно до статті 31 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів.

На сьогоднішній день повноваження щодо
встановлення тарифів на комунальні
послуги розподілені між Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
та органами місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами Закону України «Про
державне регулювання у сфері
комунальних послуг» Комісія
встановлює тарифи на комунальні
послуги (тарифи на теплову енергію,
транспортування теплової енергії
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами,
постачання теплової енергії, а також
тарифи на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення) лише
тим суб'єктам природних монополій та
суб'єктам господарювання на суміжних
ринках, ліцензування діяльності яких
вона здійснює.

У свою чергу, органи місцевого
самоврядування встановлюють тарифи на
комунальні послуги для решти
підприємств, які не підпадають під
регулювання Комісії, а також
встановлюють тарифи на послуги
централізованого опалення (грн./м2) та
постачання гарячої води (грн./м3)
кінцевим споживачам на основі тарифів
затверджених Комісією.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» при
встановленні цін/тарифів на послуги,
які виробляються суб'єктами природних
монополій, діяльність яких регулюється
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, та національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
відповідно до законодавства,
повноваження органів місцевого
самоврядування поширюються виключно
на тариф (складову тарифу), який (яка) не
підлягає встановленню цими
національними комісіями.

Відповідно до п.1 ст. 6 Закону України
«Про державне регулювання у сфері
комунальних послуг» до повноважень
національної комісії, що здійснює
регулювання у сфері комунальних послуг
, належить встановлення тарифів на
комунальні послуги суб'єктам природних
монополій та суб'єктам господарювання
на суміжних ринках, ліцензування
діяльності яких здійснюється
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

Поряд з цим, тариф НКРЕ (з 08.07.2011 -
НКРРКП) встановлювався на теплову
енергію.

Законом України «Про теплопостачання»
передбачено, що теплова енергія - це
товарна продукція, яка виробляється на
об'єктах сфери теплопостачання для
опалення, підігріву питної води, інших
господарських і технологічних потреб
споживачів, призначена для
купівлі-продажу.

Тариф (ціна) на теплову енергію -
грошовий вираз витрат на виробництво,
транспортування, постачання одиниці
теплової енергії (1Гкал) з урахуванням
рентабельності виробництва,
інвестиційної та інших складових, що
визначаються згідно із методиками,
розробленими центральним органом
виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Населення ж отримує послугу з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання.

Відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 р. N 630, централізоване
опалення - це послуга, спрямована на
задоволення потреб споживача у
забезпеченні нормативної температури
повітря у приміщеннях квартири
(будинку садибного типу), яка надається
виконавцем з використанням
внутрішньобудинкових систем
теплопостачання.

От звідси і виникає необхідність
затвердження тарифів на послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання населенню, на що
відповідно до статті 28 Закону України
«Про органи місцевого самоврядування»
виконавчі комітети і мають право.

Вищезгаданими Правилами
передбачається можливість здійснення
розрахунків не лише відповідно до
приладів обліку, а і у відповідності до
норм, затверджених на 1м2 та на 1
мешканця. Тобто, рішенням органу
місцевого самоврядування
затверджується і тариф на 1 м2
та одну особу.

Представником відповідача суду надано
копії рішень міської ради, виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради,
відповідно до яких були встановлені,
змінювалися тарифи для споживачів на
послуги з опалення та гарячого
водопостачання по м.Білій Церкві, які
надаються КП БМР
«Білоцерківтепломережа» /а.с. 27-30, 35-43/.

Як вбачається з цих рішень, тарифи на
послуги з опалення та гарячого
водопостачання визначені саме для
кінцевих споживачів, якими є юридичні
та фізичні особи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Виробник послуг може бути їх
виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що КП
Білоцерківської міської ради
«Білоцерківтепломережа» має ліцензії
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, на постачання
теплової енергії та виробництво
теплової енергії, що слідує з копій цих
ліцензій /а.с.31-33/.

Отже, суд вважає, що визначення
органами місцевого самоврядування
виконавцем послуг з опалення та
гарячого водопостачання саме КП БМР
«Білоцерківтепломережа» і
запровадження тарифів на послуги з
опалення та гарячого водопостачання по
м.Білій Церкві не суперечить вимогам
діючого законодавства.

А за ст.144 Конституції України рішення
органів місцевого самоврядування,
прийняті в межах їх повноважень,
визначених законом, є обов'язковими до
виконання на відповідній території.

В судовому засіданні також було
встановлено, що саме в КП
«Білоцерківтепломережа» відкрито на
ім'я позивача ОСОБА_1 особовий рахунок
НОМЕР_1 на оплату послуг з опалення та
гарячого водопостачання, на який
позивачем проводиться оплата за надані
послуги, що стверджується розрахуновим
листом абонента /а.с.25-26/.

Отже, сам позивач проводить оплату за
послуги з опалення та гарячого
водопостачання на користь відповідача,
а не ЖБК «ЕЛКОН», крім того, саме
відповідачем КП
«Білоцерківтепломережа» взято на
абонентський облік лічильник на гарячу
воду в квартирі позивача, що він сам
підтвердив в судовому засіданні.

Таким чином, саме між позивачем, як
споживачем послуг, та КП БМР
«Білоцерківтепломережа», а не з ЖБК
«ЕЛКОН», склалися тривалі відносини у
сфері надання послуг з опалення та
гарячого водопостачання.

Відсутність письмового договору між
сторонами по справі, на що посилався
позивач, не може бути підставою для
задоволення цього позову, оскільки
приписами ст.ст. 20,21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
необхідність укладення договору про
надання послуг визначено як обов'язок,
а не право сторін.

Так, зокрема, згідно ст. 20 цього Закону,
споживач зобов'язаний: укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

В рішеннях судів під час розгляду
справи про стягнення боргу з ОСОБА_1 на
користь КП БМР
«Білоцерківтепломережа», на які
вказано вище, було встановлено, що між
сторонами по справі існують
зобов'язальні правовідносини, які
виникли з актів цивільного
законодавства, що сааме КП БМР
«Білоцерківтепломережа», як
виконавець послуг з опалення та
гарячого водопостачання, є належним
позивачем по даній справі, в зв'язку з
чим з ОСОБА_1 було стягнуто на користь
КП БМР «Білоцерківтепломережа» 6590
грн.65 коп. заборгованості за період з
01.08.2005 року по 01.06.2012 року.

А як передбачено в ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, позивачем не надано в
судовому засіданні договору з ЖБК
«ЕЛКОН» про надання йому послуг з
опалення та гарячого водопостачання,
не надано жодних доказів того, що ЖБК
«ЕЛКОН» є виконавцем цих послуг і що
він проводить оплату за ці послуги на
користь ЖБК «ЕЛКОН»,

Навпаки, відносини щодо отримання та
оплати цих послуг склалися між
позивачем та КП БМР
«Білоцерківтепломережа», що
стверджується дослідженими в суді
доказами, сам позивач посилався на те,
що на користь ЖБК «ЕЛКОН» він оплачує
кошти за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території.

В повідомлення на ім'я позивача, яке
надійшло від відповідача, вказано на
наявність заборгованості станом на
01.02.2014 року в сумі 1761 грн.71 коп.

З розрахункового листа абонента
вбачається, що за позивачем дійсно
станом на цю дату рахується
заборгованість у вказаній вище сумі
без врахування коригування по субсидії
26 грн.60 коп.

Згідно ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов"язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п.18 Правил надання
населенню послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою КМ України від
21.07.2005 року № 630, плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін.

Плата за комунальні послуги береться
крім квартирної плати за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

А тому згідно вищенаведених правових
норм обов'язком позивача, як споживача
послуг з централізованого опалення та
гарячого водопостачання, є своєчасна
оплата цих послуг згідно затверджених
в установленому порядку тарифів.

Отже, дії відповідача, які полягають в
тому, що ним надіслано повідомлення на
адресу позивача про наявність
заборгованості з проханням провести
оплату цієї заборгованості, суд вважає
такими, що не суперечать вимогам
діючого законодавства, оскільки в м.
Білій Церкві на даний час саме КП БМР
«Білоцерківтепломережа» є виконавцем
послуг з опалення та гарячого
водопостачання і зобов'язальні
правовідносини з приводу надання та
оплати цих послуг існують саме між
сторонами по справі, а не між позивачем
та ЖБК «ЕЛКОН».

Посилання позивача на ст.ст.26,29 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», на роз'яснення Мінрегіону
України щодо договірних відносин під
час надання послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення не
спростовують висновків суду по даній
справі.

Крім того, КП БМР
«Білоцерківтепломережа» було
запропоновано позивачу укласти
договір про надання послуг з опалення
та гарячого водопостачання на
підставі типового договору,
затвердженого постановою КМ України
від 21.07.2005 року № 630.

Згідно Правил утримання жилих будинків
та прибудинкових територій,
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005
року № 76, зареєстровано в Мінюсті
України 25.08.2005 року за № 927/11207,
утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Порядком формування тарифів на
послуги з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій, затвердженим
постановою КМ України від 01.06.2011 року
№ 869, передбачено, що витрати з
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем
водопостачання, водовідведення,
централізованого опалення і зливної
каналізації включаються до тарифу саме
на ці послуги.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача
необґрунтованими і відмовляє в
задоволенні позову, оскільки згідно
ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
судовий збір», ст.22 Закону України «Про
захист прав споживачів» позивач
звільнений від сплати судового збору
при зверненні до суду з цим позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.144
Конституції України, ст. 162 ЖК України,
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні", Законом
України "Про житлово-комунальні
послуги", Законом України «Про державне
регулювання у сфері комунальних
послуг», Правилами надання населенню
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою КМ України від 21.07.2005 року №
630, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя А. М. Дмитренко