Справа № 346/923/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді -
Потятинника Ю.Р.,

з участю - секретаря -
Васильчук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломиї
справу за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
який представляє також інтереси
неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання права власності на
автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи тим, що 27 березня 2006
р. громадянином Німеччини ОСОБА_7
письмовим актом в благодійних цілях
було подаровано його дідусеві -
інваліду війни ОСОБА_8 автомобіль
марки «AUDI» 2000 року випуску, кузов
НОМЕР_1 через Головне управління праці
та соціального захисту населення
Івано-Франківської ОДА, згідно наказу
№129 від 18.07.2006 р. відповідно до витягу з
протоколу засідання комісії з питань
гуманітарної допомоги при Кабінеті
Міністрів України №26/ГД-10846 від 06.07.2006
року.

ІНФОРМАЦІЯ_1. дідусь позивача помер, а
даний автомобіль залишився в
розпорядженні сім»ї покійного. На час
смерті покійного дідуся вони разом з
ним проживали однією сім»єю та були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1

Для обслуговування автомобіля
покійного дідуся ОСОБА_8 головне
управління праці та соціального
захисту населення
облдержадміністрації дозволило видати
позивачу доручення на право управління
автомобілем, а тому позивач фактично
здійснював керування та підтримання в
робочому стані вказаного
транспортного засобу в інтересах
покійного інваліда, а тому дідусь
заповів йому вказаний автомобіль
згідно заповіту. Однак, 23 січня 2014 р.
представниками органів соціального
захисту актом повідомлено членів сім»ї
померлого інваліда ОСОБА_8 про
необхідність повернути в
розпорядження Департаменту соціальної
політики Іванно-Франківської
облдержадміністрації належний
покійному інваліду автомобіль марки
«AUDI» 2000 року випуску, кузов НОМЕР_1.

Вважає вимогу відповідача
необґрунтованою та такою, що не
відповідає вимогам законодавства,
oскільки у даному випадку має
застосуватись п.37 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затверджений
Постановою КМ України від 08.09.1997 р. № 999,
який діяв на момент ввезення
автомобіля і передачі його дідусеві,
згідно якого після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений
безоплатно або на пільгових умовах,
залишається членам його сім'ї та
знімається з обліку в органах
соціального захисту населення.
Перереєстрація автомобіля на ім'я
одного з членів сім'ї інваліда, який на
час смерті проживав разом з ним
проводиться Державтоінспекцією з
дозволу органу соціального захисту
населення, де інвалід перебував на
обліку як власник транспорту. Новий
порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, затверджений Постановою
KM України від 09.07.2006 р. №999, на який
посилається відповідач набрав
чинності 09.08.2006 р., а тому його
застосування до правовідносин, що
виникли до набрання ним чинності є
неправомірним. З цього приводу
склалась певна судова практика, що
підтверджується постановою Верховного
Суду України від 30.01.2012 р. Тому, просить
визнати за ним право власності на
спірний автомобіль, зобов»язати
Департаменту соціальної політики
Івано-Франківської ОДА зняти
автомобіль з обліку і надати позивачу
дозвіл на перереєстрацію автомобіля на
праві приватної власності.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак подав
заяву про слухання справи у його
відсутності. Позов підтримав повністю.

Представник відповідача -
Департаменту соціальної політики
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації в судове засідання
повторно не з'явився, хоча повідомлявся
про час і місце судового розгляду, про
причини неявки не повідомив, поважних
причин його неявки не встановлено, а
тому, суд вважає за можливе вирішити
справу на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились,
але звернулись до суду із заявою в якій
просять справу розглядати в їх
відсутності , позовні вимоги повністю
визнали.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд дійшов висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення
виходячи з наступних мотивів.

Встановлено, що згідно заяви від 27
березня 2006 р. гр. Німеччини ОСОБА_7
передав Головному управлінню праці та
соціального захисту населення
Івано-Франківської ОДА в якості
гуманітарної допомоги автомобіль
марки «AUDI» 2000 року випуску, кузов
НОМЕР_1 для подальшої передачі інваліду
війни 3 групи ОСОБА_8 Автомобіль був
ввезений в Україну і пройшов
відповідне митне оформлення 18.07.2006р.

Наказом головного управління праці
та соціального захисту населення
Івано-Франківської ОДА від 18.07.2006 р. № 129
відповідно до протоколу засідання
комісії з питань гуманітарної допомоги
при Кабінеті Міністрів України від
06.07.2006p. №26/ГД-10846 ОСОБА_8 був безоплатно
забезпечений вказаним автомобілем.

Для обслуговування автомобіля
покійного ОСОБА_8 Головне управління
праці та соціального захисту населення
облдержадміністрації дозволило видати
позивачу доручення від 12.10.2009р. на право
управління автомобілем, а тому він
фактично здійснював керування та
підтримання в робочому стані вказаного
транспортного засобу в інтересах
покійного інваліда.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8 помер, а даний
автомобіль залишився в розпорядженні
сім»ї покійного. На час смерті
покійного позивач проживав однією
сім»єю та був зареєстрований разом з
відповідачами за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою Матеївецької
сільської ради Коломийського району.
14.08.2009р. ОСОБА_8 склав заповіт в користь
позивача, яким заповів йому спірний
автомобіль.

Листом від 21.01.2014р. орган
соціального захисту повідомив членів
сім»ї померлого інваліда ОСОБА_8 про
необхідність повернути в
розпорядження Департаменту соціальної
політики Іванно-Франківської
облдержадміністрації належний
покійному автомобіль марки «AUDI» 2000
року випуску, кузов НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У відповідності з вимогами ст.5 ЦК
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності; акт цивільного
законодавства не має зворотної дії в
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи; якщо цивільні
відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Частиною 4 ст.4 ЦК України визначено,
що актами цивільного законодавства є
також постанови Кабінету Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 07.02.2001 р. № 128 до Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою КМ України
від 08.09.1997 р. № 999. внесено зміни, за
якими в п. 42 визначено, що автомобіль,
отриманий органом соціального захисту
населення як гуманітарна допомога для
конкретної фізичної особи, яка
перебуває на обліку для забезпечення
автомобілем в органах соціального
захисту населення, видається такій
особі (за її згодою) незалежно від
черги.

Відповідно до п.37 Порядку від 08.09.1997 р.
в редакції, чинній на час прийняття
рішення про надання спірного
автомобіля, після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений
безоплатно або на пільгових умовах,
залишається його сім'ї та знімається з
обліку в органах соціального захисту
населення; перереєстрація автомобіля
на ім'я одного з членів сім'ї інваліда,
який на час смерті інваліда проживав
разом з ним проводиться
Державтоінспекцією з дозволу органу
соціального захисту населення, де
інвалід перебував на обліку як власник
транспорту.

Про те, що такий автомобіль, як
переданий інваліду безоплатно,
визнавався його власністю та переходив
до членів його сім'ї на праві власності,
свідчить і абз.3 п.37 цього Порядку,
згідно з яким спори про частку в
спільній власності на цей транспортний
засіб вирішуються в судовому порядку
за позовом будь-кого із членів сім'ї.

09 серпня 2006 р. набрав чинності
Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, затверджений постановою
КМ України від 19.07.2006 р. № 999, відповідно
до п.41 якого після смерті інваліда
автомобіль, визнаний гуманітарною
допомогою, яким інвалід був
забезпечений через головне управління
соціального захисту і користувався
менше ніж 10 років, може бути переданий у
власність одному з членів сім'ї
померлого інваліда за рішенням
Мінсоцполітики за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
па день здійснення митного оформлення
автомобіля, які повинні бути сплачені
членом сім'ї померлого інваліда
протягом шести місяців з дня смерті
інваліда; у разі несплати членом сім'ї
інваліда податків і зборів
(обов'язкових платежів) автомобіль
повертається (вилучається) головному
управлінню соціального захисту і
здається підприємству, що здійснює
заготівлю та переробку металобрухту,
або видається в порядку черговості
інваліду, який перебуває на обліку.

Дія положень ст.5 ЦК України в повному
обсязі поширюється і на Порядок від
19.07.2006 р. як на новий акт цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Інваліда ОСОБА_8,
членом сім'ї якого був позивач, було
безоплатно забезпечено автомобілем на
умовах, визначених п.37 Порядку від
08.09.1997 р., у зв'язку з його смертю та
наявністю в нього членів сім'ї
автомобіль підлягає перереєстрації на
позивача як члена сім'ї за місцем, де
інвалід перебував на обліку як власник
цього автомобіля.

У відповідності до вимог ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів. Таким правочином
у даному випадку було забезпечення
інваліда автомобілем на
вищезазначених умовах. Згідно ч.2 ст.328
ЦК України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Суд вважає, що спірні відносини є
єдиним правочином щодо забезпечення
інваліда автомобілем та надання права
членам сім'ї інваліда на залишення
автомобіля в разі його смерті. Оскільки
новий Порядок від 19.07.2006 р. встановлює
обмеження та зобов'язання, яких не було
в Порядку від 08.09.1997 p., чинному на момент
виникнення правовідносин, та в разі
його застосування було б порушено
право власності члена сім'ї інваліда,
гарантоване ст.41 Конституції України й
набуте відповідно до ст.328 ЦК України,
п.37 Порядку від 08.09.1997 p.

Саме до цього зводиться правова
позиція, яка висловлена в постанові
Верховного Суду України від 30.01.2012 р;
вказане судове рішення згідно зі ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковим для судів,
які зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із ним.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про обгрунтованість
заявлених позивачем вимог про визнання
права власності на автомобіль,
зобов'язання відповідача зняти
автомобіль зі свого обліку і дати
дозвіл позивачу на перереєстрацію
автомобіля на праві приватної
власності, які підлягають до
задоволення.

На підставі наведеного, відповідно
до ст.58 Конституції України, ст. 5, 11, 328
ЦК України, п.37 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою КМ України від 08.09.1997 р. № 999,
керуючись ст.197 ч.2, 213-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1
право власності на автомобіль марки
«AUDI» 2000 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, держ. номер: НОМЕР_2.

Зобов'язати Департамент соціальної
політики Івано-Франківської обласної
державної адміністрації зняти зі свого
обліку автомобіль марки «AUDI» 2000 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, держ.
номер: НОМЕР_2 та надати ОСОБА_1 дозвіл
на перереєстрацію на праві приватної
власності вказаного автомобіля.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Коломийський
міськрайонний суд після проголошення
рішення суду, або отримання копії
повного рішення.

Суддя: Потятинник Ю. Р.