Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Справа №607/16490/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання
Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ спільного
майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ спільного
майна набутого під час шлюбу із
відповідачем, зокрема просить визнати
за нею права власності на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1; гаража АДРЕСА_2;
автомобіля марки ВАЗ - 21102,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року
випуску, зеленого кольору, кузов
НОМЕР_4.

Свої позовні вимоги щодо розірвання
шлюбу із відповідачем позивач
обґрунтовує тим, що спільне життя з
відповідачем ОСОБА_2 не склалося,
оскільки вони люди різних характерів і
поглядів на життя, через що між ними
постійно виникають сварки та
непорозуміння, вони стали чужими один
одному, протягом тривалого часу не
підтримують подружніх стосунків та не
ведуть спільного господарства, їх шлюб
носить формальний характер і
збереження сім'ї є неможливим. Позовні
вимоги щодо поділу спільного нажитого
майна подружжя, позивач обґрунтовує
тим, що за час шлюбу із відповідачем, за
рахунок коштів її батьків, ними
придбано квартиру АДРЕСА_1, гараж
АДРЕСА_2 та автомобіль марки ВАЗ - 21102
реєстраційний номер НОМЕР_1. Тому,
зважаючи на перебування на її
утриманні малолітнього сина просить
суд визнати на праві власності за нею
вказане майно.

Уточнивши позовні вимоги позивач
просила, розірвати шлюб між нею та
відповідачем ОСОБА_2 та визнати за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1 та
гараж АДРЕСА_2, а автомобіль марки ВАЗ -
21102, реєстраційний номер. НОМЕР_1, 2002
року випуску, зеленого кольору, кузов
НОМЕР_4 залишити у власності
відповідача ОСОБА_2

У судовому засіданні 18.10.2013 р. позивач
та її представник уточненні позовні
вимоги підтримали з мотивів викладених
в позовній заяві та просили позов
задовольнити. У останнє судове
засідання позивач не з»явилася проте
подала заяву про підтримання уточнених
позовних вимог з клопотанням про
розгляд справи у її відсутності.

У судовому засіданні 18.10.2013 р.
відповідач уточненні позовні вимоги
визнав та з приводу їх задоволення не
заперечив. У останнє судове засідання
відповідач не з»явився проте подав
заяву про визнання позову з
клопотанням про розгляд справи у його
відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази, суд
встановив наступні обставини справи.

24.11.1995 року сторони зареєстрували шлюб,
про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис за №26,
що стверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу: серія НОМЕР_5 виданим
24.11.1995 року Товстенською селищною радою
Тернопільського району Тернопільської
області.

Від шлюбу у сторін народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_6
виданим 01.04.2003 р. Товстенською селищною
радою Тернопільського району
Тернопільської області, актовий запис
№11.

Із свідоцтв про право власності на
нерухоме майно від 13.03.2008 р. виданих на
підставі рішення виконкому
Тернопільської міської ради №2147 від
26.12.2007 р. вбачається, що квартира
АДРЕСА_1 та гараж АДРЕСА_2, загальною
площею 21.6 кв.м. належить на праві
власності ОСОБА_2, що додатково
стверджується витягами про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
№18087075 від 13.03.2008 р., №18087167 від 13.03.2008 р.
виданими ТзОВ «Міське бюро технічної
інвентаризації» (м.Тернопіль) та
технічним паспортом на квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до повідомлення Управління
Державтоінспекції в Тернопільській
області №13/8563 від 19.11.2013 р. та свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_7 виданого 10.10.2002 р.,
автомобіль марки ВАЗ - 21102,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року
випуску, зеленого кольору, кузов НОМЕР_4
зареєстрований за ОСОБА_2. Дозвіл на
керування вказаним автомобілем
закріплено за ОСОБА_1.

Судом встановлено, що між подружжям
склалися неприязні відносини, сторони
втратили почуття поваги та любові один
до одного, тривалий час не ведуть
спільного господарства та не
підтримують шлюбних стосунків. Сумісне
життя подружжя є неможливим, шлюб існує
лише формально, і тому його доцільно
розірвати, оскільки збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача, що має
істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що має істотне значення.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям під
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними і при цьому
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.1 ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
ЦПК України), обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Враховуючи викладені обставини в їх
сукупності, зважаючи на те, що вказане
спірне майно набуте сторонами під час
шлюбу, з огляду на те, що позивач
наполягає на розірванні шлюбу, беручи
до уваги визнання відповідачем
позовних вимог, тому суд вважає що
позов слід задовольни в повному обсязі,
розірвати між сторонами шлюб та
визнати за позивачем право приватної
власності на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1; гараж АДРЕСА_2, а за
відповідачем визнати право приватної
власності на автомобіль марки ВАЗ - 21102,
реєстраційний номер. НОМЕР_1, 2002 року
випуску, зеленого кольору, кузов НОМЕР_4
в порядку поділу спільного майна
подружжя.

Крім того, враховуючи вимоги ст.88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд вважає, що з відповідача в
користь позивача слід стягнути 3555.7 грн.
судового збору сплаченого позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, ч.1 ст.61, 212, 215, 223
ЦПК України, ст. ст.60, 63, 69, 70 112 СК
України, ст.ст.355, 368, 372 Цивільного
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 24 листопада 1995 року
Товстенською селищною радою
Заліщицького району Тернопільської
області, актовий запис №26

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1, в
порядку поділу спільного майна
подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на гараж АДРЕСА_2, в порядку
поділу спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
автомобіль марки ВАЗ - 21102,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року
випуску, зеленого кольору, кузов НОМЕР_4
в порядку поділу спільного майна
подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2;
АДРЕСА_3; місце реєстрації: АДРЕСА_1) в
користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3;
ідентифікаційний номер: НОМЕР_3;
АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 3555.7 грн.

Копію рішення надіслати сторонам по
справі.

Рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий - суддя
Дзюбич
В.Л.