Єдиний унікальний номер 237/2321/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3708/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючої судді
Краснощокової Н.С.

Суддів
Могутової Н.Г.

Безрученко Ю.О.

При секретарі
Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Мар'їнського
районного суду Донецької області від 18
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та пені за прострочку
сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до
апеляційного суду із апеляційною
скаргою на рішення Мар»їнського
районного суду Донецької області від 18
березня 2014 року, яким позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та
пені за прострочку сплати аліментів
задоволений частково: стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 пеню у
розмірі 81 728 грн. 36 коп.; стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати у
розмірі 3 000 грн., пов'язані із
отриманням юридичної допомоги. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 просить скасувати рішення
суду, оскільки воно ухвалено з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3
у задоволенні його позовних вимог.
Вважає, що суд при ухваленні рішення не
взяв до уваги те, що постійної роботи
вона не має, матеріальної допомоги ій
надають батьки-пенсіонери, має
невеликий та несистематичний дохід.
Вважає, що суд міг застосувати відносно
неї ч.2 ст. 196 Сімейного коедксу України
щодо зменшення розміру неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.
Крім того, суд не взяв до уваги те, що
вона протягом травня 2013 року - березня
2014 року щомісяця направляла на адресу
позивача кошти у розмірі 100 грн., але він
відмовлявся їх отримувати, а тому судом
неправомірно зазначена вся сума пені,
без урахування коштів, які нею
направлялись, а тому неможливо
нараховувати прострочку за вказаний
час на відповідну суму.

Представники відповідача в
судовому засіданні підтримали доводи
апеляційної скарги, просили скасувати
рішення суду першої інстанції.

Відповідач в судовому засіданні
не приймала участі, про час та місце
слухання справи повідомлена належним
чином.

Позивач та його представник в судовому
засіданні заперечували проти доводів
апеляційної скарги, вважають рішення
суду законним та обгрунтованим.

Судом першої інстанції при
розгляді справи було встановлено, що
позивач та відповідач перебували у
шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до рішення
Мар»їнського районного суду Донецької
області на підставі виконавчого листа
№ 2/963/2010 відділом Державної виконавчої
служби Мар»їнського РУЮ відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини з
усіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно довідки-розрахунку,
виданої відділом виконавчої служби
Мар»їнського РУЮ, сума заборгованості
по аліментам складає за період з 01.12.2011
року по 01.10.2013 року - 15 546 грн. 70 коп. та за
період з 01.10.2013 року по 01.03.2014 року - 3 702
грн. 50 коп.

07 травня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Мар»їнського районного суду Донецької
області з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та неустойки
за прострочку виплати аліментів, яким
просить стягнути з ОСОБА_2 на його
користь на утримання доньки ОСОБА_4
заборгованість по аліментам та пеню у
розмірі 124 450 грн. 84 коп.; стягнути з
відповідача на користь позивача 1000 грн.
витрат на юридичну допомогу.

Відповідно до виконавчого листа,
виданого 02 серпня 2010 року, на підставі
рішення Мар»їнського районного суду
Донеької області від 29 березня 2010 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розподіл майна, суд вирішив стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 21 361 грн., а
також ? частину вартості автомобіля ВАЗ
2115 в розмірі 14 294 грн. та 1 863 грн., які
були сплачені нею за проведення
експертизи, в рахунок урівнення часток
земельної ділянки НОМЕР_1 стягнути 17 618
грн.

На підставі заяви ОСОБА_2 державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Мар»їнського РУЮ 15
грудня 2010 року винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження у
зв»язку з фактичним виконанням.

Рішенням Мар»їнського районного суду
Донецької обласітвід 05 червня 2012 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа РКП
«Мар»їнське БТІ» про розподіл
домоволодіння з земельною ділянкою в
натурі задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 13 липня 2012 року рішення
Мар»їнського районного суду Донеьцкої
області від 05 червня 2012 року в частині
розподілу земельної ділянки скасовано,
провадження по сараві у вказаній
частині закрито. В іншій частині
рішення залишено без змін.

Постановою старшого ДІМ Мар»їнського
РВ ДМУ ГУМВСУ в Донецькій області від 07
січня 2009 року у порушенні кримінальної
справи по факту крадіжки грошових
коштів, які належать ОСОБА_2 відносно
ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою старшого ДІМ Мар»їнського
РВ ГУМВСУ в Донецькій області від 03
березня 2009 року у порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за
ознаками злочину, передбаченого ст.ст.
296, 129 КК України відмовлено.

05 березня 2014 року позивач подав до суду
уточнену позовну заяву, якою просить з
метою забезпечення позовних вимог,
накласти арешт на домоволодіння
АДРЕСА_1 а також на земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 0,6 га з домоволодінням,
розташованим по АДРЕСА_2 стягнути з
ОСОБА_2 на його користь на утримання
доньки ОСОБА_4 заборгованість по
аліментам та пеню у розмірі 100 976 грн. 86
коп.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь,
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, заборгованість по аліментам,
яка не стягнута з одноразового доходу,
отриманного відповідачем по
виконавчому листу №2-5-10 у розмірі 106 144
грн. 64 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на його
користь 3 000 грн. витрат на юридичні
послуги.

З довідки, виданої Донецькою дирекцією
Центру поштового зв»язку №10 ВПЗ
Новомихайлівка, вбачається, що за
період з 01 листопада 2011 року по 01
березня 2014 року на його ім»я грошових
переказів не надходило.

Рішенням Мар»їнського районного суду
Донецької області від 18 березня 2014 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та пені за прострочку
сплати аліментів задоволений частково:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
пеню у розмірі 81 728 грн. 36 коп.; стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати у
розмірі 3 000 грн., пов'язані із
отриманням юридичної допомоги. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того,
що судом встановлені факти наявності
заборгованості по аліментам, вина
платника у її виникненні, період часу,
за який виникла заборгованість, час її
погашення. З урахуванням наданої
державним виконавцем довідки суд
зробив правильний розрахунок пені,
яка станом на 01 березня 2014 року складає
81 728 грн. 36 коп.

Стосовно позовних вимог позивача щодо
стягнення з відповідача в якості
аліментів суми у розмірі 8 512 грн., що
дорівнює ? частці від суми 34 048 грн., які
відповідач отримала в якості грошової
компенсації для зрівняння часток при
розподілі майна подружжя, то суд дійшов
висновку, що отримавши при розділі
спільного майна більшу частку майна,
аніж відповідач, позивач повинен був
компенсувати відповідачу вартість
частки цього майна, а тому ця сума не є
доходом.

Що стосується позовних вимог в частині
відшкодування позивачу витрат,
пов»язних із наданими послугами
адвоката в сумі 3 000 грн., то суду надана
квитанція до прибуткового касового
ордеру №018 від 05.03.2014 року про сплату
адвокату ОСОБА_5 вказаної грошової
суми.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, представників позивача та
відповідача, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у
скарзі доводи, апеляційний суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що оскільки відповідач має
заборгованість по аліментам, то
підстави для повторного стягнення
заборгованості відсутні, відповідачем
не було заявлено клопотання щодо
зменшення розміру неустойки. Також суд
вірно визначився, що, оскільки всупереч
ст. 60 ЦПК України позивач не надав
жодного доказу відносно його вимог
щодо стягнення з відповідача в якості
аліментів суми у розмірі 8 512 грн., що
дорівнює ? частці від суми 34 048 грн., які
відповідач отримала в якості грошової
компенсації для зрівняння часток при
розподілі майна подружжя, тому позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 12 ЦПК
України особа, яка бере участь у справі,
має право на правову допомогу, яка
надається адвокатами або іншими
фахівцями у галузі права в порядку,
встановленому законом.

Згідно до ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат,
пов'язаних із розглядом судової справи,
належать витрати на правову допомогу.

Згідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім надання
безоплатної правової допомоги.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що він складав
позовну заяву, заяву про уточнення
позовних вимог, неодноразово приймав
участь в судовому засіданні і саме
враховуючи ці обставини порахував
вартість наданої позивачу правової
допомоги у розмірі 3000 грн.

Підстав для зменшення стягнутої суми
на правову допомогу не має.

Суд першої інстанції повно та всебічно
з»ясував обставини по справі,
перевірив їх доказами та обгрунтовано
частково задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Судом не приймаються доводи
апеляційної скарги відповідача про
необхідність зменшення розміру
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів,
оскільки таке клопотання відповідачем
в суді першої інстанції не заявлялось.
Також відповідачем, заперечуючи проти
позовних вимог, не надано доказів про
її матеріальне та сімейне становище, що
було б підставою для застосування
положень ч. 2 ст. 196 СК України.

Судом обгрунтовано не прийнято до
уваги посилання відповідача, про те, що
вона надсилала позивачу аліменти у
розмірі 100 грн. , а тому судом
неправомірно зазначена вся сума пені,
без урахування коштів, які нею
направлялись, а тому неможливо
нараховувати прострочку за вказаний
час на відповідну суму.

Як вбачається з матеріалів справи,
відсутні відомості про те, що на адресу
позивача взагалі надїходили якісь
поштові переклади від відповідача.

Крім того, відповідно до довідки про
розмір заборгованості по аліментам,
сума 100 грн. є тільки часткою від
нарахованих за місяць сум аліментів, що
свідчить про те, що це не вся сума
несплачених аліментів, а тому відсутні
підстави вважати що позивач у певний
період виконувала свої зобов»язання по
сплаті аліментів у повному обсязі і
тому судом неправильно зроблений
розрахунок суми пені за вказаний
період.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мар'їнського районного суду
Донецької області від 18 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: