ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р. Дарницький
районний суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, 3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_5 як законний представник
неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, служба у
справах дітей Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації про
встановлення порядку користування
квартирою та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про виселення
з жилого приміщення, зобов'язання не
вселяти в квартиру без згоди іншого
співвласника,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідачки про визначення
порядку користування жилим
приміщенням. В ході розгляду справи
відповідачка звернулась до суду з
зустрічним позовом до позивачки та
іншої особи про виселення з жилого
приміщення, зобов'язання не вселяти в
квартиру без згоди іншого співвласника
будь-яких осіб.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити,
зустрічний позов не визнав, пояснивши,
що ОСОБА_2 є співвласницею 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1. Інша 1/2 частина
вказаної квартири належить
відповідачці ОСОБА_3 на підставі
рішення суду. Вказана спірна квартира
складається з 3 окремих кімнат жилою
площею 11,9 м2 , 12,1 м2 та 18,0 м2. На даний час
в квартирі є зареєстрованими з боку
відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9,
але фактично проживають тільки
відповідачка та 3-тя особа. Також в
квартирі зареєстровані та проживають
позивачка, 3-ті особи ОСОБА_5, ОСОБА_7 та
їх неповнолітня донька ОСОБА_6
Позивачка бажає для уникнення всіляких
непорозумінь визначити конкретний
порядок користування вказаними
приміщеннями в судовому порядку, а
саме: виділити позивачці по справі дві
окремі кімнати жилою площею 11,9 м2 та 12,1
м2, а відповідачці - іншу окрему кімнату
жилою площею 18,0 м2, місця загального
користування залишити у загальному
користуванні та зобов'язати
відповідачку не порушувати
встановлений судом порядок
користування жилими приміщеннями
квартири. З червня по вересень 2013 року в
одній із кімнат спірної квартири
дійсно проживав ОСОБА_8, однак
відповідачка вчиняла з ним
безпідставні постійні сварки, робила
неможливим проживання його в квартирі,
тому він виселився, і за таких обставин
просить відмовити у задоволенні
зустрічного позову.

Відповідачка ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_10 первісний позов не
визнали, зустрічний підтримали,
просили його задовольнити, пояснивши,
що запропонований позивачкою у позові
порядок користування жилим
приміщенням порушує визначені частки
власності сторін, поскільки при
виділені двох вказаних у позові кімнат
позивачці і залишення іншої кімнати
відповідачці за своєю жилою площею
будуть більше, ніж 1/2 частина власності
позивачки в даній квартирі, і
відповідно меншою, ніж 1/2 частина
власності відповідачки в даній
квартирі. Крім того, вселений в спірну
квартиру представником позивачки
ОСОБА_8 постійно порушував норми
проживання в даній квартирі, приходячи
пізно ввечері зі своїми друзями і
порушуючи спокій відповідачки та її
сім'ї. Також його було заселено без її
згоди як співвласниці квартири.
Відповідачка не дозволяла ОСОБА_8
користуватись місцями загального
користування, так як він уклав договір
оренди тільки однієї кімнати жилою
площею 18 м2, а не іншими загальними
приміщеннями. Тому просить відмовити в
задоволенні первісного позову в
повному обсязі та задовольнити
повністю зустрічний позов
відповідачки.

3-тя особа: ОСОБА_4 в судовому засіданні
просила відмовити у задоволенні
первісного позову, а зустрічний позов
задовольнити, повністю погодившись та
підтримавши пояснення відповідачки
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_10

3-ті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_5 як законний
представник неповнолітньої ОСОБА_6,
ОСОБА_7 первісний позов просили
задовольнити, в задоволенні
зустрічного позову просили відмовити,
повністю погодившись та підтримавши
пояснення представника позивачки
ОСОБА_2 ОСОБА_7

3-тя особа: служба у справах дітей
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації в судове
засідання не з'явилась, але у
направлених поясненнях до суду просила
розглянути справу у відсутність свого
представника та винести рішення з
максимальним урахуванням інтересів
неповнолітньої дитини (а.с.26-27).

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_8 в судові засідання не з'явився
повторно, про розгляд справи був двічі
повідомлений належним чином за
останньою відомою адресою орендованої
кімнати в спірній квартирі, однак
рекомендовані листи повернулись до
суду не врученими в зв'язку з не
проживанням в ній даної особи.

Заслухавши сторони, 3-тіх осіб, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні первісного
позову, а також і зустрічного позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як наголошує ч.1, ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Суд в межах заявлених позовних вимог
та наданих сторонами доказів по справі
встановив наступні обставини та
правовідносини.

Згідно ч.3, ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Як встановлено у судовому засіданні,
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 18.11.2009 року було визнано право
власності за ОСОБА_11 та ОСОБА_3 на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 за кожним в
порядку поділу майна подружжя (а.с.9-10).

В подальшому також рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
23.03.2011 року було виділено ОСОБА_12 у
користування у вказаній квартирі
кімнату жилою площею 18,0 м2, а
відповідачці ОСОБА_3 - дві інші кімнати
жилою площею 11,9 м2 та 12,1 м2, місця
загального користування залишені у
загальному користуванні (а.с.35; 79). За
змістом витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 22.08.2013
року вказане виділення жилих приміщень
у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_12 було
зареєстроване у державному реєстрі
26.07.2013 року (а.с.36; 76).

16.03.2013 року ОСОБА_12 продав, а позивачка
ОСОБА_2 купила 1/2 частину вказаної
спірної квартири, уклавши договір
купівлі-продажу 1/2 частини квартири,
який був посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13 та
зареєстрований у реєстрі №369 (а.с.6-7).
Даний договір був зареєстрований у
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності і
не містить в собі уже встановленого
порядку користування жилими
приміщеннями даної квартири за
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 23.03.2011 року (а.с.8).

У відповідності до ч.1, ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Спірна квартира АДРЕСА_1 є
трьохкімнатною, ізольованою квартирою,
жилою площею 42,0 м2, розташованою на 12
поверсі 16-типоверхового будинку, і має
три окремі ізольовані кімнати жилою
площею 11,9 м2 , 12,1 м2 та 18,0 м2, про що
свідчить копія технічного паспорту на
дану квартиру (а.с.12). Як вбачається з
довідки Ф-3 зареєстрованими в квартирі
є сторони та 3-ті особи по справі:
позивачка ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_3,
3-ті особи ОСОБА_5, ОСОБА_7, їх
неповнолітня донька ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, а також син
відповідачки ОСОБА_9 (а.с.13).

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати, закладати
укладати інші не заборонені законом
угоди.

У відповідності до ч.4, ст.41
Конституції України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.3, ст.358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

За змістом позову та виходячи з
пояснень представника позивачки,
протягом тривалого часу сторони не
змогли добровільно дійти згоди щодо
порядку володіння та користування
спірною квартирою та між ними існують
непорозуміння щодо сплати
житлово-комунальних послуг, позивачка
бажає окремо сплачувати за
користування своїм житлом, як і
відповідач.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому
засіданні, та виходячи із часток
власності кожного із співвласників,
позивачці ОСОБА_2 як і відповідачці
ОСОБА_3 належить кожній окремо на праві
власності 1/2 частина від усієї спірної
квартири, тому, враховуючи загальну
жилу площу спірної квартири, що складає
42,0 м2, кожному із співвласників
припадає для окремого користування по
21 м2 (42,0 м2 : 2 особи) жилої площі. З цього
приводу, вимога позивачки ОСОБА_2 про
виділення їй у користування 2-х
ізольованих кімнат жилою площею 11,9 м2
та 12,1 м2, а відповідачці ОСОБА_3 - іншої
окремої кімнати жилою площею 18,0 м2, є
безпідставною і такою, що порушує право
власності відповідачки ОСОБА_3,
поскільки є більшим розміром (11,9 м2 + 12,1
м2 = 24 м2), а ніж відповідні 21 м2 жилої
площі кожного співвласника, виходячи
із розміру визнаної частки власності,
при цьому запропоновані 18,0 м2 жилої
площі іншої кімнати ОСОБА_3 є меншим
розміром, ніж зазначений відповідний
розмір жилої площі позивачці у 24 м2, і не
відповідає його розміру частки
власності. За таких обставин суд не
може виділити у володіння та
користування позивачці саме 2 кімнати
жилою площею 11,9 м2 та 12,1 м2, тому в
задоволенні первісного позову
необхідно відмовити за вказаних
обставин. Крім того, як на момент
укладення договору купівлі-продажу 1/2
частини квартири, так і на даний час
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 23.03.2011 року вже визначений
порядок користування спірною
квартирою, тому встановлені судом
обставини не переглядаються і не
доказуються при розгляді інших справ,
включаючи дану. При цьому також не
підлягає задоволенню і вимога про
зобов'язання ОСОБА_3 не порушувати
визначений порядок користування
квартири АДРЕСА_1.

Як передбачено ч.1, ст.810 ЦК України за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату. Частина 1, ст.811 ЦК України
продовжує зміст попередньої статті:
договір найму житла укладається у
письмовій формі. А ч.1, ст.812 ЦК України
вказує, що предметом договору найму
житла можуть бути помешкання, зокрема
квартира або її частина, житловий
будинок або його частина.

11.06.2013 року представник співвласниці
ОСОБА_2 ОСОБА_7 уклав договір з
відповідачем по зустрічному позову
ОСОБА_8 про оренду 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, яка полягала у користуванні
кімнатою жилою площею 18,0 м2 та місць
загального користування. Даний договір
був укладений у письмовій формі, на
строк дії з 11.06.2013 року до 14.06.2014 року і
підписаний вказаними особами (а.с.73-75).
Після заселення ОСОБА_8 до вказаної
квартири між ним та відповідачкою
щоразу виникали сварки та конфлікти, в
результаті яких саме ОСОБА_3
неодноразово зверталась до
працівників міліції (а.с.40; 42; 44; 46-47; 50-59).

За правилами ч.1, ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Виходячи з вказаної норми права ні
ОСОБА_2, ні її представник ОСОБА_7 не мав
права на вселення до спірної квартири
ОСОБА_8 без згоди іншого співвласника
ОСОБА_3, яку вона на це не давала.

Згідно ч.1, ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Однак, аналізуючи докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що підстав для виселення ОСОБА_8 зі
спірної квартири на час розгляду даної
справи у суду немає, поскільки
укладений договір оренди частини
квартири (кімнати) від 11.06.2013 року не є
нікчемним, не був скасований,
розірваний, не визнавався в
установленому законом порядку
недійсним, і діє на даний час.
Безпосередньо позивачка по
зустрічному позову ОСОБА_3 при
зверненні до суду з зустрічним позовом
не ставила в ньому будь-яких питань до
даного договору. Тому за наявності
існуючих і триваючих договірних
відносин між суб'єктами договору
ОСОБА_8 не підлягає виселенню зі
спірної квартири.

У відповідності до ч.1, ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Як зазначає ч.1, ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Поскільки суд розглядає в цивільному
провадженні порушені, невизнані або
оспорювані права, свободи чи інтереси
позивача, тому він не вправі
зобов'язати відповідачку в даному
випадку ОСОБА_2 в майбутньому не
вселяти в квартиру АДРЕСА_1 сторонніх
осіб без згоди іншого співвласника
квартири ОСОБА_3 За таких обставин в
задоволенні зустрічного позову
необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.10; 11; 58-59; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215
ЦПК України, на підставі ст.41
Конституції України, ст.15; 215; 319; 321; 356; 358;
810-816 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.3 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 як
законний представник неповнолітньої
ОСОБА_6, ОСОБА_7, служба у справах дітей
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації про
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення у
користування ОСОБА_2 двох кімнат жилою
площею 11,9 м2 та 12,1 м2, а ОСОБА_3 - іншої
кімнати жилою площею 18,0 м2, приміщення
загального користування залишити у
загальному користуванні, зобов'язання
ОСОБА_3 не порушувати визначений
порядок користування квартири АДРЕСА_1
відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про виселення
ОСОБА_8 з жилого приміщення - квартири
АДРЕСА_1, зобов'язання ОСОБА_2 не вселяти
в квартиру АДРЕСА_1 сторонніх осіб без
згоди іншого співвласника квартири
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Суддя
: