Справа № 296/896/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"25" березня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ майна,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та поділ майна.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що 24.07.2004 року уклала шлюб із
ОСОБА_2. Від шлюбу мають двоє синів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною
розпаду сім'ї стали часті конфлікти та
взаємні образи. Сторони припинили
подружні стосунки та з січня 2014 року
проживають окремо. Вважає, що
збереження сім'ї неможливе, тому
просить шлюб розірвати та залишити
дітей на подальше проживання з нею.
Крім того, позивач бажає поділити
майно, яке було придбане сторонами під
час шлюбу, а саме гараж АДРЕСА_2 та
квартиру АДРЕСА_1. Гараж позивач оцінює
у 15000 грн. та просить залишити його у
власності відповідача, оскільки він
має транспортний засіб. Спірна
квартира складається з трьох кімнат та
побутових приміщень. Співвласниками
квартири відповідно до свідоцтва про
право власності є сторони та їх діти,
кожному належить по 1/4 частині
квартири. Вартість квартири складає
216777 грн. і доля кожного з співвласників
у сумарному виразі становить 54194,25 грн..
При вирішенні питання про поділ майна
просить врахувати, що разом з нею
проживають малолітні діти. Просить
визнати за нею право власності на 1/4
частку квартири АДРЕСА_1 вартістю 54194,25
грн. та визнати за відповідачем право
власності на гараж АДРЕСА_2 вартістю 15000
грн. з виплатою нею компенсації
відповідачеві у розмірі 39194 грн. за
різницю у вартості майна, що підлягає
поділу.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала повністю з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю та
пояснив, що також вважає примирення
неможливим. Згоден з оцінкою гаража у
15000 грн. та оцінкою квартири у 216777 грн..
Згоден на припинення його права
власності на 1/4 ідеальну частку
квартири АДРЕСА_1 вартістю 54194,25 грн. та
визнання права власності на 1/4 ідеальну
частку квартири за позивачем. Також
пояснив, що отримав від позивача в
якості компенсації 39200 грн..

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінюючи
в сукупності зібрані по справі докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 24.07.2004
року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб НОМЕР_2, виданим 24.07.2004 року
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
обласного управління юстиції (а.с.19).

Сторони по справі мають дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого 05.07.2007 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції (а.с.4) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження серії НОМЕР_4, виданого
05.07.2007 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції (а.с.6). Діти
проживають з позивачем, що не заперечує
відповідач.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до 6-го принципу Декларації
прав дитини від 20.11.1959 року малолітню
дитину не слід, крім тих випадків, коли
є виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Оскільки відповідач визнав позовні
вимоги повністю, таке визнання не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін та сім'я розпалась остаточно,
тому є підстави для задоволення
позовних вимог в частині розірвання
шлюбу.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007
року "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Згідно положень ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 СК
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. Майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Статтею 365 ЦК України визначено, що
право особи на частку у спільному майні
може бути припинено за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо частка є незначною і не може бути
виділена в натурі або якщо річ є
неподільною.

Згідно свідоцтва про право власності
№61284 від 02.06.2010 року (а.с.7) квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності сторонам по справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та дітям сторін ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в рівних частках, що
підтверджується і витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданим КП "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради. Так, за позивачем зареєстровано
право власності на 1/4 частку квартири,
за відповідачем зареєстровано право
власності на 1/4 частку квартири та за
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 зареєстровано право
власності відповідно на 1/4 частку
квартири за кожним (а.с.8).

Згідно технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.13-14) квартира складається з
трьох кімнат жилою площею 47,4 кв.м..
Відповідно до висновку про вартість
майна, а саме квартири АДРЕСА_1,
вартість об'єкта оцінки складає 216777
грн. (а.с.12).

Крім того, згідно свідоцтва про право
власності, виданого на підставі
рішення виконкому Житомирської
міської ради від 08.06.2011 року за №366, за
відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано на
праві приватної власності гараж
АДРЕСА_2 (а.с.5), що підтверджується і
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виданим КП
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно заяви відповідача ОСОБА_2 від
24.03.2014 року, засвідченої приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.25)
підтверджено факт отримання ОСОБА_2 від
ОСОБА_1 коштів в сумі 39200 грн. в якості
компенсації вартості належної йому 1/4
частки квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи те, що відповідач визнав
позов, визнання не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, сторони дійшли згоди щодо
предмету спору та визначення вартості
майна, що підлягає поділу, відповідачем
отримано кошти у сумі 39200 грн. за
різницю у вартості майна, що підлягає
поділу, тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.60, 61, 69, 70, 71, 112 СК
України, ст.ст.365, 372 ЦК України, п.22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21.12.2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", ст.ст.10, 11, 15,
60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладений 24.07.2004
року міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
обласного управління юстиції, актовий
запис № 828.

Залишити дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на подальше
проживання з матір'ю.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4
частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку
квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
гараж АДРЕСА_2 з компенсацією різниці у
вартості майна у розмірі 39 194 грн..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя
Н. М.
Анциборенко