АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1123/2014
інстанції Ратушна В.О.
Доповідач: Воронцова Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 27 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Дніпровського районного суду міста
Херсона від 25 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя
особа: виконавчий комітет Дніпровської
районної у місті Херсоні ради, орган
опіки та піклування, про усунення
перешкод у користуванні житлом шляхом
виселення без надання іншого житлового
приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вище зазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що вона
є власницею квартири АДРЕСА_1. Вказана
квартира належить їй на підставі
договору дарування від 26.07.2013 року. На
даний час вона має намір вселитися і
проживати у належному їй приміщенні,
однак в квартирі без жодних правових
підстав проживають відповідачі по
справі - ОСОБА_6, ОСОБА_5, які вселилися з
дозволу іншого власника квартири. В
зв'язку з тим, що відповідачі
відмовляються звільнити житлове
приміщення, ОСОБА_7 просить суд усунути
перешкоди в користуванні належної їй
квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення
відповідачів із спірного приміщення
без надання іншого житла.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Херсона від 25 лютого 2014 року
позов задоволено.

Усунуто перешкоди в користуванні
нерухомим майном - однокімнатною
квартирою АДРЕСА_1, що належить на праві
приватної власності ОСОБА_7 шляхом
виселення ОСОБА_6, ОСОБА_5 та їх
неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 без надання іншого житлового
приміщення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6,
ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права просять його
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_11, діючий в інтересах
ОСОБА_7, просить її відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає її не підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі по справі без достатніх
правових підстав мешкають в квартирі
позивачки, тим самим перешкоджаючи їй у
здійсненні своїх прав володіння та
користування належною їй квартирою.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
дарування від 26.07.2013 року ОСОБА_7 є
власницею однокімнатної квартири
АДРЕСА_1. /а.с.3,4/

Пред'являючи позов, ОСОБА_7 посилалася
на те, що в квартирі, яка їй належить,
мешкають відповідачі, які там не
зареєстровані та не бажають в
добровільному порядку звільнити
помешкання.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка зверталася до відповідачів з
вимогою про добровільне звільнення
житлового приміщення, яка останніми
проігнорована. /а.с.8/

Крім того, в матеріалах справи наявне
звернення ОСОБА_7 до правоохоронних
органів з приводу прийняття заходів до
квартирантів: ОСОБА_6, ОСОБА_6

Постановою СВ Дніпровського РВ ХМУ
УМВС України в Херсонській області від
22 серпня 2013 року закрито кримінальне
провадження щодо відповідачів, проте
ця постанова є підтвердженням
протиправності дій відповідачів
стосовно власниці квартири та
повідомлення про такі дії
правоохоронні органи, а також
підтвердженням її намагання вселитися
у спірну квартиру. /а.с.10/.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені статтями 317, 383 ЦК
України та ст.150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сімї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання у права власника можливе
лише на підставах, передбачених
законом. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Чинним законодавством України не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом особами, які
заселилися до нього зі згоди
колишнього власника, у випадку зміни
власника.

Виникнення права осіб на користування
житлом та обсяг цих прав залежить від
наявності у особи, зі згоди якої вони
вселилися, права власності на це житло,
а отже, припинення права власності цієї
особи на житло припиняє право осіб, які
з її згоди були вселені, на
користування житлом.

Право відповідачів, які не є власниками
спірної квартири, на користування нею
були похідними від прав колишнього
власника цієї квартири, а з припиненням
його права власності, припинилося й
право користування житлом
відповідачів та їх неповнолітніх
дітей.

Згідно із ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Оскільки позивачка є новим власником
спірної квартири, яка не давала згоду
на вселення у неї відповідачів, а
останні вселилися та проживають у
квартирі зі згоди колишнього власника,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про їх
виселення із зазначеної квартири.

Крім того, при вирішенні даного спору
підлягають застосуванню положення
статей 98, 116, 168 ЖК України, які
передбачають підстави виселення,
зокрема тимчасових жильців, оскільки
після того, як особа, до якої вони
вселилися, позбулась права власності,
вони стали тимчасовими жильцями.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6,
ОСОБА_6 колегією суддів до уваги не
приймаються як такі, що не ґрунтуються
на законі, не підтверджені належними
доказами, не спростовують встановлених
обставин та мотивованих висновків
суду, тому підлягають відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Херсона від 25 лютого 2014 року
залишити без змін. Вважати, що позов
задоволено на підставі статей 98, 116, 168
ЖК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справа протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: