Справа №483/592/13-ц 24.03.2014 24.03.2014 24.03.2014
Провадження № 22ц/784/380/14
Головуючий у 1-ї інстанції Чаус
Доповідач в апеляційній інстанції
24 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
головуючої: Кутової Т.З.,
суддів: Буренкової К.О.,
із секретарем судового
засідання: Романенко Ю.О.,
за участю: прокурора
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною
Дніпровської екологічної прокуратури
на рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 3 грудня 2013 року
Очаківського міжрайонного
екологічного прокурора в інтересах
держави в особі Миколаївської обласної
ради, Регіонального ландшафтного
парку (далі - РЛП) «Кінбурнська коса»,
Державної інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
Покровської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області, ОСОБА_2, Управління
Держземагенства в Очаківському районі
Миколаївської області, за участю
третіх осіб - Миколаївського
обласного управління водних ресурсів,
Очаківського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
про скасування рішення Покровської
сільської ради, визнання недійсними
та скасування державного акту,
зобов'язання вчинити певні дії та
повернути земельні ділянки,
Очаківський міжрайонний екологічний
прокурор Дніпровської екологічної
прокуратури звернувся до суду в
інтересах держави в особі
Миколаївської обласної ради,
Регіонального ландшафтного парку
«Кінбурнська коса», Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області з позовом до
Покровської сільської ради, ОСОБА_2,
Управління Держземагенства в
Очаківському районі Миколаївської
області про скасування рішення № 3
від 11 листопада 2011 року сесії
Покровської сільської ради, визнання
недійсними та скасування державного
акту на право власності на земельну
ділянку ЯК № 824564 виданого 6 березня 2012
року на ім'я ОСОБА_2, зобов'язання
скасувати записи про реєстрацію
державного акту з внесенням
відповідних змін до державного
земельного кадастру та повернути
В обґрунтування позову
прокурор посилався на те, що спірні
земельні ділянки передані у власність
відповідача ОСОБА_2 з перевищенням
повноважень Покровською сільською
радою, так як земельні ділянки входять
до складу РЛП «Кінбурнська коса» і
відносяться до земель
природно-заповідного фонду, які
знаходяться у захисній прибережній
смузі та не можуть вилучатися у
приватну власність. Крім цього, проект
землеустрою щодо виділення спірних
земельних ділянок у власність не
пройшов відповідну державну
Рішенням Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 3 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, прокурор
просив скасувати рішення суду
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення прокурора,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
прокурор не спростовував належності
спірних земельних ділянок до меж
населеного пункту с. Покровське, та їх
цільового призначення для будівництва
і обслуговування жилого будинку, так як
на час їх виділення у власність межі
ландшафтного парку визначено не було.
Рішень щодо віднесення спірних
земельних ділянок до водного фонду не
приймалося, а тому вони були виділені
відповідачу ОСОБА_2 в межах
повноважень, наданих сільської раді із
вирішення земельних питань.

З такими висновками суду слід
погодитися, оскільки вони є
мотивованими та обґрунтованими.

Судом встановлено, що за рішенням
Миколаївської обласної ради №7 від 28
квітня 1995 року затверджено створення
об'єкту природно-заповідного фонду РЛП
«Кінбурнська коса» та зобов'язано
Очаківську районну раду забезпечити
переведення земель зазначеного об'єкту
місцевого значення до категорії
природно-охоронного призначення, без
змін землекористувача (а.с. 74).

До території регіонального парку
загальною площею 17 890,2 га, крім земель
рибколгоспу, лісництва, та земель
запасу і підсобного господарства,
ввійшли землі Покровської сільської
ради площею 815,8га.

Із загальної кількості земель
парку відповідно до державної
статистичної звітності з кількісного
обліку земель (форм 6-зем, 2-зем) як землі
природоохоронного призначення
обліковуються тільки землі площею 12 400
га без визначення місця їх
розташування.

Відповідно до державного акту
на право постійного користування
земельною ділянкою від 14 грудня 2012
року РЛП «Кінбурнська коса»
виділено в постійне користування
лише 1,1800 га. земельної ділянки для
розміщення та обслуговування
центрального кордону - офісу з
комплексом
адміністративно-господарських
будівель та споруд парку (а.с.191).

За розділом 3 Положення про РЛП
«Кінбурнська коса» (а.с.22-25) землі,
включені в територію парку, не
вилучаються у користувачів, за
винятком земельних ділянок для
розміщення господарського двору парку,
кордонів, а також зон заповідного
режиму та рекреації. Відведення
земельних ділянок парку проводиться на
підставі проекту організації
території в порядку, встановленому
чинним законодавством України. На
території парку, крім зон заповідної,
регульованої рекреації та
стаціонарної рекреації,
встановлюється ще господарська зона,
до якої включаються зони населених
пунктів.

Таким чином, виділення земель із
земель території парку можливо у
відповідності до статей 149-150 ЗК України
з обов'язковим попереднім їх
вилученням із земель, які входять до
меж зон заповідної, зон регульованої
рекреації та стаціонарної рекреації
ландшафтного парку, або у
відповідності до статей 116-118 ЗК України
із земель населеного пункту, якій може
входити до господарської зони парку,
без необхідності їх вилучення, а тільки
в порядку виділення, так як вказані
землі можуть мати, крім
природоохоронного призначення, ще
цільове призначення для будівництва чи
обслуговування житлових будинків. Тому
саме по собі створення об'єкту
природно-заповідного фонду не свідчить
про зменшення земель населеного
пункту, а є віднесенням земель до
категорій відповідно до їх цільового
призначення.

В той же час, переведення земель з
однієї категорії до іншої здійснюється
у разі зміни цільового призначення цих
земель.

Віднесення земель до відповідних
категорій і переведення їх з однієї
категорії до іншої проводиться
органами, які приймають рішення про
передачу цих земель у власність або
надання їх у користування, а в інших
випадках - органами, які затверджують
проекти землеустрою і приймають
рішення про створення об'єктів
природоохоронного призначення.

Між тим, у відповідності до статей
7-8, 21, 23-24 Закону України «Про
природно-заповідний фонд України»,
статей 19-20, 45-46, 125, 149-150 ЗК України
передувати питанню щодо обмеження
землекористування, в тому числі
переведення земель з однієї категорії
до іншої, повинно бути: встановлення
меж утвореного парку, розробка та
затвердження проекту організації
території парку із затвердженням в
тому числі меж зон парку та зміну меж
населених пунктів, які вийшли до нього,
а також рішення компетентних органів
щодо встановлення цільового
призначення земельних ділянок, які
входять до його території.

Такі рішення відсутні, межі парку
в натурі не встановлені, проект
організації території не затверджено,
відомості в Державному земельному
кадастрі про об'єкт РЛП
«Кінбурнська коса» відсутні, рішень
щодо визначення земель населеного
пункту с. Покровське як земель
природоохоронного призначення, тим
більше природно-заповідного фонду
(правовий статус яких регулюється
різними нормами ЗК України, а саме
статтями 43-46, 150 ЗК України) не має.

Одночасно, за рішеннями
Очаківської районної ради народних
депутатів УІІІ ХХІ скликання від 30
серпня 1991 року, Очаківської районної
ради ІУ сесії 23 скликання від 26 грудня
2000 року №11 і Очаківської районної ради
ХХ сесії 6-го скликання від 15 лютого 2013
року № 15 встановлені межі населеного
пункту с. Покровське та його площа в 243,4
га. (а.с. 131-133).

У 2008 році у відповідності до
частини 2 статті 173 ЗК України
розроблено генеральний план с.
Покровське із проектом землеустрою, за
яким площа населеного пункту
збільшилася до 326,07га за рахунок
частини земель, розташованих на
границі населеного пункту з напрямком
вглиб півострова та земель, які
з'єднали селище з хуторами (нині -
вулиця Хуторська), межі та площа яких
були встановлені раніше за
відповідними рішеннями районної ради.
Однак, не зважаючи на наявність схеми
генерального плану с. Покровське,
рішення щодо зміни меж населеного
пункту відповідним органом місцевого
самоврядування не прийнято (а.с.136).

Разом з тим, зі схем, якими
зафіксовані затверджені та фактично
збільшені межі населеного пункту,
убачається, що земельні ділянки, які за
рішенням Покровської сільської ради ІХ
сесії 6 скликання № 11 від 11 листопада 2011
року виділені у власність ОСОБА_2 в
межах території с. Покровське із земель
житлової та громадської забудови по
вул. Римбовській, 68 входили та входять
до складу населеного пункту, оскільки
за місцем свого розташування
знаходяться в межах с. Покровське, що
затверджені первинним рішенням
відповідної ради.

Тому доводи апелянта щодо
відсутності затверджених меж селища, в
межах яких розташовані спірні земельні
ділянки, у зв'язку з відсутністю на
сьогоднішній час проектів землеустрою,
на підставі яких прийняті
вищезазначені рішення органів
місцевого самоврядування, є
безпідставними, та такими, що
суперечать положенням статей 64-65 ЗК
України в редакції 1991 року і статей 173-174
ЗК України, та наявним і дослідженим
судом письмовим доказам.

Крім цього, зазначені спірні
земельні ділянки не можна віднести і до
земель водного фонду, які у
відповідності до статті 88 ВК України
входять до прибережних захисних смуг,
оскільки у межах існуючих населених
пунктів прибережна захисна смуга
встановлюється з урахуванням
містобудівної документації, яка
визначена у пункті 7 частини 1 статті 1
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». А
організація роботи по віднесенню в
натурі та влаштуванню прибережних
захисних смуг вздовж водних об'єктів
віднесено Законом до виключної
компетенції районних рад .

Постановою Верховного Суду
України від 22 травня 2013 року, ухваленої
по цивільній справі про перегляд
рішення за виключними обставинами №6-25
цс 13, зазначається, що саме
законодавством визначається порядок
розроблення, погодження та
затвердження проекту визначення
розмірів і меж водоохоронних зон, у
межах яких виділяються землі
прибережних захисних смуг.

В той же час, за містобудівною
документацією с. Покровське така
прибережна смуга не встановлена.
Проект землеустрою щодо встановлення
прибережної захисною смуги не
розроблено та не затверджено. А цільове
призначення земель усього населеного
пункту в межах двох кілометрів від
урізу води не змінено, та вони за
рішенням компетентного органу не
віднесені до земель водного фонду,
такі відомості щодо встановлення
водоохоронних зон та прибережних
смуг, також відсутні і в Державному
земельному кадастрі.

Тому, при виділенні земельної
ділянки у власність відповідачу
ОСОБА_2, проекти відводів цих земельних
ділянок, які не відносяться до
природно-заповідного або водного фонду
та не мають такого цільового
призначення - як природоохоронне
призначення, не повинні проходити
обов'язкову спеціальну державну
експертизу.

Доводи апелянта щодо
автоматичної зміни цільового
призначення земельних ділянок
населеного пункту при створенні
ландшафтного парку, та їх віднесення до
земель водного фонду, у зв'язку з
розташуванням цього селища в
прибережній зоні, є помилковим
тлумаченням діючого законодавства.

Отже, висновок суду щодо
правомірності виділу спірних
земельних ділянок у власність громадян
із земель громадської та житлової
забудови без їх попереднього вилучення
та проведення спеціальних експертиз за
рішенням сільської ради є вірним, та
таким, що відповідає нормам
матеріального права.

Щодо змісту апеляційної скарги,
то вона не містить перелік обставин,
які не були з'ясовані судом та вплинули
на невірне вирішення ним справи, тому
її доводи не впливають на обґрунтовані
висновки суду, так як є фактичною
переоцінкою доказів, які вже були
досліджені та оцінені судом.

За такого, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції
ухваленого з дотриманням норм
процесуального і матеріального права,
колегія суддів, не вбачає.

Керуючись статтями 303, 307, 308,
315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської
екологічної прокуратури - відхилити, а
рішення Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 3
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: