Номер провадження 22-ц/775/2025/2014
Головуючий у 1 інстанції Орєхов О.І.
Доповідач Шевченко В.Ю.
Категорія № 79
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 лютого 2014р.

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Шевченко В.Ю.

суддів: Агєєва О.В., Янчук Т.О.,

при
секретарі Стрижак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, невизначеного кола
споживачів, в інтересах яких діє
Мар»їнська районна громадська
організація «Товариство захисту прав
обманутих безпорадних хворих
споживачів», на ухвалу Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 23 грудня
2013р. у справі за позовом
ОСОБА_1,невизначеного кола споживачів,
в інтересах яких діє Мар»їнська
районна громадська організація
«Товариство захисту прав обманутих
безпорадних хворих споживачів» до
держави Хорватія, треті особи ОСОБА_2,
Продовольча та сільськогосподарська
організація Організації Об»єднаних
Націй, Всесвітня організація охорони
здоров»я, Організація Об»єднаних
націй, Президент України, про захист
прав споживачів,

В С Т А Н О
В И В:

Позивачі звернулись із
апеляційною скаргою на ухвалу
Ворошиловського районного суду
м.Донецька від 19 грудня 2013р., якою їх
позов до держави Хорватія про захист
прав споживачів було повернуто для
подання до належного суду.

В апеляційній скарзі просять
скасувати вказану ухвалу, постановити
рішення, яким задовольнити заявлені
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що суд не прийняв до
уваги те, що позов було пред»явлено у
відповідності до вимог ч. 5 ст.110 ЦПК
України за місцем заподіяння шкоди
позивачу.

В засіданні апеляційного суду
представник позивачів та третя особа -
ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної
скарги, просили її задовольнити.

Інші особи, які приймають участь у
справі, в засідання апеляційного суду
не з»явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
тому на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України
справу розглянуто за відсутності
зазначених осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивачів та третьої
особи, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає , що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно вимог ст.115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилається
позивачеві.

Суд першої інстанції встановив, що
звертаючись до Ворошиловського
районного суду м.Донецька з позовом про
захист прав споживачів, позивачі, в
інтересах яких діє Мар»їнська районна
громадська організація «Товариство
захисту прав обманутих безпорадних
хворих споживачів», визначили
територіальну підсудність відповідно
до Закону України «Про захист прав
споживачів» за місцезнаходженням
позивача ОСОБА_1 , який проходить
лікування за адресою: АДРЕСА_2, що
розташовано на території
Ворошиловського району м.Донецька.

Повертаючи позовну заяву для звернення
до належного суду, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки будь-яка із
сторін не проживає та не знаходиться на
території Ворошиловського району
м.Донецька, підстав для відкриття
провадження у справі за даним позовом
не має.

Такий висновок узгоджується з
матеріалами справи та відповідає
вимогам процесуального права, які
судом застосовані правильно.

Відповідно до ч.5ст.110 ЦПК України
позови про захист прав споживачів
можуть пред»являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

Право вибору між судами, яким згідно із
правилом загальної підсудності (ст. 109
ЦПК) і правилом альтернативної
підсудності (ст. 110 ЦПК) підсудна справа,
належить виключно позивачеві (ч. 14 ст. 110
ЦПК).

Так, звертаючись до Ворошиловського
районного суду м.Донецька суду із даним
позовом, позивач посилався на те, що
ОСОБА_1, хоча і мешкає у Саудівській
Аравії, проте проходить лікування на
території Ворошиловського району
м.Донецька.

У ст. 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003
року визначені наступні поняття:місце
перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до роз»яснень п.34 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013р. №3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» не є місцем
проживання фізичної особи місце, в
якому особа знаходиться на
стаціонарному лікуванні.

З матеріалів справи вбачається, що
постійне місце проживання позивача
ОСОБА_1, зазначене у пред»явленому
позові - Саудівська Аравія ( а.с.1).
Зареєстрованим місцем знаходження
представника позивачів - Мар»їнської
районної громадської організації
«Товариство захисту прав обманутих
безпорадних хворих споживачів», є:
АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом
про реєстрацію, долученому до позовної
заяви ( а.с.29).

Місцем знаходження відповідача
-держава Хорватія в особі Посольства
Республіки Хорватія в Україні,
зазначено: АДРЕСА_3.

Доводи апеляційної скарги щодо
підсудності даної справи за місцем
заподіяння шкоди споживачам, є
неспроможними, оскільки у позовній
заяві не зазначено, де саме позивачам
була заподіяна шкода внаслідок
недостовірної інформації, наданої з
боку відповідача. Посилання на те, що
ОСОБА_1 проходить курс лікування на
території Ворошиловського району
м.Донецька на висновки суду не
впливають, так як діючим процесуальним
законодавством України не передбачена
підсудність справи за місцем надання
медичної допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що справа
не підсудна Ворошиловському районному
суду м. Донецька.

Такий висновок суду не позбавляє
позивачів права звернення із вказаним
позовом до належного суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст.307, 312,313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,
невизначеного кола споживачів, в
інтересах яких діє Мар»їнська районна
громадська організація «Товариство
захисту прав обманутих безпорадних
хворих споживачів» відхилити.

Ухвалу Ворошиловського районного суду
м.Донецька від 23 грудня 2013р. залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ
СУДДІ