АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2730/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Федоріщев С. С. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Свистунової О.В.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 лютого 2014 року
про відмову у забезпеченні позову по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, який діє в особистих
інтересах та в інтересах малолітніх
дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті
особи: Орган опіки та піклування
Жовтневої районної у місті
Дніпропетровську ради, Орган опіки та
піклування Орджонікіджевської
районної у місті Запоріжжі ради, Служба
у справах дітей Верхньодніпровської
райдержадміністрації, про розірвання
шлюбу з визначенням місця проживання
малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 04 лютого
2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалу суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала -
залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову, суд правильно
виходив з того, що заходи забезпечення
позову, застосувати які просив ОСОБА_2,
за своєю суттю є заходами, спрямованими
на усунення йому перешкод у
спілкуванні з дітьми та визначення
участі батьків у спілкуванні з ними,
але вони не є предметом спору.

Заходи забезпечення позову, на яких
наполягав ОСОБА_2, не є такими, невжиття
яких може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення по даному
спору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що суд неповно з'ясував обставини,
що мають значення по справі, дійшов
висновків, які не відповідають
обставинам справи, а також порушив
норми процесуального права, що
призвели до неправильного вирішення
питання є необґрунтованими, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 04 лютого 2014
року про відмову у забезпеченні позову
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, бо не
перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: