Справа № 2/487/1549/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року Заводський районний суд м.
Миколаєва в складі:

головуючого судді:
Притуляк І.О.

при секретарі :
Уманському І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Заводського
районного суду м. Миколаєва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської міської Ради про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Миколаївської
міської Ради про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

У заяві позивач зазначила, що у серпні
2000 року, за згодою власниці ОСОБА_2
вселилася до квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, з того
часу, вона безперервно користується
вказаною квартирою, несе витрати по її
утриманню та проводить поточні
ремонти.

Посилаючись на те, що добросовісно
заволоділа чужим майном, постійно та
безперервно володіє квартирою більше 10
років, просила позов задовольнити.

До судового засідання позивач не
з'явилася, надала заяву, у якій
зазначила, що позовні вимоги підтримує,
просить розглянути справу за її
відсутності.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, у якій просила судове засідання
провести за її відсутності, прийняти
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Судом приймалось рішення за
відсутності сторін на підставі наявних
у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1, на підставі договору міни №1500
від 01.07.2000 року, належить на праві
власності ОСОБА_2.

Власник квартири ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 07.04.2001 року, Міським
відділом ДРАЦС було вчинено актовий
запис №1717.

Як було встановлено судом, позивач з
серпня 2000 року, за згодою власниці,
вселилася та до теперішнього часу
проживає у спірній квартирі.

Викладене підтверджується, як Актом
про її постійне проживання за адресою
спірної квартири від 25.06.2013 року, так і
Актом про її не проживання за адресою
реєстрації АДРЕСА_2 від 19.06.2013 року.

ОСОБА_1 з квітня 2001 року сплачує
необхідні комунальні платежі, власними
коштами здійснює поточний ремонт та
підтримує житлове приміщення квартири
у належному технічному стані, що
знайшло своє підтвердження
дослідженими у судовому засіданні
копіями розрахункових книжок по сплаті
житлово-комунальних послуг.

Згідно ст..328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

На підставі ст.344 ЦК України, особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні і безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності.

Як було встановлено судом ОСОБА_1 за
місцем роботи проінформувала про
адресу свого проживання у АДРЕСА_1 з
липня 2001 року, за вказаною адресою
позивач отримує кореспонденцію.

Таким чином, позивач, з квітня 2001 року
до теперішнього часу безперервно,
добросовісно та відкрито володіє
квартирою АДРЕСА_1

З урахуванням викладеного, суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 5-8, 10,11, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 - за набувальною
давністю.

Рішення набуває законної сили через 10
днів з моменту винесенння. Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Заводський районний суд м.Миколаєва у
строк та порядку, передбаченому
ст.ст.294, 296 ЦПК України.

Суддя:

І.О.Притуляк