Справа №591/1535/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сибільов О. В.Номер
провадження 22-ц/788/229/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 45
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І., Маслова В.
О.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану
через представника ОСОБА_4,

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 18 грудня 2013 року та додаткове
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 26 грудня 2013 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3,

третя особа - Комунальне підприємство
«Сумське міське бюро технічної
інвентаризації»,

про встановлення факту належності на
праві власності майна, визначення
порядку користування земельною
ділянкою,

в с т а н о в
и л а :

Рішенням суду від 18 грудня 2013 року
позов ОСОБА_5 задоволений частково.

Встановлено факт належності ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві
власності огорожі з дерев'яного
штахетника з хвірткою між житловим
будинком А-І та сараєм «Б», огорожі з
сітки «рабиці» на металевих стійках по
межі з сусідньою земельною ділянкою
АДРЕСА_1.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
площею 1000 м.кв., за варіантом № 3
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 69 від 25 жовтня 2013 року,
відповідно до якого виділено в
користування: ОСОБА_5 земельну ділянку
площею 500 м.кв. (на плані позначено
жовтим кольором), а ОСОБА_3 виділити в
користування земельну ділянку площею
500 м.кв. (на плані позначено зеленим
кольором), з встановленням для ОСОБА_5
та ОСОБА_3 сервітуту площею 4,5 м.кв. (на
плані позначено жовтим та зеленим
кольором з штриховкою червоного
кольору).

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено в зв'язку з їх
необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
судові витрати в сумі 914,7 грн.

Додатковим рішенням суду від 26 грудня
2013 року встановлено факт належності
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на
праві власності колонки для підйому
води, розташованої на території
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
додаткового рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 у віці 81 рік
(а.с. 17, 41, т.1).

ОСОБА_6 мала двох дітей :

доньку ОСОБА_7, яка є матір'ю позивача -
ОСОБА_5, і

сина ОСОБА_8, який є батьком відповідача
- ОСОБА_3.

Таким чином вбачається, що сторони у
справі являються двоюрідними братами.

ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 27 грудня 1991 року після
смерті чоловіка, ОСОБА_9, стала
власником домоволодіння по АДРЕСА_1.

27 грудня 1991 року ОСОБА_6 склала заповіт
на все своє майно на користь своїх
онуків - сторін у справі ОСОБА_5 і ОСОБА_3
- у рівних частинах кожному.

5 серпня 2005 року сторони отримали
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом в рівних частинах - кожний на
1/2 частину спадкового майна, яке, як
зазначено в свідоцтві, що відповідає і
складеному станом на 14 липня 2005 року
технічному паспорту, складається з
розташованого в АДРЕСА_1 на
приватизованій земельній ділянці
житлового будинку «А», жилою площею 26
кв.м, загальною площею 42,9 кв.м з
господарчими та побутовими будівлями,
сарай «Б», сарай-кухня «Д», погріб» п/г,
оглядова яма «о/я», вбиральня «Г»,
огорожа « 1-3», що належали померлій на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 27 грудня
1991 року Першою Сумською
держнотконторою (а.с. 45-49, 109-122, 139-140, т.1).

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 21 березня 2013 року, залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 24 квітня 2013 року, у
справі № 2-1/12 за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, Сумської міської ради про
розподіл спадкового майна, визнання
права власності на майно, розподіл
земельної ділянки, внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про поділ спадкового майна - (а.с.88-90,
93-95), вимоги за первісним та зустрічним
позовом задоволені частково та
вирішено:

- провести поділ спадкового майна, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

- виділити в натурі у власність ОСОБА_5
спадкове майно, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1: житловий будинок
площею 26,0 кв.м (літ.А») - вартістю 48322
грн., сарай-кухня (літ.»Д») - вартістю 53334
грн., погріб («п/г») - вартістю 4979 грн.,
вбиральня (літ. «Г») - вартістю 5209 грн.,
оглядову яму («о/я») - вартістю 1633 грн., 1/2
огорожа (№ 1-3) - вартістю 3538 грн.

- виділити в натурі у власність ОСОБА_3
спадкове майно, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1: сарай (літ.»Б») -
вартістю 16144 грн., 1/2 огорожи (№ 1-3)
вартістю 3538 грн.

- стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію у сумі 48 668 грн.

- вирішено питання про судові витрати.

- в іншій частині первісного та
зустрічного позову відмовлено.

При розгляді цивільної справи № 2-1/12
ОСОБА_5 24 січня 2013 року звернувся у
вказаній справі з позовною заявою до
ОСОБА_3 про збільшення та уточнення
позовних вимог.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 22 лютого 2013 року у справі №2-1/12
постановлено : позовну заяву ОСОБА_5 про
збільшення та уточнення позовних
вимог, а саме - про встановлення факту
та визначення порядку користування
земельною ділянкою слухати в окремому
провадженні від справи № 2-1/12 (а.с. 2-3, т.
1).

У зв'язку з наведеними обставинами за
позовом ОСОБА_5 була заведена дана
цивільна справа.

Звертаючись до суду з позовною заявою
про збільшення позовних вимог, ОСОБА_5
посилався на те, що в отриманих ним і
відповідачем свідоцтвах про право на
спадщину за заповітом від 5 серпня 2008
року, за якими вони є співвласниками, по
1/2 частині кожен, житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1
зазначено, що спадкове майно
складається з житлового будинку «А»
жилою площею 26 кв.м, з господарчими та
побутовими будівлями - сарай «Б»,
сарай-кухня, погріб п/г, вбиральня «Г»,
оглядова яма«о/я», огорожа « 1-3», що
належали померлій на підставі
свідоцтва про право на спадщину від 27
грудня 1991 року.

В той же час позивач посилався на те, що
на земельній ділянці по АДРЕСА_1 за
життя ОСОБА_6 були збудовані і їй
належали житловий будинок«А»,
сарай-кухня «Д» з погребом п/г, сарай
«Б», гараж «Ж» з оглядовою ямою о/я,
дерев'яна вбиральня «Г», фундамент та
цоколь для нового будинку, колонка з
обладнанням для підйому води з
артезіанського колодязя, огорожа.

Частина переліченого майна була
включена до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, видане ОСОБА_6 27
грудня 1991 року, і, відповідно, в видане
йому після смерті ОСОБА_6 свідоцтво від
5 серпня 2005 року.

Інше майно, яке існувало до 1991 року або
було збудоване після 1991 року за життя
ОСОБА_6 і фактично належало їй, а саме -
колонка з обладнанням для підйому води
з артезіанського колодязя, огорожа з
дерев'яного штахетника з хвірткою між
житловим будинком А-1 і сараєм «Б»,
огорожа з сітки «рабиці» на металевих
стійках по межі з сусідньою земельною
ділянкою НОМЕР_1 та дерев'яна огорожа на
металевих стійках з металевими
воротами і хвірткою від гаража «Ж» до
межі з земельною ділянкою НОМЕР_1,
фундамент та цоколь для нового будинку,
з вини працівника КП «Сумське МБТІ» при
проведенні після смерті ОСОБА_6
технічної інвентаризації
домоволодіння в 2005 році не були
відображені в технічному паспорті від
14 липня 2005 року.

Фундамент і цоколь для нового будинку
були позначені на плані ділянки, як
«стр.», але не внесені до переліку
будівель в експлікації, колонка не
позначена на плані і не внесена до
переліку в експлікації, існуюча на той
час огорожа зображена на плані, але
внесена до переліку в експлікації
частково - лише №№ 1-3, до експлікації не
була включена огорожа з дерев'яного
штахетника з хвірткою між житловим
будинком А-1 і сараєм «Б»,огорожа з
сітки «рабиці» на металевих стійках по
межі з сусідньою земельною ділянкою
НОМЕР_1 та дерев'яна огорожа на
металевих стійках з металевими
воротами і хвірткою від гаража «Ж» до
межі з земельною ділянкою АДРЕСА_1.

Таким чином, у свідоцтво про право
власності на спадщину за заповітом від
5 серпня 2005 року не включено як спадкове
майно фундамент і цоколь для нового
будинку, колонка з обладнанням для
підйому води та частина огорожі, які
були збудовані за життя ОСОБА_6 і їй
належали.

Позивач посилався на те, що
встановлення факту належності ОСОБА_6
на праві власності вказаного майна
необхідне для внесення змін до
свідоцтва про право на спадщину від 5
серпня 2005 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення позову, а саме, в частині
встановлення факту належності на праві
власності ОСОБА_6 зазначеної у позові
огорожі та колонки для підйому води.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, правильно встановивши
фактичні обставини справи та давши
правильну оцінку всім зібраним у
справі доказам, дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову, а
доводи апеляційної скарги про
протилежне не можна визнати
обґрунтованими. При цьому колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України 1.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. 2. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. 3. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
доводи позивача про те, що в складі
домоволодіння по АДРЕСА_1 на час смерті
ОСОБА_6 знаходилось спірне майно -
колонка і частина огорожі, -
підтверджуються як письмовими
доказами, так і показами свідків,
допитаних за клопотанням позивача.

Зокрема. В акті поточних змін, який
знаходиться на а.с. 20 інв. справи, станом
на 19 червня 2008 року зазначено, що на
ділянці розпочато будівництво літ.
«буд.» «буд.-1» з посиланням на дозвіл №
214 від 18 квітня 2006 року, є огорожа №1-7,
вона позначена на плані від 14 липня 2005
року, а саме - від будинку до сараю, і від
гаража до межі з ділянкою АДРЕСА_1, та
колонка (а.с.29, 69 інв.справи).

На плані від 19 червня 2008 року зазначено,
що в дворі домоволодіння на половині
відповідача знаходиться колонка, не
підключена до електроенергії.

Згідно технічного паспорту на вказане
домоволодіння, виготовленого 15 вересня
2008 року, в експлікації зазначено, що до
складу домоволодіння входить житловий
будинок «А-1» 1923 року побудови, а серед
інших господарсько-побутових будівель,
зокрема, огорожа № 1-7, колонка - не
підключена до електроенергії (а.с .19-22,
т.1).

Крім того. Наявність зазначених
об'єктів на час смерті ОСОБА_6 була
підтверджена показами свідків,
зокрема, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Достовірність вищеназваних доказів не
викликає сумнівів.

В той же час на підтвердження своїх
доводів про відсутність спірних
колонки і частини огорожі у дворі
домоволодіння та частково - по
периметру ділянки в складі
домоволодіння, не зазначених в
технічному паспорті, - відповідач
будь-яких доказів не надав.

Посилання відповідача на те, що вказані
об'єкти за життя ОСОБА_6 були відсутні,
т.я. не були внесені до заповіту, суд
першої інстанції обґрунтовано
відхилив, оскільки до заповіту не були
внесені і інші об'єкти, які перейшли
сторонам у спадок. Крім того, слід
зазначити, що покійна ОСОБА_6
заповідала відповідачам все своє
майно, яке буде належати їй на день її
смерті. В такому випадку при складанні
заповіту немає необхідності і це не є
обов'язковим перераховувати все майно,
належне спадкодавцю на день його
смерті.

Колегія суддів вважає, що у суду першої
інстанції були підстави для визначення
порядку користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 площею 1000
м кв., а доводи апеляційної скарги про
протилежне не можна визнати
обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням десятої сесії Сумської
міської ради від 28 лютого 1996 року
ОСОБА_6 була передана у приватну
власність земельна ділянка площею 0,1 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель по АДРЕСА_1 (а.с. 42, т.1).

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 8 листопада 2005 року за
сторонами визнане в порядку
спадкування право власності на 0,1 га
земельної ділянки за вказаною адресою,
по 1/2 частині за кожним, з видачею їм
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Державні акти на право власності на
землю до теперішнього часу сторони не
отримали (а.с. 43, 44, т.1).

З матеріалів справи і пояснень
представників сторін у судовому
засіданні вбачається, що між батьками
сторін у справі та самими сторонами
склались вкрай неприязні стосунки з
приводу користування земельною
ділянкою площею 1000 м кв. по АДРЕСА_1, а
тому вирішення питання щодо
встановлення порядку користування
цією земельною ділянкою зменшить їх
взаємні претензії один до одного з
цього приводу.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що сам по собі
факт відсутності державних актів на
право власності на спірну земельну
ділянку не є перешкодою для визначення
порядку користування нею між
сторонами, як землекористувачами
названої земельної ділянки.

З пояснень представника позивача, які
не спростовуються відповідачем,
вбачається, що власники сусідніх
земельних ділянок (НОМЕР_1 і НОМЕР_2), які
межують зі спірною земельною ділянкою -
по АДРЕСА_1, вже отримали державні акти.
При їх виготовленні - були узгоджені
межі між земельними ділянками НОМЕР_1
та НОМЕР_3, а також між земельними
ділянками НОМЕР_3 та НОМЕР_2.

За таких обставин колегія суддів
вважає непереконливими доводи
апеляційної скарги про те, що в даний
час межі спірної земельної ділянки -
НОМЕР_3 не визначені та що ця обставина
є перешкодою для встановлення порядку
користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду у оскаржуваній частині
слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через
представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 18 грудня 2013 року та додаткове
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 26 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -