Справа №601/455/14-ц
Провадження № 2/601/261/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року Кременецький
районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючого Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача та представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника третьої особи Кулини Г.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кременці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи,
які не заявляють самостійні вимоги
щодо предмета спору - відділ державної
виконавчої служби Кременецького
районного управління юстиції, ОСОБА_5
про визнання права власності на причеп,
-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вимогами до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та відділу ДВС Кременецького
РУЮ про визнання права власності на
причеп бортовий ГКБ 8350, державний номер
НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3 та звільнення
його з-під арешту, накладеного 27.03.2012
року постановою державного виконавця
відділу ДВС Кременецького РУЮ.

Свої вимоги позивач обгрунтував
тим, що 21.11.2012 року він придбав
зазначене майно у ОСОБА_2 від імені
якого діяла його дружина ОСОБА_3.
Одночасно з причепом він придбав у
ОСОБА_3 автомобіль КАМАЗ. За вантажний
автомобіль та причеп він заплатив
ОСОБА_3 9000 доларів США, що
підтверджується розпискою. Мав намір
поставити даний причеп на облік, проте
власник причепа ОСОБА_2 ухилявся від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, перебуваючи за
кордоном. З продавцем домовився щодо
усіх істотних умов договору
купівлі-продажу, відбулося повне
виконання договору з обох сторін,
передав гроші продавцеві, а остання
отримала гроші та передала йому
документи на причеп. Причепом
користується тривалий час, однак його
було зупинено працівниками ДАІ та
причеп поставлено на штрафмайданчик у
зв"язку з тим, що на вказаний причеп
постановою державного виконавця
відділу ДВС Кременецького РУЮ
накладено арешт. Накладений арешт
перешкоджає йому користуватися
причепом.

Ухвалою Кременецького районного
суду від 31.03.2014 року позовну заяву
позивача в частині вимог до відділу ДВС
Кременецького РУЮ про зняття арешту з
причепа залишено без розгляду за
заявою позивача.

У судовому засіданні позивач
підтримав свій позов та послався на
доводи, викладені в позовній заяві. У
судових дебатах просив залишити його
позов без розгляду.

Відповідач та представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позов
визнала та пояснила, що вона продала
позивачу причеп ГКБ 8350, який
зареєстрований на її чоловіка ОСОБА_2.
Доручення від чоловіка на продаж
причепа у неї не було, але згоду чоловік
дав їй по телефону.

Представник третьої особи Кулина
Г.І. позов не визнала та пояснила, що на
причеп бортовий ГКБ 8350, державний номер
НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3 постановою
державного виконавця відділу ДВС
Кременецького РУЮ 27.03.2012 року був
накладений арешт в процесі виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 заборгованості по аліментах в
розмірі 16 227,22 грн.. Іншого майна, на яке
може бути звернено стягнення у
боржника немає.

Третя особа ОСОБА_5 позов не
визнала та пояснила, що ОСОБА_2
заборгував їй аліменти в розмірі 16 227,22
грн..

Заслухавши пояснення сторін,
свідка ОСОБА_6, дослідивши представлені
сторонами докази, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснив, що він особисто
займався купівлею автомобіля Камаз та
причепа. Власник був за кордоном, а тому
продавала транспортні засоби його
дружина ОСОБА_3. Доручення у ОСОБА_3 не
було, однак по телефону чоловік дав
згоду на продаж. Орієнтовна ціна
причепа 2000 доларів США. Відбувся
договір купівлі-продажу, що
підтверджується розпискою ОСОБА_3 від
21.11.2011 року, однак власник за кордоном і
тому причеп не зареєстрували.

Причеп бортовий ГКБ 8350 , державний
номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3 згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4, виданого
МРЕВ ДАІ м. Кременець 17.06.2008 року
зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2
(а.с.9).

27.03.2012 року державним виконавцем
відділу ДВС Кременецького РУЮ Кулиною
Г.І. при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2-774, виданого 17.06.2003
року Кременецьким районним судом
Тернопільської області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти
винесено постанову про накладення
арешту на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_2 та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_2
(а.с. 25).

Згідно повідомлення
Кременецького ВРЕР №2 УДАІ на
транспортний засіб марки ГКБ 8350,
державний номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3,
власник ОСОБА_2 накладено обмеження на
проведення реєстраційних операцій.
Дата занесення операції на
автоматизований облік 29.03.2012 року.
(а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На підтвердження факту укладання
договору-купівлі продажу позивачем в
якості доказу суду надана ксерокопія
розписки, яка датована 21.11.2012 року, з
тексту якої вбачається, що ОСОБА_3
отримала від ОСОБА_1 суму в розмірі 9000
дол.США за продаж автомобіля Камаз 5320
самоскид-С, номер шасі НОМЕР_2, який
належить їй на підставі доручення від
ОСОБА_7 та причіп бортовий ГКБ 8350,
державний номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3,
зареєстрований на її чоловіка ОСОБА_2
(а.с.4).

Розписка, як форма договору,
положеннями ЦК України передбачена
тільки при укладанні договору позики
(ст. 1047 ч. 2).

Разом з тим, відповідно до ст.203 ч.
1,4 ЦК України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Згідно ст. 205 ЦК України, правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Однак, п. 3 ч. 1 ст. 208
ЦК України передбачено, що правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів
розміру неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, належить вчиняти у
письмовій формі.

В порядку ст. 210 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Відповідно до п. 7 Постанови
Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №
1388 «Про затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок,
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» (в редакції чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) власники транспортних
засобів та особи, що експлуатують такі
засоби на законних підставах, або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) транспортні засоби
протягом десяти діб після придбання
(одержання) або митного

оформлення, або тимчасового ввезення
на територію України, або виникнення
обставин, що є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Також згідно п. 8 цього Порядку державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що
посвідчують їх особу, підтверджують
правомірність придбання, отримання,
ввезення, митного оформлення (далі -
правомірність придбання)
транспортних засобів, відповідність
конструкції транспортних засобів
установленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які
є підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Правомірність придбання транспортних
засобів, складових частин, які мають
ідентифікаційні номери,
підтверджується документами,
скріпленими підписом відповідної
посадової особи і печаткою, виданими
суб'єктами підприємницької діяльності,
які реалізують транспортні засоби та
видають довідки-рахунки, митними
органами, судами, нотаріусами, органами
соціального захисту населення,
підприємствами-виробниками
транспортних засобів та підрозділами
ДАІ, а також угодами, укладеними на
товарних біржах.

Таким чином, вказаним Порядком
передбачено нотаріальне посвідчення
договорів та їх державна реєстрація.

Вказаних вимог чинного законодавства
сторонами договору додержано не було, а
отже і правочин не може вважатися
вчиненим.

За наведених обставин, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Не підлягає до задоволення заява
позивача у судових дебатах про
залишення позову без розгляду,
оскільки відповідно до ч.8 ст. 193 ЦПК
України під час судових дебатів не
можна подавати нові докази, заяву про
залишення позову без розгляду,
збільшувати або зменшувати розмір
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 208, 209, 212-218, 292, 294
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи -
відділ державної виконавчої служби
Кременецького районного управління
юстиції, ОСОБА_5 про визнання права
власності на причеп - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Кременецький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: