Справа № 261/6550/13-ц
Провадження № 2/261/164/14
Справа №261/7003/13-ц
Провадження №2/261/2342/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
27 березня
2014 р.

Петровській районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Трінька О.В.
при секретарі Кулік Н.Р., за участю
позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
втратившим право користування
житловим приміщенням,

зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_5 про вселення.

В с т а н о в
и в :

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачка з своєю дочкою мешкає за
адресою: АДРЕСА_1. У цій квартирі
зареєстрована ОСОБА_3 з її
неповнолітньою донькою і повнолітнім
сином - ОСОБА_4, але з моменту прописки, а
саме з 2002 року відповідачка з дітьми в
квартирі не мешкає. Позивачка просить
визнати доньку її колишнього чоловіка
від першого шлюбу ОСОБА_3 її
повнолітнього сина ОСОБА_4 і
неповнолітню доньку такими що
втратили право користування вказаним
житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
наполягала на позовних вимогах в
повному обсязі суду пояснила, що вона з
своєю дочкою ОСОБА_5 мешкають за
адресою: АДРЕСА_1. У цій квартирі з 2002
року зареєстрована ОСОБА_3 і її двоє
дітей, але з моменту прописки, а саме з
2002 року відповідачка з дітьми в
квартирі не мешкає, так як ніколи в неї
не вселялася, її речей у квартирі
ніколи не було, за квартиру плату
ніколи не вносила. Позивачка просить
визнати доньку її колишнього чоловіка
від першого шлюбу ОСОБА_3 її
повнолітнього сина ОСОБА_4 і
неповнолітню доньку такими що
втратили право користування вказаним
житловим приміщенням. Зустрічний позов
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення в квартиру
не визнала, так як відповідачи не
мешкають у квартирі більше 10 років без
поважних причин.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала

в повному обсязі, суду пояснила, що
відповідачка зі своїми неповнолітніми
дітьми з 2002 року була прописана у
квартиру позивачки. Але, з моменту
прописки і по теперішній час, коли один
із дітей вже став повнолітнім,
відповідачка у квартирі не проживає,
не платить за квартиру і комунальні
послуги, її речей у квартирі не має.
Доказів того, що позивачка чинила
відповідачці ОСОБА_3 перешкоди у
проживанні у квартирі, суду не надано, а
тому не мешкаючи у квартирі більш 10
років, відповідачи втратили право
користування спірною квартирою.
Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
вселення в квартиру не визнала, так як
відповідачи не мешкають у квартирі
більше 10 років без поважних причин.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнала, звернулася до суду з
зустрічним позовом про вселення у
спірну квартиру та усунення перешкод в
користуванні житлом, у судовому
засіданні пояснила, що після
розлучення її батьки розділили майно і
квартиру і вона пішла проживати разом з
матір'ю, але мати пізніше квартиру
продала, а батько зареєстрував шлюб з
позивачкою ОСОБА_1 і жив з нею у спірній
квартирі. Від шлюбу з позивачкою у
батька народилася донька ОСОБА_5. У 1996
році шлюб з позивачкою батько
розірвав, а 2005 році виписався з
квартири. У 2002р батько прописав її
(ОСОБА_3.) у спірну квартиру, але вона в
неї ніколи не вселялася і не жила, так
як з 2002 року проживала з її другим
чоловіком по АДРЕСА_3. А у 2009 році вона
розійшлася з чоловіком і пішла жити на
квартиру. За спірну квартиру не
платила, так як в ній ніколи не жила і не
мала книжки щоб платити за квартиру.
Позивачка чинила перешкоди для
проживання її у квартирі, але вона на
протязі 10 років нікуди не зверталася,
щоб вселитися у квартиру. Просить
вселити її з неповнолітньою донькою і
повнолітнім сином у спірну квартиру.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги про
визнання його втратившим право
користування житловим приміщенням не
визнав, звернувся до суду з зустрічним
позовом про вселення у спірну
квартиру, у судовому засіданні
підтримав пояснення його матері
ОСОБА_3 Просить вселити його у спірну
квартиру та усунути перешкоди в
користуванні житлом.

Представник третьої особи - КП «Керуюча
компанія» у судове засідання не
явився надав заяву про розгляд справи в
його відсутність.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення сторін, свідків,
вивчив матеріали справи, суд прийшов к
висновку, що заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання втратившим право
користування житловим приміщенням
підлягає задоволенню, а зустрічному
позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5
про вселення необхідно відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
житлове приміщення протягом шести
місяців, а згідно ст. 72 визнання особи,
що втратив право користування житловим
приміщення унаслідок відсутності цієї
особи більш встановленого терміну,
здійснюється в судовому порядку.

Згідно витягу з особистого рахунку за
адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3(а.с.10)

Згідно акту КП «ЖЕК №1» від 13.08.13р.,
2.07.13р. ОСОБА_3 не мешкає у квартирі
АДРЕСА_1. Особистих речей у квартирі не
має. (а.с.8,9)

Допрошені у судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_3 вони
не знають. Знають, що у квартирі
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і її донька ОСОБА_5, які
є їх сусідами по квартирі. Щоб в даній
квартирі

коли небудь мешкала ОСОБА_3 - ніколи не
бачили.

Аналізуючи викладені обставини, суд
вважає за необхідне задовольнити
вимоги позивачки ОСОБА_1 про визнання
відповідачив такими, що втратили право
користування житлом, тому що в судовому
засіданні представлені переконуючі
докази того, що ОСОБА_9 її неповнолітня
донька и син ОСОБА_4 не мешкають у
спірній квартирі більше 6 місяців без
поважної причини .

Позовні вимоги відповідачив ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про вселення у квартиру не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні. Відповідачи свій позов
мотивують тим, що позивачка ОСОБА_1
чинила їм перешкоди у користуванні
спірною квартирою, але данні пояснення
не знайшли свого підтвердження у
судовому засіданні.

Сама відповідачка ОСОБА_3 пояснила
суду, що з моменту її прописки батьком
у спірну квартиру у 2002 році, вона в неї
не вселялась, а була лише
зареєстрована, її речей в квартирі не
має, за квартиру вона не платила. З
моменту прописки з 2002 року по 2009 рік
проживала з її чоловіком у нього по
АДРЕСА_3, потім розійшлася з чоловіком і
пішла жити з дітьми на квартиру.
Декілька разів, вона приходила на
спірну квартиру, але їй ніхто не
відчиняв двері. По питанню вселення в
квартиру, вона нікуди не зверталась і
не скаржилась, що свідчить про те данні
пояснення відповідачки ніякими
доказами не підтверджуються.

Суд не може прийняти до уваги
пояснення свідка ОСОБА_10 про те, що
вона разом з відповідачкою ОСОБА_3
ходила у спірну квартиру, але їм ніхто
не відкрив двері, так як данні
пояснення не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні і
протирічать поясненням інших свідків -
сусідів по квартирі.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 - мати ОСОБА_3 пояснила суду, що
вона у 2009 році радила дочці звернутися
до суду по питанню вселення у квартиру,
але та відмовилась, що свідчить про те,
що відповідачка не мала наміру
проживати у спірній квартирі .

На підставі висловленого, керуючись ст.
71,72 ЖК, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 і її неповнолітню
доньку ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_5 про вселення у квартиру
АДРЕСА_1 - відмовити .

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може
бути подано через місцевий суд
протягом десяти днів з для
проголошення рішення

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне
оскарження через місцевий суд до
судової палати по розгляду цивільних
справ Апеляційного суду Донецької
області.

Суддя :
О.В.Трінька