АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Шахової
О.В.,

при секретарі: Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 30.07.2014 у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені, -

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2014 року представник позивача
звернувся до суду із позовом, в якому
просив стягнути солідарно з
відповідачів суму заборгованості за
кредитним договором в розмірі 74772
доларів США 58 центів, що за курсом НБУ
станом на 12.07.2012 складає 597657, 26 гривень;
по сплаті процентів за користування
кредитом - 4 122 долари США 01 цент, що за
НБУ станом на 12.07.2012 складає 32 947, 19
гривень; по сплаті 11 відсотків від
нарахованої пені в розмірі 275 долари
США 38 центів, що за курсом НБУ станом на
12.07.2012 складає 2201, 13 гривня. В
обґрунтування заявлених вимог, позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачами умов договору кредиту та
поруки від 12.01.2008.

Справа № 2607/11014/12 № апеляційного
провадження 22-ц-796/3825/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Рішенням
Подільського районного суду м. Києва
від 30.07.2013 позов Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «Альфа-Банк» суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 74772 долари США 58 центів, за
курсом НБУ станом на 12.07.2012 складає 597657
гривень 26 копійок; по сплаті центів за
користування кредитом - 4122 долари США 01
цент, що за курсом НБУ станом на 12.07.2012
складає 32947 гривень 19 копійок; по сплаті
11 відсотків від нарахованої пені в мірі
275 долари США 38 центів, що за курсом НБУ
станом на 12.07.2012 складає 2201 гривня 13
копійок, а всього 79169 долари США 97
центів, що за курсом НБУ станом на 12.07.2012
складає 632805 гривень 58 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 1609
гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 1609
гривень 50 копійок.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідачем ОСОБА_1
подано апеляційну скаргу, в якій
зазначається про незаконність рішення,
як такого, що ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи. Апеляційна скарга
мотивована тим, що суд не врахував, що
надана позивачем виписка по особовому
рахунку не стосується мультивалютного
рахунку НОМЕР_1 передбаченого п.2.5
Кредитного договору № 490055035 від 12.01.2008,
оскільки дана по іншому рахунку, а саме
по рахунку НОМЕР_2. Апелянт заяву на
видачу готівки в іноземній валюті не
підписував ні по рахунку НОМЕР_1, ні по
рахунку НОМЕР_2. Купівлю національної
валюти (гривні) в касі банку апелянт не
проводив, доказів на отримання коштів у
розмірі 93614,46 доларів США банк не надав.
Кошти отримані відповідачем у
національній валюті, а не в доларах США
і отримані з мультивалютного рахунку, а
не з рахунку виписки по якому надає
Банк. Меморіальний ордер №1391 від 12.01.2008
свідчить про перерахунок коштів у
гривні (472753,00 грн.) з транзитного
рахунку позивача НОМЕР_3 на рахунок
отримувача коштів ТОВ «Віннер
Автомотів». На транзитний рахунок
позивача НОМЕР_3 кошти у розмірі 472753,00
грн. були перераховані відповідачем
відповідно до заяви про переказ
готівки, квитанцію про оприбуткування
готівки у національній валюті в касі
банку за № 1390 від 12.01.2008 надано
позивачем. А тому, на підставі
викладеного просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення.
Відповідачем ОСОБА_1 електронною
поштою було направлено клопотання про
відкладення розгляду справи,
мотивоване перебуванням у відрядженні,
проте без надання підтверджуючих
даних. Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що інтереси ОСОБА_1
представляв на підставі довіреності
від 05.11.2012 ОСОБА_6 /а.с.65/, причини неявки
якого суду не повідомлені. Тому
колегія суддів апеляційного суду,
керуючись положеннями ст.ст. 303-1, 305 ч. 2
ЦПК України, вважала за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не
виконує належним чином взяті на себе за
кредитним договором зобов'язання, а
тому зобов'язана повернути позивачу
борг по кредиту в розмірі 74 772 долари
США 58 центів, що за курсом НБУ станом на
12.07.2012 складає 597 657 гривень 26 копійок; по
сплаті відсотків за користування
кредитом - 4 122 долари США 01 цент, що за
курсом НБУ станом на 12.07.2012 складає 32 947
гривень 19 копійок; по сплаті 11
відсотків від нарахованої пені в
розмірі 275 долари США 38 центів, що за
курсом НБУ станом на 12.07.2012 складає 2 201
гривня 13 копійок. А у зв'язку з тим, що в
забезпечення виконання зобов'язання
ОСОБА_1 по кредитному договору, між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений договір поруки, на підставі
ст. 553,554 ЦК України в солідарному
порядку стягнув суму заборгованості з
відповідачів.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
сторонами доказів на в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом, (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України)

В статті 611 Цивільного кодексу України
зазначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема у вигляді сплати
винною особою неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова,
установа зобов'язується надати грошові
кошти /кредит/ позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогам ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та у
порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позичку
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
повернення частини позички, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК
України.

Як вбачається із матеріалів справи і це
було встановлено судом, 12.01.2008 між ЗАТ
«Альфа Банк», правонаступником якого є
ПАТ «Альфа банк», та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 490055035
про надання споживчого кредиту в
іноземній валюті в сумі 93614 доларів США
46 центів під 14,5 відсотків річних
строком до 12.01.2015 ( а.с.8-18, 18-20). В
подальшому, відповідно до договору від
29.12.2008 про внесення змін та доповнень №1
до кредитного договору № 490055035 від
12.01.2008 була змінена дата остаточного
повернення кредиту - 12.01.2020 (а.с.21).

Відповідно до умов кредитного договору
позивач надав ОСОБА_1 кредит для
придбання транспортного засобу LAND ROVER
DISCOVERY згідно з договором
купівлі-продажу, укладеним між
останньою та ТОВ «Віннер Автомотів»
№76СР-073 від 08.01.2008.

Пунктом 2.7 договору визначений порядок
надання кредиту, а саме не пізніше
наступного банківського дня після
отримання Банком документів,
зазначених у частині № 2, кредит
надається однією сумою в готівковій
формі, шляхом видачі кредитних коштів
позичальнику з операційної каси Банку.
У день видачі кредитних коштів
позичальнику у валюті кредиту, на суму
отриманого кредиту в іноземній валюті
позичальник здійснює купівлю
національної валюти (гривні) через
операційну касу Банку по встановленому
курсу Банку на день здійснення
операції та не пізніше наступного
банківського дня перераховує виручені
від продажу валюти кошти, за наступними
реквізитами:

· У сумі 472753,00 грн. - на рахунок
продавця ТОВ «Віннер Автомотів» №
2621, у КМФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Київ,
МФО 322012, , з метою оплати
за транспортний засіб за договором
купівлі-продажу №76СР-073 від 08.01.2008;

· У сумі 0,00 грн. - на рахунок
страховика ЗАТ «ПРОСТО-Страхування» №
2650278 у ВАТ «РайффайзенБанк Аваль», МФО
300335, , з метою оплати
страхової суми за перший рік
страхування транспортного засобу за
договором страхування між
позичальником та страховиком.

Отже, умовами договору сторони
визначали валюту кредиту - долар США та
передбачили процедуру купівлі
національної валюти та перерахування
вказаної суми на рахунок продавця
транспортного засобу на купівлю якого
отримані кредитні кошти.

Факт виконання вказаних банківських
операцій підтверджується випискою з
особових рахунків клієнтів (а.с.40-41) та
меморіальним ордером №1391 від 12.01.2008
(а.с.25).

Таким чином доводи апеляційної скарги
про те, що кошти були отримані
відповідачем у національній валюті, а
не в доларах США є необґрунтованими.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що
заяву на видачу готівки в іноземній
валюті вона не підписувала не
підтверджується відповідними
доказами, а тому не можуть бути
прийняті до уваги суду.

Відповідно до умов договору,
відповідачОСОБА_1 зобов'язалася в
порядку та на умовах, що визначені
договором повертати кредит,
виплачувати проценти за його
користування, сплачувати неустойку та
інші передбачені платежі в сумі, строки
та на умовах, що передбачені договором,
доповнень № 1 до нього та Графіком
погашення заборгованості.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавшивідповідачу ОСОБА_1 в
кредит грошові кошти у сумі 93614,46
доларів США, що підтверджується
випискою з особового рахунку
відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, суд
не врахував, що надана позивачем
виписка по особовому рахунку не
стосується мультивалютного рахунку
НОМЕР_1 також не заслуговують на увагу,
оскільки виписка надана на
підтвердження видачі кредитних коштів
на рахунок НОМЕР_2, а мультивалютний
рахунок НОМЕР_1 за умовами кредитного
договору - рахунок для зарахування
коштів спрямованих для погашення
клієнтом заборгованості за цим
договором (п. 2.6).

З розрахунку заборгованості за
кредитом вбачається, що відповідач
умови кредитного договору належним
чином не виконує, у зв'язку з чим,
заборгованість відповідача станом на
12.07.2012 за кредитом складає - 74772 долари
США 58 центів, що за курсом НБУ станом на
12.07.2012 складає 597657 гривень 26 копійок; по
сплаті відсотків за користування
кредитом - 4 122 долари США 01 цент, що за
курсом НБУ станом на 12.07.2012 складає 32947
гривень 19 копійок; по сплаті 11
відсотків від нарахованої пені в
розмірі 275 долари США 38 центів, що за
курсом НБУ станом на 12.07.2012 складає 2201
гривня 13 копійок (а.с. 37-39). Розрахунок
заборгованості, складений та завірений
уповноваженою особою Банку відповідно
до вимог чинного законодавства та не
спростований відповідачами в ході
розгляду справи в суді першої та
апеляційної інстанцій.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 в
добровільному порядку не виконує
взяті на себе зобов'язання по договору
кредиту, не сплачує платежі по
погашенню кредиту, по відсоткам за
користування кредитом та по пені за
прострочення виконання зобов'язань, а
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано стягнув з
відповідача заборгованість по
кредитному договору, відповідно до
наданого розрахунку, правильність
якого перевірена в судовому засіданні.

Також, в забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1, 12.01.2008 між ЗАТ
«Альфа Банк», правонаступником якого є
ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки №490055035-П
(а.с.26-27), який відповідно до умов даного
договору зобов'язався відповідати
солідарно у повному обсязі за
виконання ОСОБА_1 усіх зобов'язань, що
виникли з кредитного договору. В
подальшому, відповідно до договору від
29.12.2008 про внесення змін та доповнень №1
до договору поруки № 490055035-П від 12.01.2008
була змінена дата остаточного
повернення кредиту - 12.01.2020 (а.с.28).

Згідно пунктів 3.1. вказаного договору
поруки, боржник та поручитель
відповідають перед банком за порушення
зобов'язання як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором і порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення
зобов'язання боржником забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором і
солідарні боржники, включаючи сплату
основного боргу, відсотків, неустойка
відшкодування збитків.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору
банк має право вимагати (у тому числі в
судовому порядку) від позичальника
дострокового виконання зобов'язань з
повернення кредиту у разі порушення
умов договору, зокрема невиконання чи
неналежне виконання будь-яких
обов'язків встановлених договором в
тому числі сплата платежів по
погашенню кредиту, по відсоткам за
користування кредитом та по пені за
прострочення виконання зобов'язань.

З метою досудового врегулювання спору,
14.08.2012 на адресу кожного з відповідачів
позивачем було направлено вимогу, які
залишились без виконання
відповідачами (а.с.42).

Відповідно до положень ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судді приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції про солідарне
стягнення з відповідачів на користь
позивача суми заборгованості за
кредитним договором відповідає
вимогам закону, зібраним доказам,
обставинам справи і підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду
постановлене з дотриманням норм
діючого законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 30.07.2014- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: