Справа № 2/259/866/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2014 року
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді - Черткової Н.І.,

при секретарі - Нескоромній К.Ю.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа - відділ державної
виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про обчислення розміру
заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 та просив
суд зробити перерахунок
заборгованності (обчисліти розмір
заборгованності) ОСОБА_4 зі сплати
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до виконавчого
листа № 2-3427, виданого 28.12.2011 року
Київським районним судом м.Донецька
щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх
дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів
доходів, починаючи з 17.10.2011 року до
повноліття дітей, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку в період з 17.10.2011 рік
по 31.01.2014 рік включно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступними обставинами, а саме:

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу та ч. 1
ст. 20 ЦК України право на захист особа
здійснює на свій розсуд.

Тобто, законодавством України кожній
особі гарантовано та закріплено право
на судовий захисту своїх прав та
вільний вибір способів такого захисту.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадови особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Також своє звернення до суду
обґрунтовує нормами права, а саме:
ст.ст. 11, 37, 74, 82 ЗУ «Про виконавче
провадження», Постанови КМУ від 26
лютого 1993 р. N 146, ст.ст. 182, 184, 195
Сімейного кодексу України. До суду
надані первині документи - квитанції
про сплату аліментів, квитанції про
сплату за дитячий садочок, листування
між ВДВС за позивачем, всі звернення
ОСОБА_2 до ВДВС про заборгованість зі
сплати аліментів ОСОБА_4 перед
відповідачем, що підтверджує наявність
спору між сторонами та листи від
податкової адміністрації про
отриманий доход ОСОБА_4 в 2011-2013 рроках,
довідки з місця праці за останній час,
розрахунки заборгованості які
здійсненні позивачем самотужки та
надані до суду.

Вважає, що ВДВС не правильно зроблений
розрахунок заборгованості зі сплати
аліментів.

В судовому засіданні представник
позивача в судовому засіданні
підтримав позов та дав пояснення,
аналогічні, викладеним в позовній
заяві.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні позов не визнали,
вважали, що нема підстав для обчислення
заборгованості по сплаті аліментів
позивачем, вважали, що ВДВС правильно
зроблений розрахунок заборгованості
по сплаті аліментів позивачем.

Представник третьої особи - відділу
державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
надав судові заяву про розгляд справи у
її відсутність.

Суд, заслухав сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає
позов підлягаючим задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтво про народження
серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 має сина
ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 та відповідно до
свідоцтва про народження серія НОМЕР_2
ще має сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5.

Шлюб між сторонами розірваний
рішенням Київського районного суду
м.Донецька від 13 грудня 2011 року.

В судовому засіданні встановлено, що у
відділу державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції в м.Донецьку знаходилося
провадження ВП № 30642831 про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей аліментів у
розмірі 1/2 частки усіх видів доходів,
починаючи з 17.10.2011 року.

Постанова була відкрита на підставі
виконавчого листа № 2-3427, виданого
28.12.2011 року Київським районним судом
м.Донецька на підставі рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 13.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітніх дітей у
розмірі 1/2 частки усіх видів доходів,
починаючи з 17.10.2011 року до повноліття
дітей, але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку.

Згідно матеріалів виконавчого
провадження станом на 01.12.2013 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку зроблений
розрахунок щодо сплати позивачем
аліментів на виконання рішення суду та
нараховані аліменти за час з 17.10.2011 року
по 2013 рік включно і розмір
заборгованості складає 480 961, 41 грн.

Згідно ст.74 ЗУ «Про виконавче
провадження» розмір заборгованості з
виплати аліментів визначається
державним виконавцем.

Відповідно до ч. 7 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
стягнення аліментів у частці від
заробітку (доходу) боржника на
підприємстві, в установі, організації,
у фізичної особи, фізичної особи -
підприємця відрахування здійснюються
з фактичного заробітку (доходу) на
підставі постанови державного
виконавця. При цьому розмір аліментів у
разі їх стягнення у частці від
заробітку (доходу) не може бути менше
встановленого Сімейним кодексом
України.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що спір виник у
зв'язку з тим, що ОСОБА_4 самостійно було
надано до відділу виконавчої служби
свідоцтво серії НОМЕР_3 про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, зареєстрованого з 15.04.2002 року,
який відповідно до довідки податкової
інспекції знаходиться на загальній
системі оподаткування та надано
довідку, розрахунок суми чистого
доходу, отриманого ФОП ОСОБА_4 за весь
2011 рік - 2880,0 гривень, за 2012 рік - 2073,00
гривень, в 2013 році - доход відсутній.

Саме на підставі цих документів
повинен визначатися відповідно до
рішення Київського районного м.
Донецька від 13,12.2011 суду розмір 1/2
частки усіх видів доходів, починаючи з
17.10.2011 року з фізичної особи ОСОБА_4, але
не менш ніж 30% прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку. Доходи
осіб, які займаються зазначеною
діяльністю, також визначаються на
підставі даних державних податкових
адміністрацій.

Відповідно до рішення суду та на
підставі ч. 2 ст. 182 СК України має бути
зроблено розрахунок зі сплати
аліментів, так як дохід відповідно до
наданих ОСОБА_4 до відділу державної
виконавчої служби є малим протягом 2011
та 2012 року, та складає відповідно 2880,00
гривень за 2011 рік та 2073,00 гривні за 2012
рік, а в 2013 році ФОП ОСОБА_4 не отримав
дохід, так як у зв'язку з арештом
рахунків господарська діяльність ФОП
ОСОБА_4 з 01 січня 2013 року зупинена.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
неодноразово звертався до відділу
державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції в м.Донецьку та просив
встановити розмір заборгованості по
аліментах і зробити перерахунок
розміру заборгованості по аліментам з
урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 26 лютого 1993 року
№ 146 «Про перелік видів доходів, які
враховуються при визначенні розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб».

Підставою нарахування заборгованості
по аліментам державному виконавцю
відділу державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м.Донецьку стало надання
позивачем податкової декларації про
майновий стан та доходи ФОП ОСОБА_4 за
2011 рік, за 2012 рік та за 2013 рік. Державним
виконавцем в 2012 році було взято до
нарахування сума одержаного доходу
(валового доходу) без урахування
витрат, а не сума отриманого чистого
доходу, як того потребує чинне
законодавство.

Крім того, державний виконавець
звернувся до податкової інспекції та
отримав там відповідь щодо суми доходу
отриманого ОСОБА_4 в 2011 році та в 2012
році, які складають за весь 2011 рік- 2880,0
гривень, а за 2012 рік- 2073,00 гривень. Щодо
утримання у розмірі ? частки усіх видів
доходів та відповідно до довідки
податкової інспекції та відповідно до
підпункта 16 п.1 Постанови КМУ від 26
лютого 1993 р. N 146, даний перелік доходів
чітко обумовлений, як самою вказаною
Постановою так і ст. 73 Закону.

Пунктом 13 цього Переліку передбачено,
що утримання аліментів провадиться з
суми заробітку (доходу), що належить
особі, яка сплачує аліменти, після
утримання з цього заробітку (доходу)
податків. Фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
працюють за загальною системою
оподаткування, повинні сплачувати
аліменти із свого чистого доходу (тобто
з різниці між валовим доходом (виручкою
у грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
його одержанням, зменшеного на суму
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб. Особливості визначення розміру
доходу фізичної особи-підприємця від
здійснення підприємницької діяльності
визначаються за правилами п.177.2. ст.177
Податкового кодексу України як чистий
оподатковуваний дохід, тобто цє є
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи-підприємця. Державному
виконавцю було надано довідку
державної податкової інспекції у
Куйбишевському районі м. Донецька про
доход за 2011 та 2012 рока. Інших доходів
ОСОБА_4 не має.

В матеріалах справи є заяви до ВДВС
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку від 04.04.2013 року про
перерахунок розміру заборгованості по
аліментам та від 18.11.2013 року. Також
позивач прохав надати обґрунтований
мотивований розрахунок по аліментам на
підставі виконавчого листа на
виконання рішення суду станом на 31.10.2013
рік. Та в останнє, він звернувся до
виконавчої служби в грудні 2013 року, але
мав той же підсумок що і раніше.

Керівником відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у
м.Донецьку листом від 03.12.2013 року №
6/487/63234 було надано розрахунок
заборгованості по аліментам станом на
01.12.2013 рік, який складає 480961,41 грн. та
який зроблено саме державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Київського міського
управління юстиції у м.Донецьк
Грибенко Г.К.. Мотивованої відповіді
відділом державної виконавчої служби
не надано.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження станом на 01.12.2013 року
державним виконавцем зроблено
розрахунок щодо сплати аліментів
ОСОБА_4 на виконання рішення суду та
нараховано з 17.10.2010 року (56312,04 гривень
за 2011 рік +251932,20 гривень за 2012 рік (вся
валова виручка за рік) +230 937,85 гривень за
2013 рік) 480 961, 41 гривень (чотириста
вісімдесят тисяч дев'ятьсот шістьдесят
гривень 41 копійка), а сплачено ОСОБА_4,
станом на 01.12.2013 рік відповідно до
наданих документів ( 7238,00 гривень за 2012
рік + 6150,00 2013 рік+ залишено два
автомобіля на суму 46432,68 гривень) вже
59820,68 гривень.

Розрахунок заборгованості зроблено
державним виконавцем за виконавчим
листом № 2-3427, виданим 28.12.2011 року
Київським районним судом м.Донецька у
розмірі 1/2 частини з усіх видів
заробітку щомісячно, як зазначено в
розрахунку державного виконавця, хоча
з рішенням суду потрібно - з усіх видів
доходів.

Згідно з ч.4 ст.195 СК України розмір
заборгованості за аліментами
обчисляється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

У відповідності до ч.9 ст.74 Закону
України "Про виконавче провадження"
спір щодо розміру заборгованості із
сплати аліментів вирішується судом за
заявою заінтересованої особи у
порядку, встановленому законом.

Частина 1 статті 133 СК України
передбачає, що частка заробітку (доход)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від
заробітку(доходу), визначається
виходячи з фактичного заробітку
(доходу), який платник аліментів
одержував за час, протягом якого не
провадилося їх стягнення. Якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості, але працює
на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу) який він одержує.
Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості. Розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом. Спір щодо розміру
заборгованості із сплати аліментів
вирішується судом за заявою
заінтересованої особи у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч. І ст. 70 Закону України
«Про виконавче провадження» розмір
відрахувань із заробітної плати та
інших доходів боржника вираховується
із суми, що залишається після утримання
податків. У п.13 Постанови Кабінету
Міністрів України від 26 лютого 1993р. № 146
«Про перелік видів доходів, які
враховуються при визначені розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб» зазначено, що
утримання аліментів провадиться з
суми заробітку (доходу), що належить
особі, яка сплачує аліменти, після
утримання з цього заробітку (доходу)
податків. З урахуванням цих положень я
вважав, що боржник повинен надати до
виконавчої служби довідки про доходи
та видатки, згідно з якими необхідно
зробити новий розрахунок та визначити
розмір аліментів до стягнення, що мною
і було зроблено.

Визначення терміну «дохід» надано
також і у ст. ст. 1.2, 1.3 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».
Дохід - сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна,
інших активів, що мають вартість,
одержаних платником податку у
власність або нарахованих на його
користь, з різних джерел як на
території України, так і за її межами.
Дохід з джерелом його походження з
України - є будь-який дохід, одержаний
платником податку або нарахований на
його користь від здійснення будь-яких
видів діяльності на території України,
у тому числі, але не виключно, у
вигляді… доходів від здійснення
підприємницької діяльності, а також
незалежної професійної діяльності на
території України.

Згідно з п. 7.13. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, зареєстрованої в Мінюсті
02.04.2012 року за № 489/20802, діючої на час
здійснення розрахунку заборгованості
від 29.04.2013 року (лист № 19р) державний
виконавець у разі надходження
виконавчого документа про стягнення
аліментів у день відкриття виконавчого
провадження повинен підрахувати
розмір заборгованості зі сплати
аліментів та разом з постановою про
відкриття виконавчого провадження
повідомити про нього стягувача і
боржника. Розрахунок заборгованості
повинен бути помісячним і містити суму
заробітної плати та інших доходів
боржника, що залишилася після
утримання податків, відсоток або
частку заробітку (доходу), визначений
виконавчим документом, загальну суму
заборгованості, але жодного разу цього
зроблено не було.

Відповідно до ч. І ст. 70 Закону України
«Про виконавче провадження» розмір
відрахувань із заробітної плати та
інших доходів боржника вираховується
із суми, що залишається після утримання
податків.

У п.13 Постанови Кабінету Міністрів
України від 26 лютого 1993р. №146 «Про
перелік видів доходів, які
враховуються при визначені розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб» зазначено, що
утримання аліментів провадиться з
суми заробітку (доходу), що належить
особі, яка сплачує аліменти, після
утримання з цього заробітку (доходу)
податків.

Згідно п. п. 7.3.1, 7.4.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 р. N 74/5
(діючої до введення в дію
вищезазначеної Інструкції) правила
стягнення з заробітної плати боржника
поширюються і на випадки звернення
стягнення на доходи, отримані фізичною
особою, яка є суб'єктом підприємницької
діяльності. Відрахування із заробітної
плати та інших видів доходів боржника
вираховується із суми, що залишається
після утримання податків.

Згідно п.п.4 п. 164.1 ст.164 Податкового
Кодексу України (далі - ПК України)
базою оподаткування для доходів,
отриманих від провадження
господарської або незалежної
професійної діяльності, є чистий
річний оподатковуваний дохід, який
визначається відповідно до пункту 177.2
статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця ( п. 177.2. ст. 177 ПК України).
Тобто основою при розрахунку доходів
при стягненні аліментів з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 повинний бути
саме чистий доход, а не валовий дохід,
як визначив державний виконавець.

ФОП ОСОБА_4 веде книгу обліку доходів,
дані книги використовуються платником
для заповнення податкової декларації
платника, у який заноситься загальна
сума доходу від ведення діяльності.
Форма книги обліку доходів, порядок її
ведення затверджено Наказом ДПІ
України від 24.12.2010р. № 1025. Разом з тим,
згідно з п. п. 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України витратами є сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Пунктом 138.2 ст. 138 Кодексу визначено, що
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Кодексу.

В січні 2014 року, ОСОБА_4 було отримано
листа від 17.01.2014 року за № 398/10/05-99-17-01-13-5
від Головного Управління Міндоходів у
Донецькій області щодо порядку
визначення доходу фізичної особи для
розрахунку аліментів на звернення
ОСОБА_4. Вишезазначеним листом
з'ясовано, що п.13 Переліку постанови
Кабінету Міністрів України від 26
лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»
передбачено, що утримання аліментів
проводиться з суми заробітку (доходу),
що належить особі, яка сплачує
аліменти, після утримання з цього
заробітку (доходу) податків. Фізичні
особи - підприємницької діяльності, які
працюють за загальною системою
оподаткування (як і в нашому випадку),
повинні сплачувати податок з доходів
фізичних осіб із свого чистого доходу
(тобто ц різниці між валовим доходом
(виручкою у грошовій та натуральній
формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
його одержанням).

Таким чином, державним виконавцем
нарахування аліментів повинно було
проводитися за періоди з 17.10.2011 року по
31.01.2014 року, відповідно до ч.2 статті 182
СК України у розмірі 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, так як 12 частина
доходів ОСОБА_4 на місяць складала
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, то розмір
аліментів за відповідні місяці певного
року слід визначити в такому розмірі:
прожитковий мінімум дітей віком до 6-ти
років в 2011 році складає: з 1 жовтня - 853
гривні, з 1 грудня - 870 гривень, у 2012 році
прожитковий мінімум складає на дітей
віком до 6 років: 1 січня - 893 гривні, 1
квітня - 911 гривень, 1 липня - 917 гривень, 1
жовтня - 930 гривень, 1 грудня - 961 гривня.
ЗУ Про державний бюджет України на 2013
рік від 06.12.2012 року № 5515-VI ст. 7
передбачено «Установити у 2013 році
прожитковий мінімум дітей віком до 6
років: з 1 січня - 972 гривні, з 1 грудня - 1032
гривні».

Тобто, відповідно до сплати 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 17.10.2011
року ОСОБА_4 повинно бути сплачено на
одну дитину: 2011 рік - 640,72 гривні, 2012 рік-
3295, 20 гривень, 2013 рік станом на 01.12.2013
року - 3207,60 гривні. Загальна сума сплати
повинна бути на одну дитину - 7143,52
гривні, а відповідно на двох дітей -
14287,04 гривні.

Крім того, відповідно до довідки № 11
від 20.02.2014 рік, ОСОБА_4 з 01.12.2013 року
влаштувався на працю до ТОВ
«ВЕРСІЯ-СТРОЙ» та має чистий дохід в
сумі за місяць 1311, 04 грн. Тобто, за
грудень 2013 рік та січень 2014 рік складає
загальна сума по сплаті аліментів - 1311,04
грн..

Всього позивач має до сплати
відповідно до рішення Київського
районного суду м. Донецька аліменти в
період з 17.10.2011 року по 31.01.2014 рік
включно- 15598,08 грн. (п'ятнадцять тисяч
п'ятсот дев'яносто вісім гривень 08
копійок).

На теперішній час ОСОБА_2 (в минулому -
ОСОБА_2.) залишила за собою автомобіль
ВАЗ 21099, 2003 р.в., НОМЕР_4, який належав
ОСОБА_4 на суму 27074, 70 гривень в рахунок
сплати аліментів та автомобіль ВАЗ 2107,
2004 р.в., НОМЕР_5, який належав теж ОСОБА_4,
на суму 19357,98 гривень.

Тобто, на теперішній час ОСОБА_2 вже
отримано від ОСОБА_4 в рахунок сплати
аліментів 59820, 68 гривень. Переплата
складає вже 44222,60 гривень.

Тобто, державний виконавець не взяв до
уваги положення ст. 70 Закону України
"Про виконавче провадження", п.п. 7.3.1.,
7.4.1. Інструкції про проведення
виконавчих дій, затверджені наказом
Міністерства Юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5, п.п. 16 п. 1, п. 13
постанови Кабінету Міністрів України
від 26 лютого 1993 року "Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб",
зокрема, що відрахування із заробітної
плати та інших видів доходів платника
аліментів здійснюється із суми, що
залишилась після утримання податків.
Також слід зазначити, що при здісненні
розрахунку державний виконавець взяла
за основу задекларований обсяг виручки
від здійснення підприємницької
діяльності (валовий дохід), не
врахувавши витратну частину
діяльності, що не є сукупним чистим
доходом.

Під час розгляду справи, а саме 04.03.2014
року - відділом державної виконавчої
служби Київського районного
управління юстиції у м.Донецьку
прийнято постанову ВП № 30642831 про
закінчення виконавчого провадження та
передано матеріали справи до відділу
державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у м .Донецьку для подальшого
стягнення та виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
необхідним зазначити, що на теперішній
час розмір заборгованості ОСОБА_4 зі
сплати аліментів на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
відповідно до виконавчого листа № 2-3427,
виданого 28.12.2011 року Київським районним
судом м. Донецька щодо стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки
усіх видів доходів, починаючи з 17.10.2011
року до повноліття дітей, але не менш
ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку в період з 17.10.2011 року
по 31.01.2014 рік включно складає 15598,08 грн.
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто
вісім гривень 08 копійок).

На підставі ст. 195 ч.4 СК України, ст. 74
Закону України «Про виконавче
провадження» і керуючись ст.ст. 15, 30, 60,
202, 212-214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа -
відділ державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у м. Донецьку про обчислення
розміру заборгованості за аліментами,
задовольнити.

Визначити, що заборгованість ОСОБА_4 зі
сплати аліментів на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
відповідно до виконавчого листа № 2-3427,
виданого 28.12.2011 року Київським районним
судом м. Донецька щодо стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки
усіх видів доходів, починаючи з 17.10.2011
року до повноліття дітей, але не менш
ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку в період з 17.10.2011 року
по 31.01.2014 року включно складає 15598, 08
гривень.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області на
протязі десяти днів з дня його
оголошення.

Особи, які не приймали участь в
розгляді справи мають право оскаржити
рішення на протязі десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: