У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит», третя особа -
ОСОБА_5 про визнання договору кредиту
та договору поруки недійсними за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 29 листопада 2006 року
між ОСОБА_5 та публічним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «банк
«Фінанси та кредит») укладено
кредитний договір № 87-06/И09,
відповідно до умов якого банк надав
ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 180000
доларів США з терміном погашення до 27
листопада 2026 року зі сплатою відсотків
у розмірі 12% річних.

В забезпечення виконання ОСОБА_5
зобов'язань за кредитним договором, 29
листопада 2007 року між банком та ОСОБА_4
укладено договір поруки № 87-06-П1/09,
відповідно до якого останній взяв на
себе зобов'язання перед банком
відповідати за зобов'язання
позичальника, які виникають з
кредитного договору № 87-06/И09.

Посилаючись на те, що при укладенні
кредитного договору та договору поруки
банком допущено порушення ст. ст. 1,3 ЦК
України, ст. ст.11, 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», які полягають
у використанні нечесної
підприємницької практики, а саме
сплаті комісійної винагороди у вигляді
одноразового та щомісячного платежу
одночасно, що створює додаткову
фінансову відповідальність
поручителя, просив суд визнати
недійсним кредитний договір № 87-06/Т09
від 29 листопада 2006 року та договір
поруки № 87-06-П1/09 від 29 листопада
2006 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
24 грудня 2013 року, у задоволені позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду і направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 24 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г.
Іваненко