Справа № 738/2498/13-ц Провадження №
22-ц/795/606/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції - Сова
Т. Г. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва
О.К.,суддів:Литвиненко І.В., Страшного
М.М., при секретарі:Герасименко Ю.О.,за
участю:представника позивача ОСОБА_5 -
адвоката ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7,
його опікуна ОСОБА_8, адвоката ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Менського районного суду від 25
січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 про відшкодування
шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 р. ОСОБА_5 пред'явив позов
до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і
ОСОБА_12, у якому просив стягнути
солідарно:

- з ОСОБА_7, ОСОБА_8 й ОСОБА_10 16907 грн. 00
коп. на відшкодування матеріальної й
15000 грн. 00 коп. на відшкодування
моральної шкоди, 1900 грн. 00 коп.,
сплачених ним адвокатові за
представництво його інтересів як
потерпілого у кримінальному
провадженні, і судові витрати по даній
справі,

- з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 16907 грн. 00 коп. на
відшкодування матеріальної й 15000 грн. 00
коп. на відшкодування моральної шкоди,
1900 грн. 00 коп., сплачених ним адвокатові
за представництво його інтересів як
потерпілого у кримінальному
провадженні, і судові витрати по даній
справі. Позовні вимоги обґрунтовуються
наступним. 05.03.2013 р. ОСОБА_11 спільно з
ОСОБА_7 незаконно проникли на територію
подвір'я ОСОБА_5, звідки викрали
належний йому легковий автомобіль,
після чого, рухаючись на цьому
автомобілі, не впоралися з керуванням
на небезпечному повороті та з'їхали у
кювет, внаслідок чого автомобіль
зазнав механічних пошкоджень. За
вказані діяння ОСОБА_11 й ОСОБА_7
притягнуто до кримінальної
відповідальності. У рамках
кримінального провадження
встановлено, що розмір матеріального
збитку, завданого позивачеві
вищевказаними протиправними діями
ОСОБА_11 й ОСОБА_7, становить 33814 грн. 17
коп. Цими ж діями останніх ОСОБА_5
завдано і моральної шкоди у вигляді
страждань внаслідок пошкодження його
майна, порушення звичного способу
життя і необхідності докладання
значних зусиль для його відновлення.

Оскаржуваним рішенням позов частково
задоволено: стягнуто з ОСОБА_11, а у разі
відсутності в нього коштів - з ОСОБА_12
на користь ОСОБА_5 16907 грн. 00 коп. на
відшкодування матеріальної і 3000 грн. 00
коп. на відшкодування моральної шкоди,
у задоволенні решти вимог відмовлено; з
ОСОБА_11, а у разі відсутності в нього
коштів - з ОСОБА_12 до бюджету стягнуто 243
грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати дане рішення в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_7, ОСОБА_8 й ОСОБА_10, а також в
частині відмови у задоволенні вимог
про стягнення з ОСОБА_11 та ОСОБА_12
коштів, сплачених ним адвокатові за
представництво його інтересів як
потерпілого у кримінальному
провадженні, судових витрат по даній
справі і задовольнити ці вимоги. Доводи
апеляційної скарги зводяться до
такого:

- на стадії досудового розслідування
кримінального провадження по справі №
738/1630/13-к винесено постанову про
закриття кримінального провадження у
зв'язку з недосягненням ОСОБА_7 на
момент вчинення кримінального
правопорушення віку кримінальної
відповідальності. Місцевий суд дійшов
висновку про те, що цією постановою не
визначено ступеня вини останнього і що
судом у ході розгляду кримінального
провадження не перевірялася
причетність ОСОБА_7 до викрадення
належного ОСОБА_5 автомобіля. Цей
висновок суперечить матеріалам
вказаного кримінального провадження,

- відмова у відшкодуванні понесених
ОСОБА_5 судових витрат суперечить ст.ст.
79, 84, 88 ЦПК України і ст. 59 Конституції
України. Зокрема, судом не взято до
уваги, що заявлений ним у ході
кримінального провадження цивільний
позов залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 18.03.2014 р.
оскаржуване рішення в частині відмови
у задоволенні вимог про стягнення з
ОСОБА_11 й ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_10 і
ОСОБА_8 відшкодування судових витрат,
сплачених ним адвокатові за
представництво його інтересів як
потерпілого у кримінальному
провадженні, скасовано і провадження у
справі в цій частині закрито.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, а
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та їхній представник
просили її відхилити за
безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, суд І інстанції
виходив з того, що у рамках
кримінального провадження по справі
Менського районного суду № 738/1630/13-к
причетність ОСОБА_7 до викрадення
належного позивачеві автомобіля не
перевірялася, у зв'язку з чим у
задоволенні вимог ОСОБА_5 до нього, його
опікуна - ОСОБА_8 і батька - ОСОБА_10
задоволені бути не можуть. Згідно з
вироком суду шкоду, про яку йдеться,
позивачеві завдано неповнолітнім
відповідачем ОСОБА_11 У зв'язку з цим з
останнього і його матері на користь
ОСОБА_5 належить стягти відшкодування
матеріальної шкоди у заявленому ним
розмірі і моральної шкоди у сумі 3000 грн.
00 коп. з урахуванням засад розумності,
виваженості, справедливості,
враховуючи матеріальний стан
відповідачів і глибину страждань
позивача; питання відшкодування
судових витрат, понесених ОСОБА_5 у
кримінальному провадженні, вирішено у
постановленому у цьому провадженні
вироку; понесені позивачем судові
витрати по даній цивільній справі не
підлягають відшкодуванню, т.я.
адвоката, який надавав йому правову
допомогу, не було залучено до участі у
справі процесуальним документом суду.
Ці висновки суду є частково невірними.

Так, по справі встановлено наступне.

Згідно з довідкою Березнянської
селищної ради від 24.01.2014 р. № 163,
неповнолітній відповідач ОСОБА_11
проживає разом з матір'ю - відповідачем
ОСОБА_12 і братами (а.с. 73). Учасники
судового розгляду в апеляційному суді
пояснили, що батько ОСОБА_11 помер.

Рішенням Менського районного суду від
27.12.2012 р., яке набрало законної сили,
відповідача ОСОБА_10 позбавлено
батьківських прав відносно
неповнолітнього відповідача ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначено над ним
опікуном відповідача ОСОБА_8 (копія
даного рішення на а.с. 82-84). У цьому
рішенні також зазначено, що мати
відповідача ОСОБА_7 померла 09.10.2012 р.

Постановою Менського РВ УМВС України в
Чернігівській області від 29.07.2013 р.
кримінальне провадження в частині
притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_7 за ст. 289 ч.ч. 1, 2
КК України за фактом незаконного
заволодіння ним автомобілем марки
«VOLKSWAGEN», державний номерний знак
НОМЕР_1, який належить позивачеві,
закрито у зв'язку із недосягненням
ОСОБА_7 віку кримінальної
відповідальності (а.с. 170 т. 2
кримінального провадження Менського
районного суду № 738/1630/13-к). У цій
постанові зазначено, що 05.05.2013 р. ОСОБА_11
разом з ОСОБА_7, який не досяг віку
кримінальної відповідальності, не
маючи дозволу власника, проникли на
територію домогосподарства ОСОБА_5, де
умисно незаконно заволоділи належним
останньому легковим автомобілем марки
«VOLKSWAGEN», державний номерний знак
НОМЕР_1, після чого, рухаючись на цьому
автомобілі по дорозі Чернігів - Грем'яч,
у с. Волосківці Менського району на
небезпечному повороті ОСОБА_11 не
впорався із керуванням та з'їхав у
кювет, внаслідок чого даному
автомобілю було заподіяно механічних
пошкоджень, чим позивачеві завдано
матеріального збитку на суму 33814 грн. 17
коп. Ця постанова є чинною по даний час.

Вироком Менського районного суду від
10.09.2013 р. у кримінальному провадженні
Менського районного суду № 738/1630/13-к,
який набрав законної сили, встановлено,
що 05.05.2013 р. ОСОБА_11 спільно з особою, яка
не досягла віку кримінальної
відповідальності, не маючи дозволу
власника, проникли на територію
домогосподарства ОСОБА_5, де умисно
незаконно заволоділи належним
останньому легковим автомобілем марки
«VOLKSWAGEN», державний номерний знак
НОМЕР_1, після чого, рухаючись на цьому
автомобілі по дорозі Чернігів - Грем'яч,
у с. Волосківці Менського району на
небезпечному повороті ОСОБА_11 не
впорався із керуванням та з'їхав у
кювет, внаслідок чого даному
автомобілю було заподіяно механічних
пошкоджень, чим позивачеві завдано
матеріального збитку на суму 33814 грн. 17
коп. (а.с. 119-129 т. 3 кримінального
провадження). У даному вироку також
зазначено, що допитаний судом як
обвинувачений ОСОБА_7 (такий статус він
має по інших епізодах цього ж
кримінального провадження) показав, що
вину у заволодінні автомобілем
позивача у описаний вище спосіб він
повністю визнав.

Шляхом вчинення зазначених вище
протиправних дій неповнолітні
відповідачі завдали позивачеві
моральної шкоди у вигляді страждань
внаслідок пошкодження його майна,
порушення звичного способу життя і
необхідності докладання значних
зусиль для його відновлення.

З встановленого апеляційний суд робить
наступні висновки.

Вина ОСОБА_11 й ОСОБА_7 у завданні ОСОБА_5
шкоди у вказаний у позовній заяві
спосіб та у вказаному в ній розмірі
доведена зазначеними вище постановою
про закриття кримінального
провадження в частині притягнення
ОСОБА_7 до кримінальної
відповідальності за ст. 289 ч.ч. 1, 2 КК
України за фактом незаконного
заволодіння ним автомобілем позивача і
вироком суду, які постановлено у
кримінальному провадженні № 738/1630/13-к,
яке розглянуто Менським районним
судом. В силу ст.ст. 61 ч. 4, 64 ЦПК України
ці постанова й вирок є належними та
допустимими доказами по справі. Ними
спростовується посилання місцевого
суду про те, що у рамках кримінального
провадження по справі Менського
районного суду № 738/1630/13-к причетність
ОСОБА_7 до викрадення належного
позивачеві автомобіля не перевірялася.

Згідно з наявними у справі та описаними
вище доказами про завдання позивачеві
шкоди, ступінь вини неповнолітніх
відповідачів у її завданні є однаковим.

Доказів того, що спричинена
неповнолітніми відповідачами ОСОБА_5
шкода завдана не з вини їхніх батьків -
відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_12 та
опікуна ОСОБА_8, суду не надано.

Розмір відшкодування неповнолітнім
відповідачем ОСОБА_11 завданої ОСОБА_5
моральної шкоди суд І інстанції
визначив вірно - з урахуванням описаних
вище характеру, способу її завдання та
тривалості перетер плювання цієї
шкоди. З урахуванням цього і того, що
ступінь вини неповнолітніх
відповідачів у її завданні позивачеві
є рівним, розмір відшкодування
неповнолітнім відповідачем ОСОБА_7
завданої ОСОБА_5 моральної шкоди теж
слід визначити у сумі 3000 грн. 00 коп.

Таким чином, в силу приписів ст.ст. 23, 1167
ч. 1, 1179, 1182 ч. 1, 1183 ЦК України на користь
позивача з неповнолітніх відповідачів
належить стягти по 16907 грн. 00 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди й 3000
грн. 00 коп. на відшкодування моральної
шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК
України, у разі відсутності у ОСОБА_11 та
ОСОБА_7 майна, достатнього для
відшкодування завданої ними шкоди,
вона в частці, якої не вистачає, або в
повному обсязі має відшкодовуватися
ОСОБА_5 матір'ю ОСОБА_11 - ОСОБА_12 та
батьком і опікуном ОСОБА_7 - ОСОБА_10 і
ОСОБА_8

Висновок місцевого суду про те, що
відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_5
неповнолітнім ОСОБА_11, підлягає
стягненню з його матері ОСОБА_12 у разі
відсутності в ОСОБА_11 коштів, не
відповідає ч. 2 ст. 1179 ЦК України - згідно
з цією нормою права шкода, завдана
неповнолітньою особою,
відшкодовується потерпілому її
батьками у разі відсутності у
неповнолітньої особи не тільки коштів,
а й іншого майна, достатнього для
відшкодування завданої нею шкоди.

Висновок суду І інстанції про те, що
понесені позивачем судові витрати не
підлягають відшкодуванню, т.я.
адвоката, який надавав йому правову
допомогу, не було залучено до участі у
справі процесуальним документом суду,
є невірним. Так, повноваження адвоката
ОСОБА_6, який брав участь у суді І
інстанції як представник позивача,
підтверджено договором про надання
правової допомоги від 20.11.2013 р. та
ордером від 09.12.2013 р. (а.с. 4, 43), що
відповідає вимогам ч. 4 ст. 42 ЦПК
України. Ні ця стаття, ні ст. 44 цього ж
Кодексу, ні інші норми права, які
регулюють участь представника у суді,
не передбачають, що про залучення до
участі у справі представника суд має
постановити ухвалу.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку з постановленням нового
рішення по справі апеляційний суд
зобов'язаний перерозподілити судові
витрати.

Згідно з квитанціями до прибуткового
касового ордеру від 20.11.2013 р. (а.с. 6 (зв)) і
від 07.02.2014 р. (а.с. 117 (зв)), ОСОБА_5 сплачено
адвокату за надання правової допомоги:
у зв'язку з розглядом даної справи у
суді І інстанції - 2000 грн. 00 коп., у суді
ІІ інстанції - 2000 грн. 00 коп.

Згідно з копіями актів здачі-приймання
виконаних робіт від 29.07.2013 р. (а.с. 8) і від
07.02.2014 р. (а.с. 118) та розрахунком вартості
робіт (а.с. 153), а також згідно з
матеріалами справи, позивачеві
належить відшкодувати витрати на
правову допомогу за вказані нижче
послуги у такому розмірі:

- ознайомлення з кримінальним
провадженням і вироком суду - 20.11.2013 р. -
30 хв., складання позовної заяви - 21.11.2013
р. - 30 хв.: 1147 грн. 00 коп. (законодавчо
встановлений розмір мінімальної
зарплати) х 40%: 60 хв. (кількість хвилин у
одній годині) х 60 хв. (кількість
фактично витраченого часу адвокатом) =
458 грн. 80 коп.,

- участь у судових засіданнях згідно з
журналами судових засідань - 09.12.2013 р. - 12
хв., 24.01.2014 р. - 88 хв.: 1218 грн. 00 коп.
(законодавчо встановлений розмір
мінімальної зарплати) х 40%: 60 хв.
(кількість хвилин у одній годині) х 100
хв. (кількість фактично витраченого
часу адвокатом) = 812 грн. 00 коп., а всього
458 грн. 80 коп. + 812 грн. 00 коп. = 1270 грн. 80
коп. - за надання правової допомоги у
суді І інстанції;

- 08.02.2014 р. - ознайомлення з кримінальним
провадженням та вироком суду,
складання апеляційної скарги - 2 год.: 1147
грн. 00 коп. (законодавчо встановлений
розмір мінімальної зарплати) х 40%: 60 хв.
(кількість хвилин у одній годині) х 120
хв. (кількість фактично витраченого
часу адвокатом) = 974 грн. 40 коп.,

- участь у судових засіданнях згідно з
журналами судових засідань - 04.03.2014 р. - 18
хв., 18.03.2014 р. - 90 хв.: 1218 грн. 00 коп.
(законодавчо встановлений розмір
мінімальної зарплати) х 40%: 60 хв.
(кількість хвилин у одній годині) х 108
хв. (кількість фактично витраченого
часу адвокатом) = 876 грн. 96 коп., а всього
974 грн. 40 коп. + 876 грн. 96 коп. = 1851 грн. 36
коп. - за надання правової допомоги у
суді ІІ інстанції, а всього 1270 грн. 80
коп. + 1851 грн. 36 коп. + 121 грн. 80 коп.
(судовий збір за подання апеляційної
скарги) = 3243 грн. 96 коп., тобто кожним
неповнолітнім відповідачем має бути
відшкодовано позивачеві судові
витрати у сумі: 3243 грн. 96 коп.: 2 = 1621 грн. 98
коп.

З відповідача ОСОБА_10 на користь
позивача належить стягти 630 грн. 00 коп.
на відшкодування вартості оголошення
про виклик його до суду (копія
відповідних рахунку і квитанції на а.с.
65-66).

Висновок місцевого суду про стягнення
до бюджету з неповнолітнього ОСОБА_11, а
у разі відсутності у нього майна,
достатнього для відшкодування
завданої ним шкоди, з його матері -
ОСОБА_12 243 грн. 60 коп. судового збору у
зв'язку з задоволенням позовних вимог
матеріального характеру є вірним.

Отож оскаржуване рішення в частині
стягнення з ОСОБА_11 й ОСОБА_12
відшкодування шкоди та судових витрат
підлягає зміні шляхом приведення його
у відповідність до вищевикладеного; це
ж рішення в частині відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_7,
ОСОБА_10 і ОСОБА_8 підлягає скасуванню з
постановленням рішення про їх часткове
задоволення.

У зв'язку з частковим задоволенням
апеляційної скарги з відповідачів, а у
разі відсутності у них майна,
достатнього для відшкодування
завданої ними шкоди - відповідно з
їхніх батьків і опікуна до бюджету
належить стягти судовий збір у сумі по
121 грн. 80 коп. з кожного - пропорційно до
задоволеної частини вимог позивача і
за ставками судових витрат, що
встановлені п/п п/п 1, 2 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4
Закону України «Про судовий збір».

Апеляційний суд вважає за необхідне
постановити рішення по справі як на
підставі наданих суду І інстанції
доказів, так і на підставі наданих
апеляційному суду доказів, т.я. всі вони
мають виключне значення для справи -
для уникнення неповноти судового
розгляду.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково, рішення Менського районного
суду від 25 січня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_11 й ОСОБА_12
відшкодування шкоди й судових витрат
змінити.

Стягти з неповнолітнього ОСОБА_11 на
користь ОСОБА_5 16907 (шістнадцять тисяч
дев'ятсот сім) грн. 00 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 3000
(три тисячі) грн. 00 коп. на відшкодування
моральної шкоди, 1621 (одну тисячу
шістсот двадцять одну) грн. 98 коп. на
відшкодування судових витрат.

Стягти з неповнолітнього ОСОБА_11 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору на розрахунковий рахунок №
0276 (код бюджетної класифікації
22030001), отримувач - УК у Менському
районі/Менський район/ 22030001, , банк одержувача - ГУДКСУ у
Чернігівській області, МФО 853592.

У разі відсутності у неповнолітнього
ОСОБА_11 майна, достатнього для
відшкодування завданої ним шкоди,
стягти відшкодування шкоди й судові
витрати у вказаних сумах на користь
ОСОБА_5 з матері ОСОБА_11 - ОСОБА_12.

Це ж рішення суду в частині відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_7,
ОСОБА_10 і ОСОБА_8 скасувати.

Стягти з неповнолітнього ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_5 16907 (шістнадцять тисяч
дев'ятсот сім) грн. 00 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 3000
(три тисячі) грн. 00 коп. на відшкодування
моральної шкоди й 1621 (одну тисячу
шістсот двадцять одну) грн. 98 коп. на
відшкодування судових витрат.

У разі відсутності у неповнолітнього
ОСОБА_7 майна, достатнього для
відшкодування завданої ним шкоди,
стягти відшкодування шкоди у вказаних
сумах на користь ОСОБА_5 з батька ОСОБА_7
- ОСОБА_10 і опікуна ОСОБА_8.

Стягти з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 630
(шістсот тридцять) грн. 00 коп. на
відшкодування судових витрат.

Стягти з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 судовий збір у
сумі по 121 (сто двадцять одній) грн. 80
коп. з кожного на розрахунковий рахунок
№ 0002 (код бюджетної класифікації
22030001), отримувач - УК у м. Чернігові/ м.
Чернігів/ 22030001, , банк
одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, а у разі відсутності в
них майна, достатнього для сплати
судового збору, стягти його відповідно
з матері ОСОБА_11 - ОСОБА_12 і з батька
ОСОБА_7 - ОСОБА_10 і опікуна ОСОБА_8.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але воно
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:Судді: