АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1081/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/418/14
Головуючий у 1-й інстанції Любицький В.
Доповідач Чічіль В. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Хіль Л.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Семенівського районного
суду Полтавської області від 6 грудня
2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулось до суду з позовом, у якому
зазначало, що за умовами кредитного
договору №005-16103-241207 від 24 грудня 2007
року банк відкрив ОСОБА_1
відновлювальну відкличну кредитну
лінію з лімітом на рахунку на день
укладення кредитного договору у сумі 3
000,00 грн., при цьому відкрив картковий
рахунок НОМЕР_1 у гривні, та
випустив держателю платіжну картку.

Станом на 24 травня 2013 року відповідач
не виконує належним чином зобов'язання
за кредитним договором, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість по тілу кредиту у сумі 2
601,18 грн., заборгованість по відсоткам у
сумі 1 381,56 грн., заборгованість за
комісіями у сумі 4 177,91 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за вищевказаним
кредитним договором на загальну суму 8
160,65 грн. та судові витрати.

Рішенням Семенівського районного суду
Полтавської області від 6
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено ПАТ «Дельта
Банк», в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
банку.

У зв'язку з поверненням без вручення
повісток «за закінченням строку
зберігання», що направлялись ОСОБА_1 за
адресою його державної реєстрації,
виклик відповідача у судове засідання
проведено у порядку, передбаченому ч. ч.
9, 10 ст. 74 ЦПК України, через розміщення
оголошення у пресі.

Сторони до суду не з'явилися, з
урахуванням чого колегія суддів вважає
за можливе здійснити розгляд справу за
відсутності належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи учасників у справі, які не
з'явились у судове засідання.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
задовольнити.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим судом, що 24
грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Дельтабанк» укладено кредитний
договір №005-16103-241207 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки, за умовами якого
позивач надав відповідачу кредит
шляхом відкриття відновлювальної
кредитної лінії на загальну суму 30 000,00
грн. та на день укладення кредитного
договору встановлює ліміт кредитної
лінії на рахунку у сумі 3 000,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором,
станом на 24 травня 2013 року за кредитним
договором №005-16103-241207 від 24 грудня 2007
року рахується заборгованість по тілу
кредиту у сумі 2 601,18 грн., по
відсоткам - 1 381,56 грн., та по комісії - 4
177,91 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що
позивачем у справі не надано достатніх
та належних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог.

Проте, погодитись з таким висновком
суду першої інстанції колегія суддів
не може, оскільки він не відповідає
обставинам справи і нормам
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів та результати оцінки
доказів суд відображає в рішенні, в
якому наводяться мотиви їх прийняття
чи відмови у прийнятті.

Згідно з п. 5.3 кредитного договору
сторони домовились, що всі інші умови
цього договору, зокрема, перелік
операцій, що здійснюється банком за
рахунком, права та обов'язки сторін,
перелік та вартість послуг, які
надаються банком при здійсненні
розрахунково-касового обслуговування
рахунку, відповідальність сторін,
строки проведення переказів коштів з
рахунку, інших умов розірвання
договору, тощо, визначаються умовами
платіжної системи, правилами, тарифами,
а також нормами чинного законодавства
України.

Надаючи оцінку доказам, місцевий суд
безпідставно відхилив банківський
розрахунок заборгованості по кредиту,
відсоткам та комісії, пославшись у
рішенні суду лише на ненадання
позивачем Правил здійснення операцій
за картковими рахунками, відкритими
фізичним особам, відповідно до яких
визначено ряд положень кредитного
договору.

Разом з тим, відповідачем залишилась
неспростованою сума нарахованої
банком заборгованості, заперечуючи
проти пред'явлених позовних вимог,
ОСОБА_1 вказував на повернення ним
кредиту у повному обсязі, проте, у
порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
не надав жодного доказу, який
підтверджував дані обставини.

Характерно, що відповідачем не
оскаржувались умови надання кредиту, у
свою чергу, Правилами здійснення
операцій за картковими рахунками,
відкритими фізичним особам, що були
надані апелянтом до апеляційного суду,
визначені лише загальні умови
обслуговування клієнта та правила
проведення операцій з кредитною
карткою.

Таким чином, місцевим судом не надано
належної оцінки розрахункам
заборгованості та іншим доказам, що
містяться у матеріалах справи, та не
вказано мотиви відмови у їх прийнятті
судом.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та у встановлений у
зобов'язанні строк (термін) його
виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на
зміст ст. 610 ЦК України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

За приписами ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

З урахуванням того, що відповідачем не
спростовано наданий банком розрахунок
заборгованості за кредитним договором
та не надано доказів в обґрунтування
його неправильності, колегія суддів
приходить до висновку щодо задоволення
позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» у
повному обсязі та стягнення з боржника
на користь банку заборгованості зі
сплати основного боргу, відсотків за
користування кредитом та комісії.

За таких обставин, рішення місцевого
суду підлягає скасуванню із ухваленням
нового по суті заявлених вимог.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК
України на користь позивача підлягають
стягненню понесені останнім витрати по
сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 4, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 6 грудня 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором №005-16103-241207 від 24
грудня 2007 року, що має місце станом на 24
травня 2013 року, у сумі 8 160,65 грн., а саме:
заборгованості по тілу кредиту у сумі 2
601,18 грн., по відсоткам - 1 381,56 грн.,
заборгованість за комісіями у сумі 4
177,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» витрати по сплаті
судового збору у сумі 229,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Судді:
Винниченко Ю.М.

Хіль Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.