Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року Кіцманський районний
суд Чернівецької області у складі
головуючого судді Мізюка В.М., при
секретарі Константинник М.Д. за участю
представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіцмань
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_4 до Стрілецько-кутської
сільської ради Кіцманського району
Чернівецької області, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту
прийняття спадщини після смерті
батька, про визнання права власності на
спадкове майно, про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа, про встановлення факту не
проживання та не перебування в
членстві колгоспного двору та за
зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Стрілецько-Кутської сільської
ради про визнання не чинним та
скасування рішення сільської ради, про
визнання не чинним скасування
свідоцтва, про право власності про
визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до
відповідачів з позовом про визнання
права власності на спадкове майно:
житловий будинок з господарськими
спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1
після смерті батька ОСОБА_9, про
встановлення факту прийняття ним
спадщини після смерті батька, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, просив поновити
йому строк звернення до суду. Окрім
того, заявив додаткові вимоги про
встановлення факту належності ОСОБА_9
свідоцтва про право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1, виданого
на ім'я ОСОБА_9, встановлення факту не
проживання та не перебування в
членстві колгоспного двору ОСОБА_9 в
період з 10.09.1990 року по 27.11.2000 року
ОСОБА_8, про встановлення факту
прийняття ним спадщини після смерті
батька ОСОБА_9 та після смерті його
матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4
та просив визнати за ним права
власності на спадкове майно: житловий
будинок з господарськими спорудами, що
розташовані в АДРЕСА_1, а саме на 1/6
частину після смерті батька ОСОБА_9,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та на 1/3 частину
після смерті матері ОСОБА_10 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказував на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько - ОСОБА_9,
і після його смерті відкрилась
спадщина на 1/2 частину житлового з
господарськими спорудами, що
розташовані в АДРЕСА_1, загальною
вартістю 25417 грн. також посилався на те,
що спадкоємцями за законом залишились
крім нього, як сина померлого, дружина
померлого - ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, донька ОСОБА_11, яка також
померла ІНФОРМАЦІЯ_5, син - ОСОБА_12, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_6, донька - ОСОБА_5, яка
проживає у АДРЕСА_2. Після смерті
ОСОБА_11 залишились спадкоємцями діти:
ОСОБА_6 та ОСОБА_6

Також мотивує свої вимоги і тим, що на
час смерті його батька з ним проживала
його дружина та відповідно мати -
ОСОБА_10 Зазначає, що сестра - ОСОБА_11
заяви до нотаріальної контори щодо
прийняття нею спадщини після смерті
батька не подавала, також не проживала
разом із батьками та у батьківському
будинку і відповідно не прийняла
спадщини після смерті батька, брат
ОСОБА_12 спадщину після смерті батька
також не прийняв, заяви до нотаріальної
контори не подавав, разом з батьками не
проживав та і не проживав у
батьківському будинку. Крім того
зазначає, що після смерті ОСОБА_9,
спадкове майно було прийнято його
мамою - ОСОБА_10, ним - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
рівних частках, а саме по 1/6 частині
спадкового майна, оскільки така
спадщина була фактично прийнята за
відсутністю правовстановлюючих
документів. Також вказує на те, що його
батьки були колгоспними пенсіонерами і
будинок належав їм, як членам
колгоспного двору.

Крім того посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати - ОСОБА_10
і після її смерті відкрилась спадщина
на 1/2 частину житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташовані в АДРЕСА_1, і спадкоємцями
після її смерті залишились її діти, а
саме: - син ОСОБА_4, донька ОСОБА_11,
донька ОСОБА_5, а ОСОБА_11 не подавала
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті матері
та за життя не ставила питання про
прийняття спадщини а тому фактично
відмовилася від свої спадкових справ
після смерті матері. А тому позивач
вважає, що спадщину фактично прийняли в
рівних частках по 1/4 кожному він та його
сестра ОСОБА_5 і спадкували материну
частку 4/6 або 2/3 частин в рівних частках
по 1/3 частині спадкового майна. Також
вказує на те, що заяви про прийняття
спадщини були подані ним та сестрою
ОСОБА_5 в Кіцманські державну
нотаріальну контору, оскільки отримали
у спадок за законом земельну частку
(пай). Вказував на те, що Кіцманські
державна нотаріальна контора
відмовилася видати свідоцтво на право
власності на спадщину після смерті
матері і тому він змушений звернутися
до суду про визнання права власності на
спадкове майно.

ОСОБА_4, зазначив у позові і те що
ІНФОРМАЦІЯ_7 померла його сестра
ОСОБА_11 та після її смерті на її майно
повинні були спадкувати її діти ОСОБА_6,
та ОСОБА_6, які наразі на протязі шести
місяців ними заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини не
подавали і до суду з заявою про
продовження строку про прийняття
спадщини не звертались. Посилався, що
на даний час діти померлої ОСОБА_11
після її смерті не претендують і
відповідно подали заяву про визнання
мого позову.

Тому позивач вважає, що успадкував
після смерті своїх батьків 1/6 частину
будинковолодіння після смерті батька
та 1/3 частину після смерті матері та
відповідно просить, що на ці частини
суд повинен визнати за ним право
власності, як спадкоємця першої черги.
А також вважає, що на такі ж частини суд
повинен визнати право власності за
ОСОБА_5 Окрім цього просить суд
встановити факт прийняття ним спадщини
після смерті батька ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом вступу у фактичне
володіння та розпорядження спадковим
майном. Крім того вважає, що у судовому
порядку слід визнати факт належності
правовстановлюючого документа, а саме
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок, яке було
видано 19.07.1995 року Стрілецькокутською
сільською радою на підставі рішення
виконкому від 21.06.1995 року №44/6. оскільки
воно видано на ім'я ОСОБА_9

ОСОБА_8 звернулася до суду з зустрічним
позовом та позовні вимоги обґрунтовує
тим, що вона являється онукою покійних -
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, та
після смерті їх смертей залишилось
частина спадкового майна, а саме:
частина житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Дане будинковолодіння складається з:
житлового будинку літ. А, сарая літ. Б,
сарая літ. В, літньої кухні літ. Д,
вбиральні літ. Г, 1-3 огорожі,4- криниці.

Мотивувала, свої вимоги тим що вона,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 була приписана
тобто зареєстрована в житловому
будинку по АДРЕСА_1 з 10.09.1990 року і по
08.09.1997 рік та була членом колгоспного
двору. У 1989 році вступила у колгосп та у
1990 році направлена на навчання в
Чернівецьку обласну бухгалтерську
школу, яку закінчила 21.06.1991 року. Вважає,
що була членом колгоспу ім.. І.Франка
починаючи з 1989 року і відповідно була
членом колгоспного двору дідуся
ОСОБА_9, бабусі ОСОБА_10,
пенсіонерів-колгоспників у
господарстві, яке відносилось до
колгоспного двору а саме по АДРЕСА_1 і
відповідно вела разом із ними
господарство . вважає, що вищевказане
будинковолодіння, яке складається з
житлового будинку літ. А, сарая літ. Б,
сарая літ.В, літньої кухні літ. Д,
вбиральні літ.Г, 1-3 огорожі,4- криниці.
являє собою колгоспний двір та було
спільною сумісною власністю між нею та
померлими дідусем ОСОБА_9 та бабусею
ОСОБА_10 А оскільки розмір частки члена
колгоспного двору визначається із
рівності часток усіх його членів, то її
частка становить 1/3 від всього майна
колгоспного двору по АДРЕСА_1, і
відповідно вона має право власності на
1/3 частку житлового будинку літ. А,
сарая літ. Б, сарая літ.В, літньої кухні
літ. Д, вбиральні літ.Г, 1-3 огорожі,4-
криниці, загальною вартістю 25 417 грн.

Також вказує, що з даного будинку їй
належить 1/3 частка тобто 18,1 кв.м. а 2/3
частини являє собою спадкове майно, а
саме 36.2 кв.м. їй також належить 1/3
частина всіх господарських будівель і
спору, а саме 1/3 частина сарая літ. Б, 1/3
частина сарая літ.В, 1/3 частина літньої
кухні літ. Д, 1/3частина вбиральні літ. Г,
1/3частина 1-3 огорожі, 1/3 частина 4-
криниці. Вартість 1/3 частини будинку з
господарськими будівлями і спорудами
становить 8472,33 гривень.

Посилається на те, що незалежно від
того, що 1/3 частина колгоспного двору по
спірному будинковолодінні належить їй
на законних підставах 21 червня 1996 року
було винесене рішення виконкому
Стрілецько-кутської сільської ради під
№ 44/6 , яке і послужило в підставою
оформити право власності на спірне
майно на ім'я ОСОБА_9. Далі 19.07.1995 року на
ім'я ОСОБА_9 незаконно було видано
свідоцтво про право особистої
власності на житловий будинок .

Також зазначає що вищевказане рішення
виконкому сільської ради і згодом
видане свідоцтво про право особистої
власності на ім'я ОСОБА_9 на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1, яке у свою чергу було записано
у реєстрову книгу №1 стор.№61 за
реєстровим №61 та зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно від 03.06.2007 року, і таке
свідоцтво є незаконне і таке, яке
позбавило її права власності на майно у
колгоспному дворі та відповідно
повинно бути визнано не чинним та
скасовано так само і рішення виконкому.
Весь цей час ОСОБА_8 була впевнена, що у
неї є право власності на 1/3 частку
спірного майна і відповідно за цим
майном доглядала її мати, відповідач по
справі - ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_2, яка
фактично була прописана до даного
будинку. Оскільки її мати прийняла
спадщину після смерті своїх батьків і
доглядала за будинком. Щодо оформлення
права власності на будинок їй не було
відомо і тому просила суд визнати не
чинним та скасувати рішення від 21
червня 1995 року під № 44/6, яке було
винесене виконкомом
Стрілецько-кутської сільської ради
Кіцманського району Чернівецької
області а також визнати не чинним та
скасувати свідоцтво про право
особистої власності виданого 19 липня
1995 року на ім'я ОСОБА_9 на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1, записаного у реєстрову книгу
№1 стор. №61 за реєстровим №61,
зареєстрованого в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 03.06.2007 року, визнати право
власності за нею на 1/3 частину в майні
колгоспного двору, яке складається з
житлового будинку літ. А, сарая літ. Б,
сарая літ. В, літньої кухні літ. Д,
вбиральні літ. Г, 1-3 огорожі, 4- криниці,
вартістю 8 472,33 гривні. А також стягнути
з відповідачів солідарно судові
витрати в повному об'ємі та у сумі 229,40
грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4, та
його представник підтримали заявлені
позовні вимоги з наведених підстав,
позов ОСОБА_8 не визнав.

Представник Стрілецькокутської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, та подав до суду лист
відповідно до якого вказано, що ОСОБА_5
та ОСОБА_4, є наслідники господарства
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а дане господарство
відносилося до типу колгоспний двір, і
всі зареєстровані являлися членами
колгоспного двору.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримала позов заявлений
ОСОБА_8 та просила його задовольнити,
позов ОСОБА_4 не визнала та суду
пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9,
а ОСОБА_5 з ОСОБА_10 хоронили останнього
та втупили у володіння та
розпорядження спадковим майном, яке
залишилось після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_5
за свої власні кошти робила
поминальний обід, поминала батька в 9 та
40 днів, розпорядилася рухомим майном.
Після смерті батька матері було вже 81
рік тому вона особисто та за свої кошти
після похорону виконала сама,
підтримувала господарство у
нормальному стані, доглядала за мамою,
обробляла город, сад а також виконувала
всі хатні роботи. Ії брат ОСОБА_4, ніяким
чином не брав участі у доглядів за
мамою, а відповідно і за житлом, не
приймав будь-якої участі як в похоронах
так і в подальшому у ремонті
батьківської хати а також не обробляв
землі та не доглядав за садом. Окрім
того, всі кругом знали, що саме вона є
спадкоємицею після смерті батька.
Жодних речей, які безпосередньо
належали особисто батькові її брат не
забирав.

Підтримуючи позовні вимоги
представник ОСОБА_5, суду показала, що
дійсно станом з 1989 року донька
останньої ОСОБА_8 була членом
колгоспного двору її батьків так і
відповідно була членом колгоспу ім.
Фрунзе. Також підтвердила той факт, що
вона постійно проживала з батьками
починаючи з 1989 року і допомагала разом
батькам поратися по господарству,
варила їсти, прала, доглядала. Також
підтвердила факт навчання у
бухгалтерській школі. Вказала, що
ОСОБА_8 не знала, що існує свідоцтво на
право власності на спірний будинок,
оскільки вважала, що весь будинок
належить їй, тому що вона прийняла
спадщину після смерті батьків.

ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги ОСОБА_4,
визнав повністю, позовні вимоги ОСОБА_8
не визнав.

ОСОБА_6 подала заяву до суду, якою
просила розглядати дану цивільну
справу у її відсутності, позовні вимоги
заявлені ОСОБА_4, визнала повністю,
позовні вимоги, які заявлені ОСОБА_8 не
визнала.

Представник ОСОБА_8 - ОСОБА_3, в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги
заявлені ОСОБА_8 а позов ОСОБА_4, не
визнала.

Дослідивши докази по справі, та
вислухавши думку сторін та їх
представників суд вважає, що в
задоволенню первісного позову ОСОБА_4
слід відмовити а зустрічний позов
ОСОБА_8 підлягає задоволенню в повному
об'ємі, з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_9 (Т. 1 а.с. 8),
після його смерті залишилось спадкове
майно у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1, загальною вартістю 25417
гривень.

19.07.1995 року на ім'я ОСОБА_9 було видане
свідоцтво про право особистої
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1
записаного у реєстрову книгу №1 стор.
№61 за реєстровим №61, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав

власності на нерухоме майно 03.06.2007 року
(Т. 1 а.с. 43).

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_9 є син померлого ОСОБА_4, дружина
померлого - ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, донька ОСОБА_11, яка також
померла ІНФОРМАЦІЯ_5, син - ОСОБА_12, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_6, донька - ОСОБА_5, яка
проживає у АДРЕСА_2. Також було
встановлено, що після смерті ОСОБА_11
після її смерті залишились
спадкоємцями діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_6

Відповідно до вимог 525 ЦК України ( в
редакції 1963 року) часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця.

Згідно ст. 529 вищевказаного кодексу
спадкоємцями за законом першої черги є,
в рівних частках, діти померлого ( в
тому числі усиновлені),дружина і батьки
(усиновителі) померлого. Також
передбачено ст.ст. 548 та 549 ЦК ( в
редакції 1963 року) для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту її
відкриття. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

ОСОБА_4 та його представник не надали
суду відповідних доказів та не довели
того, що саме ним було фактично
прийнято спадщини після смерті ОСОБА_9

Зокрема не знайшли і свого
підтвердження у суді й те, що ОСОБА_4,
після смерті свого батька виконував
роботи на городі, в саду, косив траву,
садив сад, неодноразово ремонтував дах
на будинку та господарських будівлях.
Також не знайшло свого підтвердження і
посилання позивача на те, що ОСОБА_4,
зробив канаву для стічних вод і завжди
підтримував її в належному стані та
чистив її кілька раз на день. Жодного
доказу на підтвердження
вищевикладеного позивачем надано не
було.

Суд також не бере до уваги і допитаного
свідка у судовому засіданні ОСОБА_16,
оскільки у судовому засіданні даний
свідок вказав на те, що неодноразово
ремонтував житловий будинок, який
належав покійним батькам позивача ще
при житті батьків. А також вказав, що
саме вони розраховувались з ним за
виконану роботу. А щодо років коли саме
це відбувалось, то він не пам'ятає. Тому
суд на такий доказ не може взяти до
уваги.

Суд критично оцінює покази свідка
ОСОБА_17 який суду показав, що він
неодноразово ходив пилити дрова в
спірному господарстві та з ним
розраховувався ОСОБА_4, але не звертав
увагу хто проживав в будинку і не знає
чи хтось ходив біля нього, та не
пам'ятає дані обставини оскільки дані
події відбувалися давно.

З показів свідка ОСОБА_18 підтвердились
ті обставини, що ОСОБА_5 хоронила
батька, оскільки сама бачила як остання
розраховувалася за все необхідне
грошима та допомагала в підготовці.

Критично суд оцінює покази свідка
ОСОБА_19 оскільки останній не зміг
згадати в судовому засіданні
обставини, які б мали значення для
встановлення істини по справі.

Свідок ОСОБА_20 підтвердила ту
обставину, що ОСОБА_8 була прийнята в
члени колгоспу, та проживала в
господарстві ОСОБА_9

Відповідно до довідки від 29 травня 2012
року за № 703, яка була видана на запит
адвоката та в якій вказується, що під
час опитування сусідів покійного
ОСОБА_9, який проживав в АДРЕСА_1, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 а саме ОСОБА_21 та
ОСОБА_22, жителів села Стрілецький Кут,
встановлено, що після смерті ОСОБА_9 в
ІНФОРМАЦІЯ_3 його дружина ОСОБА_10 та
дочка ОСОБА_5 похоронили та
розпорядилися майном померлого,
провели ремонт в травні 1993 року.

Із дослідженої в судовому засіданні
довідки від 23.06.2011 року під №1328, виданої
виконкомом Стрілецькутської сільської
ради, вбачається, що ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 хоронила дружина ОСОБА_10,
та дочка ОСОБА_5, яка своєчасно вступила
у володіння та розпорядження спадковим
майном (обробляла город,
відремонтувала огорожу, розчистила
садок, доглядала за господарством).
ОСОБА_4, після смерті матері ОСОБА_10 у
володіння та розпорядження спадковим
майном не вступав, за житловим будинком
не доглядав, будинок не ремонтував, сад
не чистив.

Будь-яких інших доказів у судовому
засіданні щодо фактичного вступу
ОСОБА_4, в управління або володіння
спадковим майном, тобто фактичним
прийняттям спадщини після смерті
батька ОСОБА_9 у шестимісячний термін,
як це передбачено ст. 549 ЦК УРСР не
встановлено. Шестимісячний строк для
прийняття спадщини може бути
продовжений судом за заявою
заінтересованої особи при доведеності
поважності причин його пропуску. У разі
продовження зазначеного строку суд
одночасно вирішує питання про визнання
за позивачем права на належне йому
майно, що збереглося в натурі, або на
грошові суми, коли воно реалізоване.
Отже відповідної заяви ОСОБА_4, не було
заявлено.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла
мати позивача ОСОБА_10 Після неї
відкрилась спадщина, однак ОСОБА_4 у
передбачений шестимісячний термін не
вступив в управління чи володіння
спадковим майном.

Також встановлено в судовому
засіданні, що ОСОБА_4 04.04.2000 року
звернувся до Кіцманської державної
нотаріальної контори та подав заяву з
приводу прийняття спадщини після
смерті його матері.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8,
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні судом було
встановлено, що ОСОБА_8 являється
онукою покійних - ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті її бабусі та
дідуся залишилось частина спадкового
майна, а саме: частина житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Дане
будинковолодіння складається з:
житлового будинку літ. А, сарая літ. Б,
сарая літ. В, літньої кухні літ. Д,
вбиральні літ. Г, 1-3 огорожі,4- криниці.

Суд також встановив, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 була

приписана тобто зареєстрована в
житловому будинку по АДРЕСА_1 з 10.09.1990
року і по 08.09.1997 рік та була членом
колгоспного двору. Цей факт встановлює
суд на підставі довідки під №1723 від 17
жовтня 2012 року, виданої
Стрілецько-кутською сільською радою.

Судом також встановлено, факт навчання
ОСОБА_8 у бухгалтерській школі. А також
підтверджується і копією трудової
книжки, виданої на ім'я ОСОБА_8 та
архівними довідками від 22.01.2014 р. № 1/27,
№ 1/258 від 11.06.2013 р., та № 18 від 04.06.13 р. в
останній також вказано, що ОСОБА_8
прийнято в члени колгоспу ім. Івана
Франка, с. Стрілецький Кут, та даних про
її звільнення не значиться.

Відповідно до по господарської книги
під №652 судом було встановлено, що
згідно особового рахунку № 86
погосподарської книги станом на 15.04.1991
року у даному будинку були прописані та
постійно проживали: ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_8 Дане будинковолодіння
відноситься до категорії колгоспного
двору. Таке будинковолодіння,
складається з житлового будинку літ. А,
сарая літ. Б, сарая літ.В, літньої кухні
літ. Д, вбиральні літ.Г, 1-3 огорожі,4-
криниці, і являє собою колгоспний двір
та було спільною сумісною власністю
між ОСОБА_8 та померлими ОСОБА_9 ОСОБА_10
А і розмір частки члена колгоспного
двору визначається із рівності часток
усіх його членів, частка ОСОБА_8
становить 1/3 від всього майна
колгоспного двору по АДРЕСА_1,
загальною вартість даного
будинковолодіння 25 417 грн.

Суд критично оцінює і довідку
Стрілецько-Кутської сільської ради від
20 січня 2014 року № 29 оскільки в ній не
міститься вичерпна інформація, що до
сусідів та знайомих ОСОБА_5, яка із
своєю донькою ОСОБА_2 доглядала за
престарілою мамою ОСОБА_10, вела
господарство і обробляла земельну
ділянку та немає посилань на
підтвердження іншої інформації
зазначеної в довідці.

Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно
колгоспного двору належить його членам
на праві спільної сумісної власності.
Колгоспний двір був припинений 15
квітня 1991 року, коли був відповідно до
Постанови Верховної Ради Української
PCP від 26 березня 1991 року №885-ХІІ
введений в дію Закон "Про власність". У
відповідності до ст. 121 того ж Кодексу
володіння, користування і
розпорядження майном колгоспного
двору здійснюється за згодою всіх
членів двору. При відсутності згоди
спір про володіння, користування або
розпорядження майном колгоспного
двору вирішується судом за позовом
будь-якого члена двору, який досяг
шістнадцяти років. Згідно ч.2 ст. 123
зазначеного вище Кодексу розмір частки
члена двору встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних. Відповідно до п .6
Постанови Пленуму Верховного Суду
України N 20 від 22.12.1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності судам
роз'яснено, що положення статей 17,18
Закону "Про власність" щодо спільної
сумісної власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше,
застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, ще
регулювали власність цього двору, а
саме:

а) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного

господарства двору.

б) розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.
Частку працездатного члена двору може
бути зменшено або відмовлено у її
виділенні при недовгочасному його
перебуванні у складі двору або

незначній участі працею чи коштами
господарстві двору. Особам, які вибули
з членів двору, але не втратили права на
частку в його майні, вона визначається
виходячи з того майна двору, яке було на
час їх вибуття і яке збереглося..

За наявності відповідних доказів суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_8 підлягають задоволенню в
повному об'ємі.

Відповідно до вищевикладеного та
згідно ст.ст. 120, 121, 123, 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР
(1963 року), Постановою Верховної Ради
Української PCP від 26 березня 1991 року
№885-ХІІ якою був введений в дію Закон
"Про власність", п .6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності судам роз'яснено, що
положення статей 17,18 Закону "Про
власність" щодо спільної сумісної
власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року) та керуючись ст.ст. ст. ст. 15, 16,
27, 30, 31, 40, 62, 75, 123, 128, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Стрілецько-кутської сільської ради
Кіцманського району Чернівецької
області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про встановлення факту прийняття
спадщини після смерті батька, про
визнання права власності на спадкове
майно, про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа, про встановлення факту не
проживання та не перебування в
членстві колгоспного двору відмовити.

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Стрілецько-Кутської сільської ради про
визнання не чинним та скасування
рішення сільської ради, про визнання не
чинним скасування свідоцтва про право
власності про визнання права власності
задовольнити в повному об'ємі.

Визнати не чинним та скасувати рішення
від 21 червня 1995 року під № 44/6. яке було
винесене виконкомом
Стрілецько-кутської сільської ради
Кіцманського району Чернівецької
області.

Визнати не чинним та скасувати
свідоцтво про право особистої
власності виданого 19 липня 1995 року на
ім'я ОСОБА_9 на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1,
записаного у реєстрову книгу №1
стор.№61 за реєстровим №61,
зареєстрованого в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 03.06.2007 року.

Визнати право власності за ОСОБА_8 на 1/3
частину в майні колгоспного двору, яке
складається з житлового будинку літ. А,
сараю літ. Б, сараю літ. В, літньої кухні
літ. Д, вбиральні літ. Г, 1-3 огорожі,4-
криниці, загальною площею 53.30 кв., 1-ї
житлової кімнати, пл. 20.7 к.м., загальною
вартістю 25 417 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Стрілецько-Кутської сільської ради
судові витрати у сумі 229,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Кіцманський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: