АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1078/14
І інстанції Булах Е.М.
Доповідач: Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 25 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової
О.В.

при секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2
і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 12 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013р. ОСОБА_2 і ОСОБА_3
звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4
і ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди, вказуючи, що 22 червня
2011р. їх малолітній син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 дістав ушкодження ока та
став інвалідом внаслідок пострілу
стрілою малолітнім сином відповідачів,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Просили стягнути з
відповідачів в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 23099 грн., моральної
шкоди - 150000 грн., та витрати на правову
допомогу - 4376 грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 12 лютого 2014р. позовні
вимоги задоволені частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 23099,66 грн. матеріальної шкоди, та
по 25000 грн. кожному із позивачів на
відшкодування моральної шкоди. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3
оскаржують рішення в частині стягнення
моральної шкоди та відмови у стягненні
витрат на правову допомогу, оскільки
розмір відшкодування визначений судом
не відповідає ступеню тяжкості
моральних страждань, а також
безпідставність відмови у стягненні
витрат на правову допомогу суперечить
вимогам законодавства. Просили
ухвалити нове рішення про задоволення
цих вимог повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 і ОСОБА_5
посилаються на незаконність рішення
суду в частині стягнення із них шкоди,
оскільки позивачем не доведено того
факту, що шкода заподіяна через
неналежне виховання сина. Крім того,
частина витрат на лікування не
підтверджена письмовими доказами на
придбання ліків. Також не підлягають
відшкодуванню витрати позивачів на
благодійні внески в розмірі 3600 грн.
Розмір матеріальної шкоди є завищений.

Просять рішення суду скасувати і
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, позовних
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 22
червня 2011р. малолітньому сину
позивачів, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
заподіяна шкода внаслідок травмування
ока, спричиненою внаслідок пострілу
саморобною стрілою малолітнім сином
відповідачів, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. н.,
на гральному майданчику у дворі
будинку № 31 по вул. З.Егерсег у м.
Херсоні.

Відповідно до ст.ст. 22, ч.1,2 ст.1166 та ч.1
ст.1178 ЦК України шкода, заподіяна
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода завдана майну
громадян, підлягає відшкодуванню у
повному розмірі особою, що її
заподіяла. Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Отже, шкода підлягає відшкодуванню у
повному обсязі, за умови, що дії особи,
що заподіяла шкоду є неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній
причинний зв`язок та є вина зазначеної
особи.

Шкода, завдана особою, яка не досягла 14
років, відшкодовується її батьками,
які на правових підставах здійснюють
виховання малолітнього, якщо не
доведуть, що шкода є наслідком
несумлінного здійснення або ухилення
ними від здійснення виховання та
нагляду за малолітньою особою.

Факт заподіяння шкоди здоров'ю ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітнього сина
позивачів, внаслідок неправомірних
дій ОСОБА_7, у віці до 14 років,
встановлено судом і не заперечений
сторонами.

Однак відповідачі не довели
відсутність своєї вини у заподіянні
шкоди та наявності обставин, які б
звільняли їх від обов'язку, згідно ч.1
ст. 150 СК України, виховувати дитину,
здійсняти належний догляд та
відповідальності за дії свого
малолітнього сина, який поблизу
будинку № 31 по вул. З.Егерсег в м.
Херсоні стріляв саморобною стрілою та
влучив у око потерпілому ОСОБА_6.,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про покладання на
відповідачів обов'язку відшкодувати
заподіяну матеріальну і моральну
шкоду.

Разом з тим, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що
відповідальність батьків за шкоду
носить частковий характер, оскільки
згідно ст. 141 СК України вони мають
рівні права і обов'язки щодо дитини, а
тому стягнення зазначених коштів має
бути у рівних частках із кожного
відповідача.

Крім того, визначаючи розмір
відшкодування витрат на лікування суд
стягнув і витрати позивачів на
благодійні внески до Херсонської
обласної лікарні 05.07.2011р. в сумі 3600 грн.,
за відсутності відомостей про їх
зв'язок із лікуванням.(а.с. 25).

Отже зазначена сума відшкодуванню за
рахунок відповідачів не підлягає.

Неприйнятними є доводи апеляційної
скарги щодо завищеного розміру
відшкодування моральної шкоди,
оскільки при визначенні останнього суд
врахував обставини справи, тяжкість та
наслідки заподіяної шкоди здоров'ю
потерпілій особі та тривалість
лікування, що значно змінило звичайний
спосіб життя позивачів та їх дитини, а
тому визначений судом розмір
відшкодування відповідає загальним
засадам цивільного судочинства,
розумності та справедливості,
встановлені ст. 3 і ч.3 ст.23 ЦК України.

Разом з тим, заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги щодо
відмови суду у стягненні витрат на
правову допомогу, оскільки
відмовляючи у задоволенні цих вимог,
суд виходив з того, що вказані
витрати здійснені у іншій справі.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що правова допомога надана
спеціалістом в галузі права з приводу
підготовки та складання позовної
заяви, надання консультацій та збору
письмових доказів на підтвердження
позовних вимог, як це зазначено у акті
виконаних фахівцем робіт. (а.с.39-40).
Також документально підтверджений
факт оплати 4376 грн., що відповідає
визначеному законодавством
граничному розміру компенсації, а тому
ці витрати, згідно ст.84 ЦПК України,
підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_3
та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 12 лютого 2014 року в
частині визначення способу та розміру
стягнення матеріальної і моральної
шкоди та відмови у стягненні витрат на
правову допомогу скасувати і ухвалити
нове рішення.

Стягнути у рівних частках із
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної
шкоди по 9749,63 грн., на відшкодування
моральної шкоди по 25000 грн. кожному із
позивачів, а також витрати на правову
допомогу в розмірі 4376 грн. на користь
ОСОБА_2.

Відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення
благодійного внеску Херсонській
обласній лікарні в розмірі 3600 грн.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: