Ухвала

Іменем України

26 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Колодійчука
В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором; за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на рішення
Феодосійського міського суду в
Автономній Республіці Крим від 12
жовтня 2011 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 07
грудня 2011 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року публічне акціонерне
товариство «Імексбанк» (далі −? ПАТ
«Імексбанк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 04 лютого 2007 року ОСОБА_4 отримав
кредитні кошти у розмірі 400 тис. доларів
США. На забезпечення виконання умов
кредитного договору сторони того ж дня
уклали договір іпотеки, предметом
якого є об'єкт незавершеного
будівництва, розташований по АДРЕСА_1. У
результаті порушення умов кредитного
договору за ним утворилася
заборгованість. Враховуючи викладене
та з урахуванням уточнень позовних
вимог, позивач просив стягнути з
відповідача кредитну заборгованість у
розмірі 3 566 429 грн. 49 коп.

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом, в якому
посилався на незаконність видачі
кредиту в іноземній валюті та на
несправедливість умов договору й
просив визнати договори кредиту та
іпотеки недійсними.

Рішенням Феодосійського міського суду
в Автономній Республіці Крим від 12
жовтня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 07 грудня 2011 року,
позов ПАТ «Імексбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Імексбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 3 566 429
грн. 49 коп. У задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено. Розподілено судові
витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_6 - просить скасувати судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, й направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов банка та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4, суди на підставі поданих
сторонами доказів, які належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
позичальник порушив умови кредитного
договору, допустив заборгованість, яка
з нього стягнута згідно вимог закону та
умов договору, неустойка стягнута у
межах річного строку. ОСОБА_4 не довів
підстав недійсності кредитного
договору, через укладення його в
іноземній валюті, і як наслідок -
недійсності договору іпотеки, що є його
процесуальним обов'язком на підставі
ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про порушення
прав іпотекодавця ОСОБА_7 безпідставні,
так як він судове рішення не
оскаржував, відмовою в позові його
права не порушені.

Доводи по незалучення до участі у
справі ОСОБА_5 і як наслідок порушення
її прав не є підставою для скасування
законного і обґрунтованого рішення
суду, оскільки предметом первісного
позову було не звернення стягнення на
предмет іпотеки, а стягнення кредитної
заборгованості, а підставою
зустрічного позову не було порушення
прав іншого співвласника.

При цьому ОСОБА_5 не позбавлена
можливості пред'явити позов на
загальних підставах.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Феодосійського міського суду в
Автономній Республіці Крим від 12
жовтня 2011 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 07
грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Колодійчук В.М.