Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2014 року Полонський районний
суд Хмельницької області в складі:
головуючого

- судді Боб"яка Б.В., з участю
секретаря Чайки Л.В., з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полонному цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на

утримання неповнолітньої дитини та
дружини,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі по 800
грн. щомісячно на утримання їх
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та по 300 грн. в місяць на її
утримання як дружини, яка доглядає
дитину до досягнення віку трьох років.
В заяві вказала, що добровільно
аліментів відповідач, який має доходи
від тимчасових заробітків в м. Києві в
розмірі 2500-3000 грн. в місяць, не платить,
син на її утриманні, не живуть спільно
з 25 вересня 2013 року, відповідач інших
зобов'язань по сплаті аліментів не має.

В судовому засіданні позивачка
доводи позову підтримує повністю, але
зменшила розмір аліментів на утримання
сина до 500 грн. в місяць, а на її
утримання - до 200 грн. в місяць.

Відповідач позов визнає частково -
по 400 грн. в місяць на утримання сина, а
на утримання дружини - не визнає
повністю і пояснив, що не має
можливості платити аліменти в такому
розмірі, який хоче позивачка, тому що в
даний час не їздить на заробітки в м.
Київ, а підзаробляє на випадкових
роботах. Заперечує, що після того, як
вони із дружиною припинили з 25 вересня
2013 року спільне життя, не платив
добровільно гроші на утримання сина і
пояснив, що добровільно платив по 500-600
грн., купляв одяг.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково. Судом встановлено такі факти
і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що шлюб між сторонами
укладено в 2011 році, проживають окремо.
Між сторонами не досягнуто згоди про
спосіб матеріального забезпечення їх
неповнолітнього сина, який проживає з
позивачкою. Відповідач не має
постійного місця праці.

Дані обставини встановлені з
пояснень сторін, з письмових доказів -
свідоцтвами про народження сина,
довідкою про місце проживання сина з
позивачкою, свідоцтвом про шлюб сторін.

Згідно ст.ст. 180, 182,184 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення ними повноліття, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я і матеріальне
становище платника аліментів та
дитини, наявність в платника аліментів
інших дітей, інші обставини, які мають
істотне значення. Якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, суд може визначити аліменти у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст..ст.77,79,80,84 СК
України подружжя повинні матеріально
підтримувати один одного, за рішенням
суду аліменти присуджуються у грошовій
формі від дня подання позовної заяви у
частці від заробітку або у твердій
грошовій сумі, дружина,з якою проживає
дитина, має право на утримання від
чоловіка - батька дитини до досягнення
дитиною віку трьох років незалежно від
її матеріального становища.

З огляду на зазначені правові
положення та встановлені судом
обставини, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки про
стягнення аліментів на сина є
обґрунтованими і тому підлягають
задоволенню, але частково і визначає їх
в розмірі 400 грн. в місяць виходячи з
наступного. Відповідач не має місця
праці, згідний платити аліменти в
розмірі 400 грн., що перевищує
законодавчо встановлений мінімальний
розмір аліментів на дитину віком до 6
років. Відповідачка не надала суду
доказів про розмір доходів відповідача
і не спростувала його твердження про
те, що він може плати аліменти на
утримання сина в розмірі, не більше ніж
400 грн.

Аліменти на утримання дружини суд
визначає в розмірі позовних вимог в
сумі 200 грн., оскільки відповідач в суді
не надав доказів, що він, отримуючи
доходи від мінливих нерегулярних
заробітків, маючи можливість платити
аліменти на утримання сина в розмірі
більшому, ніж встановленому
законодавством мінімальному розмірі,
не має можливості платити аліменти на
дружину в сумі 200 грн. в місяць. Ці свої
заперечення він сам же і спростовує
свою незгоду платити аліменти на
утримання дружини своїми поясненнями в
судовому засіданні про те, що він після
припинення спільного проживання
добровільно платив по 500-600 грн. в
місяць. За таких обставин суд вважає, що
відповідач має можливість платити
аліменти також і на дружину в сумі 200
грн.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215,367 ЦПК
України , суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі по 400 грн. в
місяць, починаючи з 20 лютого 2014 року і
до досягнення сином повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на її утримання у
твердій грошовій сумі по 200 грн. в
місяць, починаючи з 20 лютого 2014 року і
до досягнення сином ОСОБА_3 віку трьох
років - до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 100 грн. понесених нею судових
витрат по оплаті правової допомоги.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави
243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць підлягає до виконання негайно.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання до Полонського
районного суду апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Б.
Боб"як