Справа №751/857/14
Провадження №2/751/340/14
Рішення

Іменем України

26 березня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко
Ю. К.

при секретарі
Ніколаєнко І. О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Кутукова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Габріель"
про захист честі, гідності та ділової
репутації, -

встановив:

27.01.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ТОВ «Габріель», в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить зобов'язати відповідача
спростувати недостовірну інформацію, а
саме: щодо наявності між позивачем та
громадянкою ОСОБА_4 шлюбних відносин;
щодо наявності фактів неадекватної
поведінки позивача у побуті, в тому
числі у спілкуванні з громадянами; щодо
наявності фактів погроз позивача на
адресу будь-якої особи неправомірно
використати своє службове становище
шляхом повідомлення всіх отримувачів
листа від 27.12.2013 за вих.. № 293 та листа
від 30.12.2013 за вих.. № 296 про
недостовірність викладеної відносно
позивача інформації і в цій частині
вищевказані листи відкликати. Свої
вимоги мотивує тим, що в грудні 2013 року
на адресу гр. ОСОБА_4 від директора ТОВ
«Габріель» надійшов лист-відповідь на
її звернення щодо неналежної якості
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. Вказує, що у
зазначеному листі-відповіді, окрім
відповідей заявниці на порушені нею
питання щодо якості послуг ТОВ
«Габріель», директором товариства для
інших отримувачів копій цього листа
повідомлено наступну інформацію:
«Натомість, звертаємо увагу на те, що за
адресою АДРЕСА_1 знаходиться належна
ОСОБА_4 та її чоловіку ОСОБА_3 квартира,
ці особи за вказаною адресою не
зареєстровані. При цьому ОСОБА_4 та її
чоловік, співробітник міліції ОСОБА_3,
зайняли у зазначеному будинку місце
загального користування - коридор
(прохід по технічному поверху)
наприкінці якого знаходиться вихід
на кришу будинку, чим
перешкоджають доступ для виходу на
покривлю...... на зауваження та прохання
забезпечити доступ іншим громадянам до
повноцінного користування
будинком та автомобільною
стоянкою загального користування,
реагують неадекватно..... Подружжя
постійно висловлюють погрози тим, що
ОСОБА_3 є співробітником міліції,
працює в УМВС України в Чернігівській
області і може посадити до тюрми
будь-кого, а ОСОБА_4 має юридичну освіту,
працює нотаріусом і в той же час є
адвокатом свого чоловіка і нічого, і
нікого вони не бояться.».Також
зазначає, що 30 грудня 2013 року за вих. №
296 директором ТОВ «Габріель» до
Генеральної прокуратури України та
Міністерства внутрішніх справ України
було надіслано скаргу на неправомірні
дії співробітника міліції, його
свавільні вчинки за місцем проживання
в якій повідомлено наступну
інформацію: «за адресою АДРЕСА_1 мешкає
співробітник міліції ОСОБА_3 та його
дружина ОСОБА_4, який за зазначеною
адресою зайняв місце загального
користування технічному поверсі, чим
перешкоджає доступ на покрівлю (кришу)
будинку робітникам ЖЕКу, мешканцям
будинку,.... Також; перед ... На зауваження
та прохання забезпечити доступ іншим
громадянам до повноцінного
користування будинком та
автомобільною стоянкою загального
користування загальними приміщеннями
будинку та автомобільною стоянкою
загального користування, реагує
неадекватно. При цьому висловлює
погрози тим, що він є співробітником
міліції, і може посадити до тюрми
будь-кого...... мотивуючи свої дії
безмежністю його міліцейських
повноважень, а також впливовістю
адвоката ОСОБА_4 - своєї дружини, яка має
юридичну освіту......» Вважає
вищевикладену інформацію
недостовірною та такою що ганьбить
його гідність, честь і ділову
репутацію. Позивач пояснює, що він
дійсно є атестованим працівником ОВС
України, маю відповідне спеціальне
звання офіцера міліції і є певною мірою
публічною особою. Стверджує, що
поширеною в згаданому листі
недостовірною інформацією відповідач
грубо порушив його немайнове право на
недоторканість приватного життя.
Недостовірною вважає інформацію про
наявність між ним та зазначеною в листі
громадянкою шлюбних відносин, оскільки
у шлюбі з громадянкою ОСОБА_4 не
перебуває, відсутні також і підстави
вказувати, що їхні відносини мають
ознаки цивільного шлюбу. Натомість
поширення такої недостовірної
інформації ставить під сумнів
об'єктивність і повноту відомостей, які
позивач як суб'єкт відповідальності за
корупційні правопорушення відповідно
до Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» має
щорічно зазначати у відповідній
декларації. Позивач вважає, що його
право на таємницю приватного життя
порушено відповідачем і тим що у
зв'язку із поширенням такої
недостовірної інформації про
наявність певних стосунків, має
проблеми у порозумінні з іншими
учасниками свого приватного життя.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити. В своїх
поясненнях посилався на обставини,
викладені в позовній заяві. Додатково
зазначив, що відповідачем порушено
право позивача на особисте життя, що
виявляється у зібранні відповідачем у
незаконному порядку відомостей про
сімейний стан позивача та у зазначенні
відомостей про наявність шлюбних
відносин між позивачем та гр. ОСОБА_4,
факт наявності яких позивач заперечує,
у скарзі Генеральному прокурору
України та Міністру внутрішніх справ
України на неправомірні дії позивача
як співробітника міліції.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав в повному
обсязі, у своїх поясненнях посилався на
обставини, викладені в письмових
запереченнях на позовну заяву (а.с. 14-15).
Додатково пояснив, що ТОВ «Габріель» є
житлово-експлуатаційною організацією
і балансоутримувачем житлового
будинку АДРЕСА_1, в якому проживає
позивач. Вказав, що між відповідачем та
позивачем виникла конфліктна ситуація,
пов'язана з порушенням останнім умов
оплати за надані житлово-комунальні
послуги та порядку користування
приміщеннями загального користування.
Зазначив, що ні у своєму листі,
адресованому ОСОБА_4, ні у своїй скарзі,
адресованій Генеральному прокурору
України та Міністру внутрішніх справ
України, відповідачем не вказувались
недостовірні відомості відносно
позивача, оскільки вказана інформація
за своєю правовою природою не може бути
визнана недостовірною та негативною у
судовому порядку, так як була зазначена
з метою її перевірки компетентними
органами, а не з метою її
розповсюдження серед громадськості.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року
ОСОБА_4 звернулась до Чернігівської
міської ради зі скаргою на
бездіяльність та невиконання
покладених обов'язків
Житлово-експлуатаційною організацією
ТОВ «Габріель» (а.с. 37).

На адресу ОСОБА_4, Виконавчого комітету
Чернігівської міської ради, Управління
житлового-комунального господарства
Чернігівської міської ради
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Габріель» було
надіслано лист-відповідь від 27.12.2013
року № 293 на скаргу ОСОБА_4 від 12 грудня
2013 року, що підтверджується його копією
(а.с. 7).

Мешканці будинку АДРЕСА_1 звертались до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області, Управління
земельних ресурсів Чернігівської
міської ради, Управління архітектури
та містобудування Чернігівської
міської ради, КП дільниці з Благоустрою
міста Чернігівської міської ради з
заявами, в яких просили провести
перевірку щодо законності будівництва
ОСОБА_3 критого навісу для паркування
автомобілів, що підтверджується
копіями вказаних заяв від 14.11.2013 року та
15.01.2014 року (а.с. 40-43).

З вказаного приводу 30 грудня 2013 року
ТОВ «Габріель» звернулось до
Генерального прокурора України та
Міністра внутрішніх справ України зі
скаргою № 296 на неправомірні дії
співробітника міліції ОСОБА_3 (а.с. 22).

У відповідності до ст. 40 Конституції
України усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27 лютого 2009
року N 1 «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» у випадку,
коли особа звертається до зазначених
органів із заявою, в якій міститься та
чи інша інформація, і в разі, якщо цей
орган компетентний перевірити таку
інформацію та надати відповідь, проте в
ході перевірки інформація не знайшла
свого підтвердження, вказана обставина
не може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації. Разом з тим
наявність у такому зверненні завідомо
неправдивих відомостей, а також у разі
встановлення, що для звернення особи до
вказаних органів не було жодних
підстав і було викликано не наміром
виконати свій громадський обов'язок
або захистити свої права, свободи чи
законні інтереси, тягне
відповідальність, передбачену
законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна
інформація, поширена про особу,
вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе
протилежного.

Отже, вказана у зверненні, на яке
посилається позивач, інформація
повідомлена відповідачем не з метою
доведення таких відомостей до
громадськості чи окремих громадян, а з
метою її перевірки уповноваженими на
це законом іншими посадовими особами в
інтересах мешканців житлового будинку
АДРЕСА_1, тому такі звернення не можуть
вважатися поширенням відомостей, які
порочать честь, гідність чи ділову
репутацію або завдають шкоди інтересам
посадової чи службової особи
правоохоронного органу. Також судом не
встановлено інших обставин, за яких
відповідач поширював би інформацію що,
стосується особистого життя позивача.
Крім того листи, інформацію в яких
просить спростувати позивач, не
містять таких висловів, які позивач
вважає недостовірними та просить
спростувати.

Відтак, суд не знаходить підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і в
задоволенні його позовних вимог визнає
за необхідне відмовити повністю.

Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України
справу розглянуто судом в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 214, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст. 40 Конституції України, ст.
277 Цивільного кодексу України, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
Ю. К. Овсієнко