Справа № 2-295/11
Номер провадження № 2/315/1/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

у складі головуючого: судді
Яроша С.О.

при секретарі:
Прістенскій
Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Гуляйполе Запорізької області позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на боці відповідача:
Новомиколаївська сільська рада
Гуляйпільського району Запорізької
області про визнання заповіту
недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2011 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним.

В позові позивач посилався на те,
що 04.09.2009 року ОСОБА_4 заповіла йому
земельну ділянку на території
Новомиколаївської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
померла, 16.12.2010 року приватним
нотаріусом ОСОБА_5 йому було видано
витяг про реєстрацію в Спадковому
реєстрі спадкової справи, 17.11.2011 року
він звернувся до нотаріуса з питання
оформлення своїх спадкових прав, однак
йому повідомили, що нібито ОСОБА_4
скасувала заповіт, складений на його
ім`я, заповітом від 23.04.2010 року за №98,
який посвідчено Новомиколаївською
сільською радою Гуляйпільського
району Запорізької області, який як
йому стало відомо було посвідчено
вдома у ОСОБА_4 при свідках, на час
складення заповіту ОСОБА_4 була тяжко
хворою людиною, страждала серцевими
захворюваннями, незадовго до смерті - в
березні 2010 року перенесла інсульт, він
забезпечував її лікування, невдовзі
стан її здоров`я погіршився, вона
потребувала додаткового лікування, що
дає йому підстави вважати, що вона не
могла розуміти значення своїх дій та
керувати ними, посилаючись на ст.225 ЦК
України прохав визнати заповіт від
23.04.2010 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
недійсним.

14.03.2012 року до суду звернувся
представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на боці відповідача:
Новомиколаївської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області ОСОБА_6 з запереченнями на
позов, в яких посилалися на те, що
пояснення позивача про те, що ОСОБА_4 на
період складання заповіту знаходилась
в комі не відповідає свідченням
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, позивач забезпечив приїзд
лікаря до тітки в перший день хвороби,
потім приїздив в березні 2010 року, а
потім приїхав на похорон, через два дні
після початку хвороби ОСОБА_4 до неї
приїхав ОСОБА_3 зі своєю матір`ю,
головною причиною складення заповіту
на користь ОСОБА_3 є те, що позивач за
один день розпродав господарство своєї
тітки, залишив її без догляду, прохали в
задоволенні позову відмовити.

28.03.2013 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області відповідача
ОСОБА_3 замінено на належного
відповідача ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач
позов підтримав, суду пояснивши, що
ОСОБА_4 його тітка, остання склала
заповіт на його користь, коли у неї
трапився інсульт в березні 2010 році він
приїхав та розпродав її господарство:
дві корови та бички, гроші віддав
матері відповідача, найняв людей, які
доглядали тітку, сам не мав можливості
із-за зайнятості на роботі, у березні
двічі приїздив до тітки на короткий
час, у квітні також двічі приїздив,
бачив її, при спілкуванні з останньою
було виявлено, що остання не відповідає
на питання, говорить про своє, коли
приїздив у село до свого батька, то
бачив, що тітка ходила по двору, з
відповідачем за місцем проживання
тітки не бачився, не спілкувався, всі
обставини, на які посилається
відповідач заперечує, чому в позові не
посилався на обставини, які вказують на
недієздатність тітки при підписанні
заповіту пояснити не може, за стан
здоров`я тітки йому відомо зі слів
лікаря ОСОБА_11, що тітка перебувала два
тижні до своєї смерті у комі, прохає
визнати заповіт недійсним.

Представник позивача ОСОБА_12
вважає, що позов підлягає задоволенню,
суду пояснивши, що заповіт не
відповідає волі заповідача, позивач
знав про тяжкий стан здоров`я
заповідача, останній підтверджується
медичними документами, висновками
експертів, вважає, що неадекватність
стану заповідача не може
підтверджуватись свідченнями свідків,
а повинна підтверджуватись лише
висновками спеціалістів, вважає, що
заповіт було складено з порушеннями
вимог законодавства, були присутні
свідки при складанні заповіту
посадовою особою, прохає визнати
заповіт від 23.04.2010 року ОСОБА_4
недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнав, суду пояснивши, що ОСОБА_4 його
тітка, коли їй стало погано, позивач
розпродав майно, грошей не повернув,
його матір та його брат виходили тітку,
вона самостійно виходила на вулицю,
доїла корову, рвала траву, в один з
вихідних він був у своєї тітки і був
свідком того, що його тітка обізвала
позивача нецензурно та вигнала з двору.

Представник відповідача ОСОБА_13
позов не визнав, суду пояснивши, що
повинен бути розглянутий в межах
заявлених позовних вимог, підставою, на
яку посилався позивач в позову, це
недієздатність заповідача ОСОБА_4, а
тому посилання представника позивача
на порушення вимог закону при
складенні заповіту, не можуть бути
прийняті судом до уваги, як такі, що не є
підставами позову, так ні сам позов, ні
свідчення свідків не містять
інформації щодо неадекватності дій
померлої, судом не може бути прийнято
до уваги висновок первинної судової
психіатричної експертизи, так як
останній зроблено без врахування
свідчень свідків, тоді як повторна
судова психіатрична експертиза, яка
проводилась в зв`язку з тим, що первинна
експертиза була визнана судом
неповною, врахувала і пояснення
позивача і свідчення свідків і медичні
документи на померлу щодо її поведінки
і її висновки повинні бути прийняті
судом до уваги, свідчить про
дієздатність заповідача, прохає в
задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на боці відповідача:
Новомиколаївської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області Хорішко Г.І. вважає, що позов не
підлягає задоволенню, суду пояснивши,
що заповіт ОСОБА_4 посвідчено
секретарем сільської ради з
дотриманням вимог діючого
законодавства: Закону України "Про
нотаріат", ст.ст. 1253, 1254 ЦК України,
останній викладено в зрозумілій,
чіткій, ясній формі, зареєстровано в
установленому законом порядку: в
присутності свідків, вдома у
заповідача за станом здоров`я.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що
працює секретарем Новомиколаївської
сільської ради Гуляйпільського району
Запорізької області, на неї як на
посадову особу покладено обов`язки
вчинення нотаріальних дій, в тому числі
і посвідчення заповітів, 19.04.2013 року
вона за проханням родичів прийшла
додому до ОСОБА_4, яка не могла з`явитись
до сільської ради, а ходила лише по
кімнаті, ОСОБА_4 їй повідомила, що хоче
змінити заповіт з позивача на ОСОБА_3,
23.04 2010 року ОСОБА_4 захотіла зробити
заповіт зі свідками, вона була після
хвороби, щоб не було неясностей, коли
вона прийшла до ОСОБА_4, то та була в
положенні полусидячи, в кімнаті були
свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вона
зачитала заповіт вголос, ОСОБА_4 все
розуміла, однак самостійно розписатись
вона не змогла, так як не було сили
придавити листок.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що
працювала поштаркою до листопада 2010
року, приносила ОСОБА_4 пенсію, останній
раз у жовтні 2010 року 09 чи 10 числа, та
була нормальна, ходила по кімнаті,
розписувалась у відомості, рука
тряслася та вона підтримувала її лівою
рукою, балакала, все розуміла, сама
перераховувала купюри, сумніву з
приводу її неадекватності не виникало.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що
вона була свідком того як захворіла
ОСОБА_4, її співмешканець відвіз її до
лікарні, викликали племінників, які
приїхала наступного дня, її попрохав
ОСОБА_3 прийти о 14 годині та засвідчити
заповіт, вона зайшла в хату і
привіталась з ОСОБА_4, вона її упізнала,
ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_4 бажає
скасувати старий заповіт, вона
прочитала заповіт вголос, підписала
його, ОСОБА_4 не могла розписатись, так
як не було нажиму, ОСОБА_4 була в
здравому умі, були затруднення в мові,
однак висловлювалась зрозуміло.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що
працює лікарем сімейної медицини і
надавав медичну допомогу ОСОБА_4, 26.03.2010
року до нього звернувся позивач за
медичною допомогою ОСОБА_4, яку він
оглянув, встановив діагноз та
призначив лікування, лікували протягом
2 тижнів, був інсульт, від
госпіталізації ОСОБА_4 відмовилась,
було порушення мовлення, однак потім
стан покращився, сама їла, виходила на
вулицю, ОСОБА_4 була адекватна,
відповідала на питання, приймала
рішення.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що
була сусідкою покійної ОСОБА_4, перед її
смертю спілкувалася з нею, остання
впізнавала людей, була адекватна, зі
слів сусідки їй відомо, що вона
переписала заповіт з ОСОБА_11 на ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що
ОСОБА_4 є його кумою, з нею спілкувався,
у квітні 2010 року ОСОБА_4 відчувала себе
нормально, раненько вставала, коров
виганяла, доїла, була адекватна,
психічних розладів у неї не було.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що
ОСОБА_4 неадекватною не бачив, позивач
розпродав зерно, корів, доглядав ОСОБА_4
ОСОБА_3, від односельців чув, що ОСОБА_4
погана, бачив як до неї приходив
ОСОБА_11, він був свідком при підписанні
заповіту ОСОБА_4, який підготувала
ОСОБА_14, він чув, що ОСОБА_4 хотіла
переробити заповіт і те, що вона
адекватна він судив за її розмовою.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
працює приватним нотаріусом
Гуляйпільського районного
нотаріального округу Запорізької
області, 26.05.2010 року вона посвідчувала
довіреність на право керування
автомобілем ОСОБА_4 на ОСОБА_3,
довіреність за проханням ОСОБА_4
підписала ОСОБА_9, так як підпис ОСОБА_4
був нечіткий, на момент посвідчення
довіреності ОСОБА_4 була при здоровому
глузді, у неї не виникло жодних
сумнівів щодо дієздатності ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що
ОСОБА_3 він знає і той просив його
дружину, щоб та була свідком при
складанні заповіту, однак та не
погодилась і тоді пішов він до ОСОБА_4,
та сиділа на кроваті, він привітався, та
відповіла, в кімнаті були ОСОБА_8,.
ОСОБА_14 та ОСОБА_9, ОСОБА_14 повідомила їх
про те, що вони будуть свідками, так як
ОСОБА_4 хоче переписати заповіт, при
цьому ОСОБА_4 сказала, що хоче на ОСОБА_3,
він розписався, заповіт не читав.

14.05.2012 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області за клопотанням
позивача була призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза на
предмет дієздатності ОСОБА_4.

10.07.2012 року актом №536 первинної
посмертної судово-психіатричної
експертизи встановлено, що ОСОБА_4 в
період складення заповіту 23.04.2010 року
хронічними психічними захворюваннями
не страждала, а виявляла психічний
розлад у вигляді вираженого
астеноадинамічного синдрому,
внаслідок органічного враження
головного мозку (церебральний
атеросклероз, гіпертонічна хвороба,
ішемічний інсульт, дисциркуляторна
енцефалопатія). В силу чого в період
складення заповіту вона не могла
розуміти значення своїх дій і керувати
ними (а.с.88-94).

14.05.2013 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області за клопотанням
представника відповідача ОСОБА_13 була
призначена повторна посмертна
судово-психіатрична експертиза на
предмет дієздатності ОСОБА_4 в зв`язку з
тим, що висновок первинної посмертної
судово-психіатричної експертизи
викликав сумніви в його правильності.

10.12.2013 року актом №1002 повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи встановлено, що ОСОБА_4 в
період складення заповіту 23.04.2010 року
страждала на "Органічне ураження
головного мозку судинного генезу
(церебральний атеросклероз,
гіпертонічна хвороба, дисциркуляторна
енцефалопатія" шифр по МКХ-10: F07.8). За
своїм психічним станом в цей час ОСОБА_4
могла усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними.

Суд, оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
повному, всебічному, об`єктивному,
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, вважає встановленими
наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився
відповідач ОСОБА_2, батьком якого був
ОСОБА_17, а матір`ю ОСОБА_18, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження, виданого Куйбишевським
РАЦСом м. Донецьк 08.10.1963 року (спадкова
справа а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився
відповідач ОСОБА_3, батьком якого був
ОСОБА_17, а матір`ю ОСОБА_18, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження, виданого Київським РАЦСом
м. Донецьк 23.11.1971 року (спадкова справа
а.с.15).

04.09.2009 року ОСОБА_4 склала заповіт,
яким на випадок своєї смерті заповіла
належну їй земельну ділянку площею 13,25
га згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії 11-ЗП
№006784, та житловий будинок АДРЕСА_1 та
все інше майно ОСОБА_1 (а.с.9).

23.04.2010 року ОСОБА_4 склала заповіт,
яким на випадок своєї смерті заповіла
належну їй земельну ділянку площею 13,25
га згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії 11-ЗП
№006784, та житловий будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_3 та скасувала раніше посвідчений
заповіт від 04.09.2009 року за №29 (а.с.47).

16.11.2010 року рішенням №01
виконавчого комітету
Новомиколаївської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області ОСОБА_14 обрано секретарем
Новомиколаївської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області (а.с.17)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4,
що підтверджується актовим записом про
смерть №12, проведеного відділом
реєстрації актів цивільного стану
Гуляйпільського районного управління
юстиції Запорізької області
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.11) та свідоцтвом
про її смерть (а.с.38).

Після її смерті відкрилася
спадщина на майно, яке належало
померлій.

16.12.2010 року приватним нотаріусом
Гуляйпільського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_5 заведена спадкова
справа №51/2010 після померлої ОСОБА_4, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10).

20.01.2011 року до приватного
нотаріуса Гуляйпільського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_3 з
заявою про прийняття спадщини за
заповітом після ОСОБА_4 (а.с.46).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер
відповідач ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про його смерть серії
НОМЕР_1, виданого 12.06.2012 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції у м. Донецьк (а.с.97).

26.06.2012 року до шостої Донецької
державної нотаріальної контори
звернувся ОСОБА_2 з заявою про
прийняття спадщини після померлого
брата ОСОБА_3, що підтверджується його
заявою (а.с.131).

26.06.2012 року шостою Донецькою
державною нотаріальною конторою
заведена спадкова справа №401
спадкодавець ОСОБА_3, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.99).

26.06.2012 року до шостої Донецької
державної нотаріальної контори
звернулася ОСОБА_18 з заявою про відмову
від прийняття спадщини після померлого
сина ОСОБА_3, що підтверджується її
заявою (а.с.132).

28.03.2013 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області відповідача
ОСОБА_3 замінено на належного
відповідача ОСОБА_2.

Суд, відмовляючи в задоволенні
позову, виходить з наступного:

Правовідносини, які склалися між
сторонами регулюються параграфом 2
Правові наслідки недодержання
сторонами при вчиненні правочину вимог
закону Глави 16 Правочини Цивільного
Кодексу України, Главою 85 Спадкування
за заповітом Цивільного Кодексу
України, главою 86 Спадкування за
законом Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини, не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України
правочин, який дієздатна особа вчинила
у момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати
ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Судом встановлено, що до суду
звернувся позивач як спадкоємець, який
прийняв спадщину відповідно до ч.1 ст.1269
ЦК України, який постійно не проживав з
спадкодавцем, подавши заяву про
прийняття спадщини нотаріусу протягом
строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК
України, як спадкоємець за заповітом,
який скасовано наступним заповітом на
користь відповідача, з позовом про
визнання заповіту на користь
відповідача ОСОБА_3 недійсним на тій
підставі, що заповіт, складений ОСОБА_4
в стані, коли та не могла розуміти
значення своїх дій і керувати ними,
посилаючись на висновок первинної
посмертної судово-психіатричної
експертизи №536 від 10.07.2012 року.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов`язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212 ЦПК
України.

Відповідно до ч.7 ст.147 ЦПК України
незгода з висновком експерта повинна
бути вмотивована в рішенні або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об`єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.212 ЦПК України
жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв`язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.4 ст.212 ЦПК України
результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Суд, оцінюючи докази у справі
відповідно до ст.212 ЦПК України,
встановив наступне: позов як і
пояснення позивача у справі не містять
обставин, що свідчать про
неадекватність, невмотивованість і
неконтрольованість дій заповідача
ОСОБА_4 ні до складення нею заповіту від
23.04.2010 року, ні на момент його складення,
ні після цього.

Про відсутність таких дій
свідчать і свідчення свідків у справі:
ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_5

Судом встановлено, що ОСОБА_4
хронічним психічним захворюванням не
страждала, так як не перебувала не
обліку у відповідних психіатричних
закладах.

Суд не згоден з висновком
первинної посмертної
судово-психіатричної експертизи №536
від 10.07.2012 року про те, що ОСОБА_4 в
період складення заповіту 23.04.2010 року
хронічними психічними захворюваннями
не страждала, а виявляла психічний
розлад у вигляді вираженого
астеноадинамічного синдрому,
внаслідок органічного враження
головного мозку (церебральний
атеросклероз, гіпертонічна хвороба,
ішемічний інсульт, дисциркуляторна
енцефалопатія). В силу чого в період
складення заповіту вона не могла
розуміти значення своїх дій і керувати
ними з наступних підстав.

Відповідно до п.14 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.1997 року №8 "Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах"
судово-психіатрична експертиза
призначається, коли вирішення
кримінальної чи цивільної справи
залежить від визначення психічного
стану особи на час вчинення нею певного
діяння (бездіяльності) чи укладення
угоди за наявності сумнівів щодо її
спроможності усвідомлювати значення
своєї поведінки внаслідок психічної
хвороби або тимчасового розладу
душевної діяльності.

Ознаками такої поведінки можуть
бути невмотивовані, неадекватні чи
неконтрольовані дії особи в момент
вчинення діяння або і в процесі
провадження у справі, а так само при
укладенні цивільно-правової угоди.

Мотивувальна частина висновку
первинної посмертної
судово-психіатричної експертизи №536
від 10.07.2012 року не містить посилання на
невмотивовані, неадекватні чи
неконтрольовані дії ОСОБА_4 в момент
складення нею заповіту, тоді як
резолютивна частина вказує на те, що
ОСОБА_4 в період складення заповіту
23.04.2010 року хронічним психічним
захворюванням не страждала, а виявляла
психічний розлад, в силу чого не могла
розуміти значення своїх дій та
керувати ними, що викликало сумніви в
правильності висновку експертизи.

Крім того, суд не згоден з
висновком первинної посмертної
судово-психіатричної експертизи №536
від 10.07.2012 року, так як останній не
враховує свідчень свідків у справі
ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_5, а тому
не може бути визнаний судом правильним.

Саме сумніви в правильності
висновку первинної посмертної
судово-психіатричної експертизи №536
від 10.07.2012 року були підставою для
призначення повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи,
відповідно до висновку якої ОСОБА_4 в
період складення заповіту 23.04.2010 року
страждала на "Органічне ураження
головного мозку судинного генезу
(церебральний атеросклероз,
гіпертонічна хвороба, дисцикуляторна
енцефалопатія" шифр по МКХ-10: F07.8). За
своїм психічним станом в цей час ОСОБА_4
могла усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними.

Суд згоден з висновком повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи, так як висновок останньої
грунтується на всіх матеріалах
цивільної справи: оцінці обставин,
викладених в позові, поясненнях сторін
у справі, свідченнях свідків ОСОБА_14,
ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_15,
які були свідками психічного стану
ОСОБА_4 як на момент складення заповіту
так і після цього, медичних документах
на заповідача.

А тому позов не підлягає
задоволенню, як такий, що не
підтверджений встановленими
обставинами та наданими суду доказами.

Керуючись ст.ст. 8-10, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 215, 225 ЦК України
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним залишити
без задоволення.

З рішенням в повному обсязі особи,
які беруть участь у справі, можуть
ознайомитися 19 лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особою, яка
була відсутня в судовому засіданні,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:Ярош С. О.