АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 416/2794/12 22-ц/774/740/К/14
Справа № 416/2794/12
Провадження 22ц/774/740/К/14
Категорія № 27 (1У)
Доповідач - Михайлів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Бондар Я.М.,
Зубакової В.П.

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк"- Бессонової Наталії
Петрівни,

представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 на заочне
рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 08 листопада 2012 року
та апеляційними скаргами ОСОБА_8,
ОСОБА_9 на додаткове рішення
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 06 грудня 2012 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк"
(надалі -Банк) звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ТОВ "Саксагань" про стягнення
заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою Інгулецького районного
суду м.Кривого Рогу від 11 жовтня 2012 року
провадження у справі за позовом ПАТ
"УкрСиббанк" до ТОВ "Саксагань" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором закрито. (а.с.113)

Після уточнення заявлених позовних
вимог, в останній їх редакції від 08.11.2012
року Банк просив суд стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заборгованість по
кредиту у розмірі 3 083 079,99 грн., а також
3 219 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог
ПАТ "УкрСиббанк" зазначив, що 24.11.2006
року між АКІБ "УкрСиббанк"
(правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк") та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір №0, згідно умов
якого йому було надано кредит в
іноземній валюті в сумі 388 000
швейцарських франків 00 сантимів, під
8,49% річних, терміном з 24.11.2006 року по
23.11.2017 року.

Крім того, був складений графік
погашення кредиту, який є невід'ємною
частиною кредитного договору.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором, 24.11.2006 року було укладено
договори поруки між Банком та ОСОБА_6 №
0-П/1, між Банком та ОСОБА_8 №
-П/2 та між Банком і ОСОБА_9
№0-П/3, згідно умов яких
відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9
поручаються перед позивачем
відповідати за виконання відповідачем
ОСОБА_4 усіх його зобов'язань, що
виникли з кредитного договору, як ті, що
існують у даний час, так і тих, котрі
можуть виникнути у майбутньому.

У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачами обов'язків по
кредитному договору, станом на 26.04.2012
року утворилася заборгованість у сумі
351 256 швейц. франків 16 сан., що за курсом
НБУ на 26.04.2012 р. становить 3 083 079,99 грн., з
яких:

- заборгованість за кредитом: 326
630швейц. франків 52 сан., що за курсом НБУ
на 26.04.2012 р. становить 2 866 933,41 грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом: 20 583 швейц.
франків 15 сан., що за курсом НБУ на 26.04.2012
р. становить 180 664, 44 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом 3 206 швейц.
франків 01 сан., що за курсом НБУ на 26.04.2012
р. становить 28 140,11 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам 836 швейц.
франків 48 сан., що за курсом НБУ на 26.04.2012
р. становить 7 342,03 грн.,

всього пеня: 4 042 швейц. франків 49 сан., що
за курсом НБУ на 26.04.2012 р. становить 35
482,14 грн..

Заочним рішенням Інгулецького
районного суду м.Кривого Рогу від 08
листопада 2012 року позовні вимоги ПАТ
"УкрСиббанк" задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь Банку заборгованість по
кредиту у розмірі 3 083 079 грн. 99 коп. та
судовий збір у сумі 3 219 грн.

Додатковим рішенням
Інгулецького районного суду м.Кривого
Рогу від 06 грудня 2012 року уточнено
склад заборгованості за вищевказаним
кредитним договором.

Стягнуто пропорційно з відповідачів на
користь позивача судовий збір у сумі 804
(вісімсот чотири) грн. 75 коп. з кожного,
що в цілому складає 3219 гривень (три
тисячі двісті дев'ятнадцять) 00 коп.

В апеляційній скарзі на заочне
рішення відповідач ОСОБА_4, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
заявлених позовних вимог.

Зокрема, посилається на те, що
його не було належним чином
повідомлено про час розгляду справи у
суді першої інстанції, отже він був
позбавлений можливості надавати
пояснення, докази та заперечення по
справі.

Крім того наголошує, що розрахунки суми
заборгованості по кредитному договору,
які були надані позивачем, є невірними,
нарахована Банком процентна ставка є
більшою, ніж встановлена у п.1.3.1
кредитного договору.

Також судом не було враховано, що
вимога про дострокове повернення
кредитних коштів направлялася не за
місцем реєстрації відповідача ОСОБА_4,
у зв'язку з чим були порушенні його
права, як кредитора, оскільки він її не
отримував.

Крім того, на адресу ОСОБА_4 не було
направлено уточнену позовну заяву,
додатків до неї, розрахунку суми
заборгованості, не було досліджено
оригінал кредитного договору та
додатків до нього.

В апеляційній скарзі на заочне
рішення відповідач ОСОБА_8,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Так суд до постановлення ухвали
про заочний розгляд справи, обов'язково
повинен був перевірити факт
повідомлення відповідача належним
чином про час та місце розгляду справи,
у разі коли він встановить що відомості
про належне повідомлення відсутні,
повинен був відкласти розгляд справи а
не розглядати справу у заочному
порядку, без належних на то підстав.

Звертає увагу апеляційного суду на те,
що уточнена позовна заява Банку,
підписана його представником,
довіреності на якого у матеріалах
справи немає, була приєднана до
матеріалів справи без належної
реєстрації та розсилки її сторонам по
справі.

Крім того, судом першої інстанції не
враховано, що, починаючи з 31.03.2008 року
Банком в односторонньому порядку без
згоди поручителя - відповідача по
справі ОСОБА_8, було збільшено
відсоткову ставку з 8,49% до 16,98% річних, а
з 31.07.2008 року - до 20,98% річних. Також
посилається на те, що, направляючи
07.11.2008 року на адресу боржника письмову
вимогу про дострокове повернення
кредиту та плати за користування
кредитом, Банк без згоди ОСОБА_8
розширив зміст основного зобов'язання,
змінивши кінцеву дату повернення
кредиту з 23.01.2018 року на 10.01.2013 року.

Також при розгляді справи не взято до
уваги, що у договорі поруки, укладеному
між Банком та відповідачем ОСОБА_8, не
встановлено строку, після якого
припиняється порука, у відповідності
до вимог ст.. 252 ЦК України.

В апеляційній скарзі на заочне
рішення відповідач ОСОБА_9,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог з
наступних підстав.

Судом першої інстанції без
належних підстав розглянуто дану
справу у заочному порядку. Відповідач
ОСОБА_9 посилається на те, що уточнена
позовна заява Банку, підписана його
представником, довіреності на якого у
матеріалах справи немає, була
приєднана до матеріалів справи без
належної реєстрації та розсилки її
сторонам по справі.

Судом не враховано, того що, починаючи з
31.03.2008 року Банком в односторонньому
порядку без згоди поручителя -
відповідача по справі ОСОБА_9, було
збільшено відсоткову ставку з 8,49% до
16,98% річних, а з 31.07.2008 року - до 20,98%
річних. Також посилається на те, що,
направляючи 07.11.2008 року на адресу
боржника письмову вимогу про
дострокове повернення кредиту та плати
за користування кредитом, Банк без
згоди ОСОБА_9 розширив зміст основного
зобов'язання, змінивши кінцеву дату
повернення кредиту з 23.01.2018 року на
10.01.2013 року. Судом не взято до уваги, що у
договорі поруки, укладеному між Банком
та відповідачем ОСОБА_9, не встановлено
строку, після якого припиняється
порука, умова про те, що порука
припиняється повним виконанням всіх
зобов'язань боржника за кредитним
договором, не свідчить про
встановлення такого терміну.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, ставить
питання про скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

З тих підстав, що при постановлені
оскаржує мого рішення, судом першої
інстанції не враховано положень ст. 559
ЦК України та не взято до уваги, того
що, починаючи з 31.03.2008 року Банком в
односторонньому порядку без згоди
відповідача, було збільшено відсоткову
ставку з 8,49% до 16,98% річних на
прострочену суму заборгованості,
збільшення процентної ставки з 31.07.2008
року - до 10,49% річних та збільшення з
зазначеної дати процентної ставки
вдвічі від всієї простроченої суми
основного боргу та збільшення з 25.05. 2010
року процентної ставки вдвічі від
всієї простроченої суми основного
боргу відбулося без згоди поручителя
ОСОБА_6, що призвело до збільшення
обсягу його відповідальності.

В апеляційній скарзі на
додаткове рішення відповідач ОСОБА_9,
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з нього суми заборгованості
та судового збору.

Зокрема, звертає увагу
апеляційного суду на те, що оскаржуване
додаткове рішення було ухвалено за
відсутності ОСОБА_9 та доказів
належного повідомлення відповідача
про розгляд справи 06.12.2012 року, копія
вказаного рішення на адресу
відповідача не направлялася, та
зазначає, що у заочному рішенні
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 08.11.2012 року стягувані суми
визначені досить конкретно відповідно
до уточненої позовної заяви Банку, у
зв'язку з чим у суду першої інстанції не
було необхідності ухвалювати
додаткове рішення.

Крім того, при ухваленні додаткового
рішення судом першої інстанції не
враховано, що до припинення договору
поруки призводять такі зміни умов
основного зобов'язання, які призвели
або можуть призвести до збільшення
обсягу відповідальності поручителя. А,
як вбачається з матеріалів справи,
Банком без згоди відповідача ОСОБА_9,
було збільшено відсоткову ставку по
кредитному договору з 8,49% до 16,98% річних,
а з 31.07.2008 року - до 20,98% річних та змінено
кінцеву дату повернення кредиту з
23.01.2018 року на 18.12.2012 року, що призвело до
розширення змісту основного
зобов'язання щодо дострокового
повернення кредиту та плати за
користування ним.

В апеляційній скарзі на
додаткове рішення ОСОБА_8 ставить
питання про його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з нього суми заборгованості
та судового збору, оскільки
оскаржуване додаткове рішення було
ухвалено за відсутності ОСОБА_8 та
доказів належного повідомлення
відповідача про розгляд справи 06.12.2012
року, копія вказаного рішення на адресу
відповідача не направлялася та
зазначає, що у заочному рішенні
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 08.11.2012 року стягувані суми
визначені досить конкретно відповідно
до уточненої позовної заяви Банку, у
зв'язку з чим у суду першої інстанції не
було необхідності ухвалювати
додаткове рішення.

Крім того, при ухваленні додаткового
рішення судом першої інстанції не
враховано, що до припинення договору
поруки призводять такі зміни умов
основного зобов'язання, які призвели
або можуть призвести до збільшення
обсягу відповідальності поручителя. А,
як вбачається з матеріалів справи,
Банком без згоди відповідача ОСОБА_8,
було збільшено відсоткову ставку по
кредитному договору з 8,49% до 16,98% річних,
а з 31.07.2008 року - до 20,98% річних та змінено
кінцеву дату повернення кредиту з
23.01.2018 року на 18.12.2012 року, що призвело до
розширення змісту основного
зобов'язання щодо дострокового
повернення кредиту та плати за
користування ним.

В запереченнях на подані
апеляційні скарги Банк зазначає, що
оскаржуване заочне рішення суду та
додаткове рішення суду є законними та
обґрунтованими, ухваленими без
порушень норм матеріального та
процесуального права, тому апеляційні
скарги відповідачів підлягають
відхиленню, а вищевказані рішення -
залишенню без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг, заперечень
на неї та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню,
а апеляційні скарги ОСОБА_9 ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та не оспорюється
сторонами, що 24.11.2006 року між АКІБ
"УкрСиббанк" (правонаступником якого є
ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір за
№0, згідно умов якого ОСОБА_4 було
надано кредит в іноземній валюті в сумі
388 000 швейцарських франків 00 сантимів,
під 8,49% річних, терміном з 24.11.2006 року по
23.11.2017 рік. Крім того, був складений
графік погашення кредиту, який є
невід'ємною частиною кредитного
договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

30.12.2008 року між Банком та ОСОБА_4
була укладена додаткова угода №1 до
кредитного договору, в якій сторони
домовилися викласти Додаток №1 до
Договору щодо графіку погашення
кредиту.

31.07.2009 року між Банком та ОСОБА_4
була укладена додаткова угода №2 до
кредитного договору, в якій сторони
домовились про зміну графіка погашення
кредиту та перенесення строків
виконання зобов'язань зі сплати
процентів за кредитним договором.

31.08.2009 року між Банком та ОСОБА_4
була укладена додаткова угода №3,
згідно якої домовились про зміну
кінцевого терміну повернення кредиту,
зміну графіку погашення кредиту, а
також дійшли згоди викласти п. 1.3.4.
Договору в наступній редакції : "Строк
сплати процентів встановлено з 01 по 25
число (включно) кожного місяця,
наступного за тим, за який були
нараховані банком такі проценти".

31.08.2009 року між Банком та ОСОБА_4
було укладено додаткову угоду № 4, яка
регулює зміну кінцевого терміну
повернення кредиту, зміну графіку
погашення кредиту, а також обумовлено
викласти п.1.3.4. Договору в наступній
редакції: "Строк сплати процентів
встановлено з 01 по 25 число (включно)
кожного місяця наступного за тим, за
який були нараховані банком такі
проценти".

08.09.2009 року між Банком та ОСОБА_4
було укладено додаткову угоду № 5, в
якій сторони домовились викласти п. 1.3.1
договору в наступній редакції: " з 08.09.2009
року процентна ставка встановлюється у
розмірі 8,49% річних по кредитному
договору та клієнт оплачує комісію у
розмірі 100 швейцарських франків за
внесення змін щодо кредитного договору
згідно кредитних тарифів".

25.05.2010 року між Банком та ОСОБА_4
укладена додаткова угода № 6, якої
встановлена процентна ставка за
користування кредитними коштами у
розмірі 9.49%. а також подвійна процентна
ставка від ставки, що діє для строкової
суми основного боргу на дату
виникнення прострочення у випадку
користування коштами понад
встановлений Договором термін. Такий
розмір процентної ставки
застосовується до всієї простроченої
суми основного боргу позичальника за
Договором.

25.05.2010 року між Банком та ОСОБА_4
укладена додаткова угода №7 про зміну
кінцевого терміну повернення кредиту,
про зміну графіка погашення кредиту за
Договором.

З метою забезпечення своєчасного
виконання зобов'язань, які виникають з
кредитного договору, 24.11.2006 року було
укладено договори поруки між Банком та
ОСОБА_6 № 0-П/1, між Банком та ОСОБА_8
№ -П/2 та між Банком і ОСОБА_9
№0-П/3, згідно умов яких
відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
кожен окремо, поручаються перед
позивачем відповідати за виконання
відповідачем ОСОБА_4 усіх його
зобов'язань, що виникли з кредитного
договору, як ті, що існують у даний час,
так і тих, котрі можуть виникнути у
майбутньому.

31.08.2009 року Банком було укладено
додаткові угоди № 1 з ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 та ОСОБА_4, з кожним окремо,
пунктом 1 яких передбачено, що
поручитель надає свою згоду на зміну
основного зобов'язання, що
забезпечується договором, а саме:
графік погашення кредиту та кінцевий
термін виконання основного
зобов'язання 23.01.2018 року, якщо інший
термін не буде встановлений згідно
умов кредитного договору. Також
доповнено договір пунктом 5.11 " сторони
ознайомлені з усіма умовами договору,
що обумовлюють основне зобов'язання. В
тому числі стосовно можливості зміни
розміру зобов'язань у більшу та/або
меншу сторону, строку і порядку його
виконання, забезпеченого цим договором
та/або договорами. Сторони досягли
згоди відносно розміру, строку і
порядку виконання зобов'язань, що
забезпечуються відповідно до цього
Договору, розуміючи при цьому
можливість зміни розміру зобов'язань у
більшу та/ або меншу сторону, строку і
порядку його виконання у випадках,
передбачених умовами договору, що
обумовлюють основне зобов'язання.
Сторони підтверджують, що згідно цього
договору забезпечуються також і розмір
зобов'язань, строк і порядок їх
виконання, який може бути змінено
відповідно до умов вищевказаних
договору(ів), що обумовлюють основне
зобов'язання.

25.05.2010 року між Банком та
ОСОБА_6,ОСОБА_8, ОСОБА_9 , з кожним окремо
укладено додаткові угоди 2, згідно яких
поручителі, кожен окремо, надали свою
згоду на зміну основного зобов'язання,
що забезпечується Договором, а саме:
процентна ставка - 9.49% річних, якщо інша
ставка не буде встановлена згідно умов
Кредитного договору; графік погашення
кредиту; кінцевий термін виконання
основного зобов'язання - 23 березня 2018
року, якщо інший термін не буде
встановлений згідно умов Кредитного
договору.

Доповнено Договір пунктом 1.6
наступного змісту: "сторони
ознайомлені з усіма умовами договору,
що обумовлюють основне зобов'язання, в
тому числі стосовно можливості зміни
розміру зобов'язань у більшу та/або
меншу сторону, строку і порядку його
виконання, забезпеченого цим
договором. Сторони досягли згоди
відносно розміру, строку і порядку
виконання зобов'язань, що
забезпечуються відповідно до цього
Договору, розуміючи при цьому
можливість зміни розміру зобов'язань у
більше та/ або меншу сторону. Строку і
порядку його виконання у випадках,
передбачених умовами договору, що
обумовлюють основне зобов'язання.
Сторони підтверджують, що згідно цього
Договору забезпечуються також і розмір
зобов'язань, строк і порядок їх
виконання. Який може бути змінено
відповідно до умов вищевказаних
договору(ів), що обумовлюють основне
зобов'язання".

Задовольняючи позовні
вимоги в частині стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
з відповідача ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що боржник за
кредитним договором ОСОБА_4 порушив
взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з
чим виникла заборгованість за кредитом
договором.

Колегія суддів погоджується з
зазначеним висновком суду з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа (
кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

При цьому, згідно ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається із матеріалів
справи, боржник ОСОБА_4 не виконав
зобов'язання по кредитному договору, у
зв'язку з чим станом на 26.04.2012 року
утворилася заборгованість у сумі 351 256
швейц. франків 16 сан., що за курсом НБУ
на 26.04.2012 р. становить 3 083 079,99 грн., з
яких: заборгованість за кредитом: 326 630
швейц. франків 52 сан., що за курсом НБУ
на 26.04.2012 р. становить 2 866 933,41 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом: 20 583 швейц.
франків 15 сан., що за курсом НБУ на 26.04.2012
р. становить 180 664, 44 грн.; пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом 3 206 швейц. франків 01 сан., що
за курсом НБУ на 26.04.2012 р. становить 28
140,11 грн.; пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам 836 швейц.
франків 48 сан., що за курсом НБУ на 26.04.2012
р. становить 7 342,03 грн.

У зв'язку з чим, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову в
частині стягнення з ОСОБА_4 на користь
Банку суми заборгованості за кредитним
договором.

Пунктом 9.2. кредитного договору
передбачено умови та порядок зміни
розміру процентної ставки у сторону
збільшення, за яким банк може змінити
розмір процентної ставки у сторону
збільшення у разі настання будь-якої із
наступних обставин, а саме: а) порушення
позичальником кредитної дисципліни
(тобто, неналежного виконання умов
цього договору та/або умов договорів,
за яким надано забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за цим
договором); б) погіршення фінансового
стану позичальника, документально
підтвердженого в результаті щорічного
моніторингу, що проводиться банком
відповідно до внутрішніх нормативних
документів на підставі довідки про
доходи, тощо, а також даних із виконання
позичальником кредитної дисципліни,
тобто, своєчасного погашення
заборгованості та/або виконання інших
зобов'язань, передбачених цим
договором; в) здійснення поточних
коливань процентних ставок за вкладами
та/або кредитами, або зміни у
грошово-кредитній політиці НБУ
(наприклад, девальвація курсу гривні до
курсу долара США більше, ніж на 5 % у
порівнянні з курсом гривні до курсу
долара США, встановленого НБУ на дату
укладення цього договору чи останнього
перегляду процентної ставки;
підвищення процентної ставки за
кредитами банків у відповідній валюті
(за статистикою НБУ); підвищення ставки
на 3 (три) відсоткових пункти за
бланковими кредитами «овернайт» НБУ з
дати укладення цього договору чи
останнього перегляду процентної
ставки.

Доводи ОСОБА_4М в апеляційній скарзі
про те, що вимога про дострокове
повернення кредитних коштів, та
повідомлення про збільшення розміру
процентної ставки направлялася не за
місцем реєстрації відповідача ОСОБА_4,
у зв'язку з чим він її не отримував,
колегією суддів не приймає до уваги, з
огляду на наступне.

У відповідності до вищевказаного п.9.2,
кредитного договору, сторони погодили,
що при настанні будь- якої із
зазначених вище обставин, може бути
збільшений розмір процентної ставки в
наступному порядку:

Банк не пізніше, ніж за 14 (чотирнадцять)
календарних днів до дня зміни
процентної ставки у сторону
збільшення, повідомляє позичальника
про встановлення нової процентної
ставки із зазначенням її розміру та
дати початку дії такої ставки шляхом
направлення поштою відповідного
рекомендованого листа (повідомлення
банку) за адресою позичальника, що
вказана у розділі 12 цього договору, або
за іншою адресою, яку позичальник
письмово повідомив банку при зміні
адреси; такий новий розмір процентної
ставки за цим договором починає
застосовуватись з дати, що буде вказана
у повідомленні банку до позичальника,
без укладення сторонами відповідної
угоди про внесення змін до цього
договору.

Про збільшення процентної ставки банк
протягом 7 (семи) календарних днів з
дати її збільшення письмово повідомляє
позичальника шляхом направлення
останньому поштою відповідного
повідомлення банку за адресою
позичальника, що вказана у розділі 12
цього договору, або за іншою адресою,
яку позичальник письмово повідомив
банку при зміні адреси. У такому
повідомленні банком зазначається
новий розмір процентної ставки та дата,
з якої розпочато застосування нового
розміру ставки.

Тобто сторони у розділі 12 кредитного
договору зазначили свої адреси,
банківські реквізити та завірили їх
вірність підписами сторін з обох
боків. Саме на адресу зазначену у
розділі 12 кредитного договору і
здійснювалось направлення банком
кореспонденції.

Крім того матеріали справи містять,
повідомлення про вручення ОСОБА_4,
повідомлення Банку, щодо зміни розміру
процентної ставки, яке направлено
Банком 26.07.2008 року та отримано особисто
ОСОБА_4 31.07.2008 року, що свою чергу
свідчить про обізнаність останнього
про зміну умов кредитного договору від
24.11.2006 року (а.с. 150, Т2)

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4
про те, що його не було належним чином
повідомлено про розгляд справи у суді
першої інстанції та того, що на адресу
ОСОБА_4 не було направлено уточнену
позовну заяву Банку, заслуговують на
увагу, проте зазначені порушення норм
процесуального права не призвели до
неправильного вирішення спору по суті,
крім того в уточненій позовній заяві
змінено лише склад сторін по справі, а
розмір заборгованості та період, за
який він визначений, Банком не змінений
у зв'язку з чим, зазначені доводи не
можуть бути взяті колегією суддів до
уваги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4
щодо того, що розрахунки суми
заборгованості по кредитному договору
є невірними, нарахована Банком
процентна ставка є більшою, ніж
встановлена у п.1.3.1 кредитного
договору, колегія суддів не може взяти
до уваги, оскільки згідно додаткової
угоди № 6 від 25.05.2010 року між Банком та
ОСОБА_4 змінена процентна ставка за
користування кредитними коштами, а
також введена подвійна процентна
ставка від ставки, що діє для строкової
суми основного боргу на дату
виникнення прострочення у випадку
користування коштами понад
встановлений Договором термін. Такий
розмір процентної ставки
застосовується до всієї простроченої
суми основного боргу позичальника за
Договором.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6
солідарно, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки ОСОБА_4, як
боржник не виконав взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором, з
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та з ОСОБА_6, як з
поручителів за договорами поруки,
солідарно з боржником підлягає
стягненню сума заборгованості.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду з
огляду на наступне.

Згідно ст. 553 ЦК України поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором своїм особистим майном за
порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554
Цивільного кодексу України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно роз'яснень, викладених у п.
22 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
відповідно до частини першої статті 559
ЦК припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на предявлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

У п. 2.1 договорів поруки сторонами
передбачено, що кредитор не вправі без
згоди поручителя змінювати умови
основного договору з боржником,
внаслідок чого збільшується обсяг
відповідальності поручителя. Під
«згодою поручителя» розуміють
візування поручителем змін до
основного договору (шляхом
проставлення підпису уповноваженої
особи та печатки поручителя, якщо
останній є юридичною особою) та/або
отримання його письмової згоди з
такими змінами та/або шляхом обміну
листами, факсимільними повідомленнями
та/або укладення поручителем
додаткової угоди до цього договору
щодо внесення відповідних змін.

Додатковими угодами від 25 травня
2010 року до договорів поруки ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 надали згоду на зміну
процентної ставки до 9, 49 % річних (Т. 2, а.
с. 111, 112, 113). Доказів узгодження із
поручителями введення подвійної
процентної ставки до розрахунків у
березні 2008 року відповідно до п. 2.1
договорів поруки, так само, як і
отримання згоди поручителів на
підвищення процентної ставки
(строкової) на 2 % річних до10, 49 %, а
простроченої до 20, 98 % у липні 2008 року,
нарахування за якими проведено раніше,
матеріали справи не містять.

Отже нарахування подвійної процентної
ставки на прострочену суму основного
боргу із 31 березня 2008 року, підвищення
строкової та простроченої процентної
ставки на 2 % річних 31 липня 2008 року та
подвійної процентної ставки із 25
травня 2010 року відбулося із порушенням
порядку погодження із поручителем змін
до основного договору, які збільшують
обсяг його відповідальності,
передбаченого п. 2.1. договору.

Таким чином, на думку колегії
суддів, збільшення з 31.03.2008 року Банком
процентної ставки з 8,49% до 16,98% річних на
прострочену суму заборгованості;
збільшення процентної ставки з 31.07.2008
року до 10.49% та збільшення з зазначеної
дати процентної ставки вдвічі до всієї
простроченої суми основного боргу
позичальника за Договором та
збільшення з 25.05.2010 року процентної
ставки вдвічі від всієї простроченої
суми основного боргу позичальника за
Договором відбулося без згоди
поручителів ОСОБА_9,ОСОБА_8, ОСОБА_6 та
призвело до збільшення обсягу їх
відповідальності.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Із матеріалів справи не
вбачається, що сторонами узгоджена
можливість зміни розміру відсотків за
основним зобов'язанням без додаткового
погодження з поручителем шляхом
отримання письмової згоди з такими
змінами або шляхом обміну листами,
факсимільними повідомленнями, або
укладення Поручителем додаткової
угоди до цього Договору щодо внесення
відповідних змін.

Посилання Банку про направлення
поручителям листів з повідомленням про
відповідні зміни не може бути
підтвердженням їх згоди на такі зміни,
оскільки в матеріалами справи відсутні
відповідні докази на підтвердження
зазначеної обставини. Посилання Банку
на достатність попередньої згоди
поручителя на зміну умов основного
договору, згідно п. 1 договору поруки, є
безпідставним, оскільки положення
зазначеного договору не містять
інформації про те, що така зміна та
доповнення умов основного договору
повинні були здійснюватися без
повідомлення поручителя, і не свідчать
про відмову поручителя від узгодження
можливих змін.

Даний висновок повністю
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 26 вересня 2012 року №
6-100цс12, яка відповідно до ч. 2 ст. 214, ст.
360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх
судів України.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що висновок суду щодо наявності
правових підстав для стягнення суми
заборгованості солідарно з ОСОБА_9,
ОСОБА_8, та ОСОБА_6 як поручителів за
кредитним договором, є помилковим та у
задоволенні позову до них слід
відмовити з вищенаведених підстав.

У зв'язку з чим, доводи
апеляційних скарг відповідачів ОСОБА_9,
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заслуговують на
увагу.

Оскільки поручителі в даному випадку
не відповідають по боргам ОСОБА_4,
відповідальність за кредитним
договором несе тільки боржник - ОСОБА_11,
а тому стягнення суми заборгованості з
ОСОБА_4 не може бути солідарним.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим, апеляційна скарга
ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а
апеляційні скарги ОСОБА_9, ОСОБА_8 на
заочне рішення суду та додаткове
рішення суду, та апеляційна скарга
ОСОБА_6- підлягають задоволенню, а
рішення суду та додаткове рішення суду
- скасуванню з ухваленням нового
рішення на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, про задоволення позовних
вимог ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_4, а в
частині стягнення суми заборгованості
за кредитним договором з ОСОБА_8,,
ОСОБА_9, ОСОБА_6 слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат. Тому з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача ПАТ "УкрСиббанк"
колегія суддів стягує судові витрати
у розмірі 3 219 грн. судового збору, а з
ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9, ОСОБА_6 колегія суддів стягує
судові витрати у розмірі 1720,50 грн.
судового збору, кожному, сплачених ними
за розгляд справи в суді апеляційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити

Апеляційні скарги ОСОБА_8, ОСОБА_9 ,
ОСОБА_6 задовольнити.

Заочне рішення Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 08
листопада 2012 року та додаткове рішення
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 06 грудня 2012 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" заборгованість за
кредитним договором №0 від 24.11.2006
року у сумі 3 083 079 грн. 99 коп., яка
складається з:

- заборгованості за кредитом: 326 630,
52 швейц. франків (триста двадцять шість
тисяч шістсот тридцять швейцарських
франків 52 сан.), що за курсом НБУ на
26.04.2012 р. становить 2 866 933,41 грн. (два
мільйони вісімсот шістдесят шість
тисяч дев'ятсот тридцять три гривні 41
коп.);

- заборгованості по процентам за
користування кредитом: 20 583, 15 швейц.
франків (двадцять тисяч п'ятсот
вісімдесят три швейцарських франків 15
сан.), що за курсом НБУ на 26.04.2012 р.
становить 180 664, 44 грн. (сто вісімдесят
тисяч шістсот шістдесят чотири гривні
44 коп.);

- пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом: 3 206, 01
швейц. франків (три тисячі двісті шість
швейцарських франків 01 сан.), що за
курсом НБУ на 26.04.2012 р. становить 28 140,11
грн. (двадцять вісім тисяч сто сорок
гривень 11 коп.);

- пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам: 836, 48
швейц. франків (вісімсот тридцять шість
швейцарських франків 48 сан.), що за
курсом НБУ на 26.04.2012 р. становить 7 342,03
грн. (сім тисяч триста сорок дві гривні
03 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" судовий збір у сумі - 3219
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк"на користь
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 судовий збір по
1720,50 грн. кожному.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: