АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції -Декаленко В.С.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4568/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 3 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми
заборгованості.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 3 грудня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені:
стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
суму боргу в розмірі 20 000,00 грн., 3 %
річних у розмірі 83,83 грн., судовий збір у
розмірі 229,41 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до розписки від 13.05.2013
ОСОБА_4 надав у борг ОСОБА_3 грошову суму
у розмірі 20 000,0 грн., які відповідач
зобов'язався повернути до 10.06.2013.

Враховуючи, що на момент подачі позову
до суду ОСОБА_3 не повернув борг за
борговою розпискою, а матеріалами
справи підтверджується заборгованість
відповідача перед позивачем, суд
першої інстанції задовольнив позовні
вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 05 лютого 2014 року залишено без
задоволення заяву ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення Подільського
районного суду м. Києва від 03.12.2014.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати заочне рішення Подільського
районного суду м. Києва від 03.12.2013 та
повернути справу до суду першої
інстанції для розгляду її по суті.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідач та його представник у
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, про дату та час розгляду
справи повідомлені належним чином (а.с.
89 - 90), заяв та клопотань про відкладення
розгляду справи не подали, що
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи. У
судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача за довіреністю
ОСОБА_2 просила відхилити апеляційну
скаргу та залишити без змін рішення
районного суду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний у
передбаченому ст. 625 ЦК України порядку
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором.

Правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується наявними
у матеріалах справи доказами (а.с 4), що
13.05.2013 за борговою розпискою ОСОБА_3
отримав суму у розмірі 20 000,00 грн., які,
зобов'язався повернути до 10.06.2013, проте
цього не зробив.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
те, що він не отримував жодних коштів
від позивача, а наявність розписки не є
фактом підтвердження передачі грошей,
оскільки спочатку була написана
розписка, після чого ОСОБА_4 запевнив
ОСОБА_3, що принесе гроші на наступний
день після їх обміну, - не заслуговують
на увагу, оскільки вони не спростовані
відповідачем у передбаченому ст. ст. 10,
60 ЦПК України порядку, а відповідно до
ст. 1051 ЦК України якщо договір позики
має бути укладений у письмовій формі,
рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків для підтвердження
того, що гроші насправді були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

За таких обставин висновок суду,
викладений в оскаржуваному рішенні,
ґрунтується на вимогах закону і
підтверджується матеріалами справи і
доводами апеляційної скарги не
спростовуються.

Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
для скасування заочного рішення
Подільськогорайонного суду м. Києва
від 3 грудня 2013 року не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Заочне рішення Подільського районного
суду м. Києва від 3 грудня 2013
рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна