Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Сакалош
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради, третя
особа ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з даним
позовом, в обґрунтування якого вказала,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3,
з яким вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 16.06.1958 року.
12.09.2013 року звернулась до Третьої
державної нотаріальної контори
м.Маріуполя з заявою про прийняття
спадщини після смерті чоловіка. Крім
неї спадкоємцем першої черги за
законом є їхній син ОСОБА_2, який
фактично спадщину не прийняв та заяву
про прийняття спадщини не подавав.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на житловий будинок з
господарськими прибудовами,
розташований в АДРЕСА_1, зведений ними
спільно в 1961 році на земельній ділянці
площею 546кв.м., відведеній чоловікові на
підставі рішення виконавчого комітету
Іллічівської районної ради депутатів
трудящихся м.Жданів №10 від 17.05.1961 року.
16.01.2014 року позивачка звернулась до
нотаріуса з проханням видати свідоцтво
про право власності на спадщину на
житловий будинок. Постановою нотаріуса
від 16.01.2014 року їй відмовлено у видачі
правовстановлюючого документу, у
зв'язку з відсутності реєстрації
будинку в БТІ. Зареєструвати об'єкт
нерухомості до 31.12.2012 року ОСОБА_3 за
життя не встиг, у зв'язку з чим
позивачка вимушена звернутись до суду
та просить визнати за нею право
власності за законом на об'єкт
нерухомості, розташований в АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 під час розгляду
справи уточнила позовні вимоги,
просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування на об'єкт
нерухомості, розташований в АДРЕСА_1,
вартістю 97372,00грн., а саме на житловий
будинок літ.А-1, прибудову літ.а-1,
прибудову літ а1-1, житлову прибудову
літ.А1-1, що складається з гардеробу 1-1,
площею 6,7 кв.м., передньої 1-2, площею
9,0кв.м., жилі кімнати 1-3, жилою площею
8,1кв.м., 1-4, жилою площею 8,2кв.м., 1-10, жилою
площею 8,2кв.м., сеней 1-6, площею 9,5кв.м.,
сеней 1-7 площею 4,7кв.м., кухні літ.1-8,
площею 10,5кв.м., санвузлу 1-9, площею
5,0кв.м., кладової 1-11, площею 4,7кв.м.,
вбиральні літ.Е-1, площею 1,1кв.м., гаражу
літ.В-1, площею 18,50кв.м., огорож №1, 2 та
замощень. 20.03.2014 року до судового
засідання не з'явилась, надала заяву, в
якій просила справу розглянути за її
відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_5, яка діє
на підставі договору про надання
правової допомоги, в судовому
засіданні підтримала уточнені позовні
вимоги, просила задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6, яка
діє на підставі довіреності в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала в
повному обсязі, просила в їх
задоволенні відмовити, надала
заперечення, в яких вказала, що ОСОБА_3
розташовані в АДРЕСА_1 житловий
будинок, веранду, літню кухню-навіс в
експлуатацію не здав, отже право
власності на вказані будівлі в нього не
виникло. Ніякого переходу прав від
ОСОБА_3 до спадкоємців бути не може.
Дозвіл на проведення будівельних робіт
по зведенню прибудов літ.а1-1, житлової
прибудови літ.А1-1, гаражу літ.В-1,
вбиральні та акту про прийом в
експлуатацію вказаних будівель
позивачкою не надано. Жилий будинок
літ.А-1, прибудова літ.а-1 не були здані в
експлуатацію, прибудова літ.а1-1,
житлова прибудова літ.А1-1, гараж літ.В-1,
вбиральня та мощення побудовані без
дозволу на виробництво будівельних
робіт і в експлуатацію не здавалися.
Таким чином, вказані будови є
самовільно зведеними.

Третя особа ОСОБА_2 підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників справи,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.392 ЦК України право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі, якщо таке право
оспорюється іншою особою або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування
майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України.

Судом встановлено, що 16.06.1958 року ОСОБА_3
та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у
виконкомі Павлопільської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області.

Рішенням виконавчого комітету
Іллічівської районної ради депутатів
трудящих від 17.05.1961 року ОСОБА_3
виділено земельну ділянку площею
546кв.м. для індивідуального жилого
будівництва по проїзду АДРЕСА_1 у
безстрокове користування.

На підставі вказаного рішення 22 серпня
1961 року укладено договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
праві особистої власності, засвідчений
нотаріусом Іллічівської нотаріальної
контори, згідно з яким ОСОБА_3 на праві
безстрокового користування надано
земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною
площею 546кв.м. План земельної ділянки та
проект будівництва будинку
знаходяться по одному екземпляру у
відповідному бюро технічної
інвентаризації та у забудовника.

Згідно дозволу інспекції державного
буд контролю м.Жданів №1099 ОСОБА_3
надано дозвіл на проведення
будівельних робіт по зведенню
індивідуального жилого будинку з
надвірними прибудовами на ділянці
АДРЕСА_1, строк закінчення робіт
серпень 1964 року.

На момент виділення ОСОБА_3 спірної
земельної ділянки в 1961 році діюче
законодавство не передбачало
отримання державного акту на
користування ділянкою, або державної
реєстрації такого права. Судом
безперечно встановлено, що на час
виділення ОСОБА_3 земельної ділянки він
отримав належні передбачені на той час
документи - рішення виконавчого
комітету районної ради від 17.05.1961 року
та договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки від
22.08.1961 року, посвідчений нотаріально,
які давали ОСОБА_3 законне право на
безстрокове користування зазначеною
земельною ділянкою для будівництва
жилого будинку. Крім того, зміст
договору від 22.08.1961 року підтверджує
наявність плану земельної ділянки,
відведеної ОСОБА_3а також наявність
відповідного проекту будівництва
будинку.

В судовому засіданні досліджено
витребувану з Маріупольського буро
технічної інвентаризації справу на
житловий будинок АДРЕСА_1 в м.Маріуполі,
з якої вбачається, що відмітки про
самовільне збудовані споруди чи
приміщення на земельній ділянці за
вказаною адресою відсутні.

При цьому з часу надання ОСОБА_3
земельної ділянки у безстрокове
користування для будівництва жилого
будинку і до часу його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2, також як і після його
смерті виконавчим комітетом ніколи не
ставилося питання про вилучення цього
будинку як такого, що не відповідає
проекту або встановленим нормам і
правилам, також як ніколи з 1961 року до
теперішнього часу не приймалося
рішення про вилучення земельної
ділянки.

А за таких обставин відсутні
передбачені законом підстави вважати
жилий будинок, зведений ОСОБА_3 на
земельній ділянці по проїзду АДРЕСА_1 в
м.Маріуполі самочинним будівництвом, в
зв'язку з чим відсутні підстави для
позбавлення його спадкоємців права на
отримання спадщини.

Разом з тим представник відповідача не
надала суду достатніх достовірних
доказів того, що жилий будинок на
земельній ділянці був зведений без
установленого дозволу, або без належно
затвердженого проекту, або з істотними
відхиленнями від останнього, або з
грубим порушенням основних
будівельних норм і правил. Таким чином
не надано суду достовірних доказів про
те, що жилий будинок на земельній
ділянці був самовільно збудованим.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина
на домоволодіння, розташоване в
АДРЕСА_1 та на грошовий внесок, що
знаходиться у філії №10004/0465/053 Ощадного
банук на рахунку НОМЕР_1.

У встановлений законом строк до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини звернулася його
дружина ОСОБА_1, яка фактично прийняла
спадщину.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 16.01.2014 року ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на жилий
будинок розташований в АДРЕСА_1 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв'язку
з відсутністю правовстановлюючих
документів на житловий будинок.

Згідно інформаційної довідки
Маріупольського бюро технічної
інвентаризації від 20.12.20137 року будинок
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 не зареєстрований.

В інвентаризаційній справі на будинок
АДРЕСА_1, власником будинку зазначений
ОСОБА_3

З домової книги будинку АДРЕСА_1
вбачається, що померлий ОСОБА_3 та
позивачка зареєстровані у вказаному
будинку.

У відповідності до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218
ЦК України, входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до cт.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 182 ЦК
України встановлено, що право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» визначає, що речові права на
нерухоме майно, їх обтяжень та
правочини щодо нерухомого майна
підлягають обов'язковій державній
реєстрації в порядку, встановленому
цим Законом.

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно положень п.1.ст. 5 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що у Державному реєстрі
прав реєструються права на житлові
будинки, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких неможливе
без їх знецінення та зміни призначення.

Підтвердження в суді права власності
на майно здійснюється шляхом
підтвердження фактів, що свідчать про
володіння спірним майном на праві
власності або іншого речового права.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК
України) та не здійснив його державної
реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Тому, суд приходить до висновку, що
позовна вимога ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради, третя
особа ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування є
правомірною та такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.182, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268,
1269, 1299 Цивільного кодексу України, ст.5
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ст.ст.10, 56, 60, 84,
213-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради, третя
особа ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування після
смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 на об'єкт нерухомості,
розташований в АДРЕСА_1, вартістю
97372,00грн., а саме на житловий будинок
літ.А-1, площею 51,30кв.м, що складається з
гардеробу приміщення №1, площею 6,7 кв.м.,
передньої приміщення №2, площею 9,0кв.м.,
жилої кімнати приміщення №3, площею
8,1кв.м., жилої кімнати приміщення №4,
площею 14,3кв.м., жилої кімнати
приміщення №5, площею 8,2кв.м., сіні
приміщення №6, площею 9,5кв.м., сіні
приміщення №7 площею 4,7кв.м., кухні
приміщення №8, площею 10,5кв.м., санвузлу
приміщення №9, площею 5,0кв.м., жилої
кімнати приміщення №10, площею 8,2кв.м.,
кладової приміщення №11, площею 4,7кв.м.;
на прибудову літ.а-1, площею 9,40кв.м.,
прибудову літ а1-1, площею 15,90кв.м.,
житлову прибудову літ.А1-1, площею
35,70кв.м., вбиральню літ.Е-1, площею
1,10кв.м., огорожі літ.1, площею 34кв.м.,
огорожі літ.2, площею 18,80кв.м., вимощення
літ.І, площею 23кв.м.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Т. В. Пустовойт