Єдиний унікальний номер 233/6431/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2861/2014
Єдиний унікальний номер 233/6431/13ц
Номер провадження 22ц/775/2861/14
Головуючий у 1-ій інстанції: Чернецький
Суддя доповідач: Груіцька
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

24 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді:
Лоленко А.В.,

суддів:
Ларіної Н.О. , Груіцької Л.О.,

при секретарі
Папоян К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Костянтинівського районного суду
Донецької області від 10 лютого 2014 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
припинення права на утримання та
стягнення незаконно отриманих
аліментів, про припинення дії
виконавчого листа № 2-829 від 30.06.2011 року,
припинення дії постанови державного
виконавця про звернення стягнення на
заробітну плату від 09.08.2011 року,

В С Т А Н
О В И В:

04.09.2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення
права на утримання та стягнення
незаконно отриманих аліментів.

13.11.2013 , 22.01.2014 та 10.02.2014 року позивач
доповнював свої позовні вимоги. Позов
обґрунтував тим, що Рішенням
Костянтинівського горрайоного суду м.
Костянтинівки Донецької області від 6
грудня 2011 року з нього на користь
відповідачки стягнуто аліменти на її
утримання у розмірі 1/6 частини від його
доходу до досягнення їхньою донькою
трьох рочків, тобто до 28 квітня 2014 року.
У зв'язку з тим, що відповідачка з 13
травня 2013 року працює на умовах
неповного робочого часу й з посиланням
на ст. 82 СК України просив суд припинити
право відповідачки на утримання від
нього аліментів та стягнути з
відповідачки на його користь незаконно
отримані аліменти у сумі 5291 грн. за
період з 13 травня 2013 року по 13 січня 2014
року, та витрати по оплаті судового
збору у сумі 114 грн. 70 коп., припинити дію
виконавчого листа № 2-829 від 30.06.2011 року,
та припинити дію постанови державного
виконавця про звернення стягнення на
заробітну плату від 09.08.2011 року.

Рішенням Костянтинівського районного
суду Донецької області від 10 лютого 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто
суму сплачених на її утримання
аліментів в розмірі 5291 гривень за
період з 13 травня 2013 року до 13 січня 2014
року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 витрати з оплати судового
збору 114 грн.70 копійок. Судом також
припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3
на утримання ОСОБА_2 за рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 6 грудня 2011 року
за виконавчим листом №2-829 від 30.06.2011
року.

З вказаним рішенням не погодилась
ОСОБА_2 та оскаржила його в
апеляційному порядку. Просила рішення
скасувати та винести нове. Вважає, що
рішення винесено з неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Зауважує на ті обставини, що
судом неправильно застосовані норми
закону, які випливають із
правовідносин, а саме посилання суду
першої інстанції на ст. 82 СК України не
є правильним, бо правовідносини, які
склалися між сторонами регулюються ст.
84 ч.4 СК України.

Судом першої інстанції
встановлено наступне.

Рішенням Костянтинівського районного
суду Донецької області від 15 червня 2012
року шлюб між сторонами було
розірвано./а.с.12/ Від шлюбу
зареєстрованого 28 квітня 2011 року
сторони мають дочку- ОСОБА_4.

Згідно довідки №01-20-7867-02 від 30.11.2012 року,
виданої Управлінням праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області, ОСОБА_2 згідно
наказу №51/2 повинна перебувати з 19.07.2011
року по 28 04.2014 року у відпустці по
догляду за дитиною ОСОБА_4 до
досягнення нею трирічного віку /а.с.14/.

ОСОБА_2 звернулась до
Костянтинівського районного суду
Донецької області про стягнення
аліментів на утримання дружини в
розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх
видів заробітної плати і доходів
відповідача до досягнення дитиною
ОСОБА_4 трирічного віку.

Рішенням Костянтинівського районного
суду Донецької області від 6 грудня 2011
року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
дружини було задоволено/а.с.13/ .

Згідно довідки від 20.06.2013 року №01-20-6526-02,
виданої управлінням праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області, відповідачка ОСОБА_2
вийшла на своє постійне місце роботи і
приступила до виконання обов'язків
головного спеціаліста відділу
персоніфікованого обліку одержувачів
пільг зі їх видами з 13 травня 2013 року ,
не припиняючи відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в умовах неповного робочого часу,
з виплатою державної допомоги по
догляду за дитиною. Підставою є наказ
№31/2 від 07.05.2013 року /а.с.40-41/.

Згідно довідки, виданої з місця роботи
відповідачка дійсно приступила до
виконання своїх посадових обов'язків з
13.05.2013 року і по листопад 2013 року
отримала дохід в якості заробітної
плати за вирахуванням необхідних
платежів 16297, 68 грн./а.с.42/.

Відповідно довідки з місця роботи
позивача ОСОБА_3 з нього на користь
відповідачки з травня 2013 по січень 2014
року було стягнуто аліменти згідно
виконавчого листа №2-1189 від 06.12.2011 року
у розмірі 5291,18 грн.

Вислухавши
суддю-доповідача,відповідачку ОСОБА_2,
її представника, позивача ОСОБА_3,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права й обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційним судом встановлене, що
частково задовольняючи позовні вимоги
позивача суд першої інстанції,
керуючись ст.. 82 СК України, виходив з
тих підстав, що відповідачка з моменту
виходу на роботу стала отримувати
заробіток не менш доходів, які отримує
позивач, тобто вона знаходиться в
матеріальному становищі, достатньому
для свого власного забезпечення, яке не
вимагає виплати їй допомоги від
колишнього чоловіка.

З такими висновками суду погодитися
неможна, бо вони прийняті в порушення
норм матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України
право на утримання аліментів має
вагітна дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від того
чи вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Відповідно до ст. 85 СК України
право дружини на утримання,
передбачене статтею 84 цього Кодексу,
припиняється в разі припинення
вагітності, народження дитини мертвою
або якщо дитина передана на виховання
іншій особі, а також у разі смерті
дитини. Право дружини на утримання
припиняється, якщо за рішенням суду
виключено відомості про чоловіка як
батька з актового запису про
народження дитини.

Апеляційним судом встановлене, що
ОСОБА_2 згідно наказу №51/2 перебуває з
19.07.2011 року по 28 04.2014 року у відпустці по
догляду за дитиною ОСОБА_4 до
досягнення нею трирічного віку /а.с.14/.

Відповідно до Рішення
Костянтинівського районного суду
Донецької області від 6 грудня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дружини було задоволено/а.с.13/ .

Згідно довідки від 20.06.2013 року №01-20-6526-02,
виданої управлінням праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області, відповідачка ОСОБА_2
вийшла на своє постійне місце роботи і
приступила до виконання обов'язків
головного спеціаліста відділу
персоніфікованого обліку одержувачів
пільг зі їх видами з 13 травня 2013 року ,
не припиняючи відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в умовах неповного робочого часу,
з виплатою державної допомоги по
догляду за дитиною. Підставою є наказ
№31/2 від 07.05.2013 року /а.с.40-41/.

Враховуючи, що ст.. 85 СК України містить
вичерпний перелік підстав для
припинення права дружини на утримання,
передбачене ч.4 ст. 84 СК України й
жодної підстави для припинення цього
права позивач не навів у суді, то з цих
підстав у суду першої інстанції не було
законних підстав для задоволення
позову про припинення права
відповідачки на утримання від
позивача аліментів та стягнення з
відповідачки на його користь незаконно
отриманих аліментів у сумі 5291 грн. за
період з 13 травня 2013 року по 13 січня 2014
року, та витрат по оплаті судового
збору у сумі 114 грн. 70 коп.

Позов у частині , про припинення
стягнення аліментів на підставі
виконавчого листа № 2-829 від 30.06.2011 року,
та у частині припинення дії постанови
державного виконавця про звернення
стягнення на заробітну плату від 09.08.2011
року не підлягає задоволенню з
наступного.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
просив суд про припинення стягнення
аліментів на підставі виконавчого
листа № 2-829 від 30.06.2011 року, та
припинення дії постанови державного
виконавця про звернення стягнення на
заробітну плату від 09.08.2011 року, тобто
поставив питання, які пов'язані з
виконанням судового рішення у
цивільних справах, які регулюються
розділом 6 ЦПК України.

Правовідносини, які склалися між
сторонами регулюються ст.ст. 84,85 СК
України та не передбачають
припинення стягнення аліментів на
підставі виконавчого листа, та
припинення дії постанови державного
виконавця про звернення стягнення на
заробітну плату.

При встановленні зазначених
фактів і ухваленні рішення судом були
порушені норми процессуального права
та неправильно застосовані норми
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги
обгрутовані і спростовують висновкі
суду.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, на
підставі п.2 ч.1,2 ст.309 ЦПК України
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення
права на утримання та стягнення
незаконно отриманих аліментів, про
припинення дії виконавчого листа № 2-829
від 30.06.2011 року, та припинення дії
постанови державного виконавця про
звернення стягнення на заробітну плату
від 09.08.2011 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,309,316 ЦПК
України, апеляційний суд -

ВИРІШИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Костянтинівського
районного суду Донецької області від 10
лютого 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права
на утримання та стягнення незаконно
отриманих аліментів, про припинення
дії виконавчого листа № 2-829 від 30.06.2011
року, та припинення дії постанови
державного виконавця про звернення
стягнення на заробітну плату від 09.08.2011
року - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Суддя: