Справа № 505/2039/13-ц
Провадження № 2/505/16/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -
Фабіжевського С.А.

при секретарі - Гончар О.В.

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Котовську Одеської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним та визнання
права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачка наполягала на визнанні
недійсним договору купівлі-продвжу
автобуса «Богдан А091» д/н НОМЕР_1, 2002
року випуску від 26 грудня 2012 року між
відповідачами; на визнанні цього
транспорту сумісно набутим майном її
та ОСОБА_4, визнавши за нею право
власності на ? ідеальну частку в цьому
майні. Надала відповідні докази.

Відповідач, ОСОБА_4, позов не визнав,
стверджуючи, що свого часу, у минулому
році позивачка вже зверталась до суду з
відповідним позовом, але справа була
залишена без розгляду за заявою
позивачки, з якою він за спірне майно
повністю розрахувався. Про це вона
надала власноруч розписку, яка
знаходиться в матеріалах справи і
будь-яких претензій вона не мала.
Зазначив, що позичив у батька, ОСОБА_5
кошти на відновлення автомобіля. Але,
не маючи змоги віддати йому кошти
передав автомобіль у власність батька
у погашення боргу, який оформив його на
своє ім'я, а згодом за дорученням продав
його ОСОБА_5, і який фактично і є на цей
час власником автомобіля. Надав
відповідні докази. Просив у позові
відмовити.

Співвідповідач, ОСОБА_5, також позов не
визнав, підтвердив доводи відповідача,
додав, що свого часу дійсно дав у борг
сину, ОСОБА_4, 63000 грн. для відновлення
спірного автобуса. Але, побачивши, що у
відповідача з позивачкою погіршуються
стосунки впритул до розірвання шлюбу,
вимагав від сина повернення коштів або
автобуса. Оскільки він на той час
отримав від сина тільки 10000 грн., а
залишок суми він йому не взмозі
віддати, відповідач отримав від сина
автобус, оформив його на своє ім'я, а
згодом продав за дорученням
автомобіль ОСОБА_5, який оформивши
тимчасовий техталон на своє ім'я , зараз
і володіє ним, про це позивачка
достеменно знала.

Вислухавши сторони, дослідивши
представлені докази, оцінивши
обставини справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З 17 вересня 2000 року по 10 жовтня 2012 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пребували між собою у
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу
вони мають синів, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У період
перебування сторін у зареєстрованому
шлюбі ОСОБА_4 придбав автобус «Богдан
А091» д/н НОМЕР_1 2002 року випуску. При
цьому на відновлення його позичив у
батька, ОСОБА_5 63000 грн. Але, побачивши
погіршення стосунків між сином та
позивачкою, у 2012 році ОСОБА_5 висловив
бажання сину повернути йому кошти.
ОСОБА_4, віддавши 10000 грн., залишок суми
не зміг повернути батькові, ОСОБА_5 і
змушений був у рахунок погашення боргу
на його вимогу, віддати йому спірний
автомобіль, на підставі
довідки-розрахунок ДПІ №8747733 від 26
грудня 2012 року (див. довідку №78 від 22
січня 2014 року ГУ МВС України в Одеській
області), оформив спірне авто на своє
ім'я і згодом продав за дорученням
спірний автобус ОСОБА_5, який отримав на
цей транспортний засіб тимчасовий
реєстраційний талон серії НОМЕР_2 і
зараз володіє т користується
транспортним засобом.

Зазначені обставини стверджувалися
сторонами, підтвердженні відповідними
доказами та нічим не спростовані.

За таких підстав суд дійшов до висновку
про те, що придбаний ОСОБА_4 спірний
автотранспортний засіб є на підставі
ст. 60 п. 1 СК України сумісно набутим
майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якому кожний
з них має право на половину цього майна,
якщо інше не передбачено Законом та
домовленістю між сторонами (ст. 70 СК
України); тому в цій частині позов
підлягає без умовленому задоволенню.
Разом з тим, судом достеменно
встановлено, що 27 грудня 2012 року
співвідповідач по справі ОСОБА_5, у
підсумку взаєморозрахунків з ОСОБА_5,
отримавши у своє користування спірний
транспортний засіб, зареєстрував його
на підставі довідки-розрахунку ДПІ
№874733 від 26 грудня 2012 року на своє ім'я,
тобто став фактичним та юридичним
власником автомобіля. Інакше, на момент
звернення до Котовського
міськрайонного суду Одеської області
(03 січня 2013 року) з позовом про розподіл
сумісного майна подружжя позивачкою,
зазначене майно (автобус «Богдан А091 д/н
НОМЕР_1, 2002 року випуску») вже вибув з
власності колишнього чоловіка
позивачки, ОСОБА_4, при чому у
розрахунок отриманих від ОСОБА_5 на
відновлення спірного майна, коштів, що
не оспорювалось. При цьому
співвідповідач по справі, ОСОБА_5 є
правомірним набувачем спірного
автобусу. Таким чином, на думку суду,
позивачка не взмозі а ні вимагати
недійсним договору купівлі-продажу
автомобілю між відповідачами, як
сторонами по справі, а ні вимоги
визнання за нею права власності на ?
ідеальну частки автотранспорту з
поверненням останнього у власність
ОСОБА_4 Але, виходячи з положень ст. 60 СК
України, взмозі заявити позовні вимоги
про сплату їй грошової компенсації у
половинному розмірі вартості спірного
майна на свою користь з відповідача,
ОСОБА_4, як грошову компенсацію своєї
долі у цьому майні. Між тим, такі
позовні вимоги позивачкою не
заявлялися, сам же суд не взмозі
виходити за межі позовних вимог.

Виходячи з наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 209 п. 3 212, 215, ЦПК України, 60 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задоволити частково.

Визнати автобус «Богдан А091» д/н НОМЕР_1,
2002 року випуску сумісно набутим майном
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 судові витрати у вигляді
сплаченого судового збору у розмірі 229
грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я -
С.А. Фабіжевський