Справа № 140/604/14-ц
№2/140/277/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2014 року
Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого
судді Підлипняка М.Д.

при секретарі
Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Немирові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
Великобушинецької сільської ради,
третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на майно,-

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Великобушинецької сільської ради,
третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 від 01.03.2013 року укладеного між
ним та ОСОБА_3 дійсним та визнання за
ним права власності на вказаний
будинок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
01.03.2013 року він та ОСОБА_3 домовились
між собою про продаж будинку АДРЕСА_1. В
підтвердження чого ним було надано
ОСОБА_3 повну суму коштів у розмірі 40 000
грн., а остання видала розписку від
01.03.2013 року про отримання вказаних
коштів та ключі від будинку, в якому він
фактично проживає з того часу.

На виконання вказаної домовленості
02.03.2013 року він з ОСОБА_3 пішли до
нотаріуса для укладення договору
купівлі-продажу, однак, як з'ясувалось у
нотаріуса, у ОСОБА_3 був відсутній
правовстановлюючий документ на
вказане майно, та й технічний паспорт
на будинок потребував переоформлення.
Того ж таки 02.03.2013 року він з ОСОБА_3
звернулися до Тульчинського МБТІ із
заявою про виготовлення технічного
паспорту на вказаний будинок.

Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданого виконкомом Великобушинецької
сільської ради від 11.03.2013 року, про що
зроблено відповідний актовий запис №5.

Станом на 15.03.2013 року було виготовлено
новий технічний паспорт на вказаний
будинок, однак звертатися до суду з
позовом про визнання права власності
уже не було сенсу, так як фактична
власниця вказаного майна померла.

Єдиною спадкоємицею після смерті
ОСОБА_3 є її племінниця ОСОБА_2, що
підтверджується довідками
Великобушинецької сільської ради №100
та №101 від 10.02.2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 він домовився з
спадкоємицею ОСОБА_2, що вона прийме у
спадщину вказане майно, а потім вже
укладе з ним договір купівлі-продажу. В
підтвердження вказаної домовленості,
вона надала йому розписку, що їй відомо
про продаж будинку АДРЕСА_1 померлою
ОСОБА_3, а також про те, що жодних
претензій щодо вказаного будинку вона
не має.

Однак 06.02.2014 року за №154/02-31 ОСОБА_2
отримала від державного нотаріуса
Немирівської державної нотаріальної
контори постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії в частині
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1 належний померлій
ОСОБА_3 через відсутність
правоустановчого документа.

В подальшому ОСОБА_2 відмовилась
займатися оформленням права власності
на вказаний будинок зіславшись на брак
коштів та на те, що вказаний будинок їй
не належить, а він фактично і так
проживає у ньому. У зв'язку із цим він
змушений звернутися за захистом своїх
прав до суду.

Відповідно до технічного паспорту на
будинок АДРЕСА_1 будинок (літ. А) та
веранда (літ. а) має загальну площу 54,3
кв. м. із них житлова площа - 30,7 кв. м., а
допоміжна - 23,6 кв. м. Також до об'єкту
нерухомості відносяться ганок (літ. а1),
сарай (літ. Б), погріб (літ. Б/під), сарай
(літ. В), сарай (літ. в) та огорожа (літ.1-2).

Згідно даних технічного паспорту -
вказаний будинок з прибудовами був
збудований в 1963 році та сарай (літ. в) в
1969 році, а отже відповідно до ст. 344 ЦК
України покійна ОСОБА_3 фактично була
власником вказаного майна не зважаючи
на відсутність правоустановчих
документів.

Крім того, згідно довідки №48 від 17.01.2014
року, виданої Великобушинецькою
сільською радою, зазначено, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належав гр. ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також згідно довідки виконкому
Великобушинецької сільської ради за
№99 від 10.02.2014 року зазначено, що згідно
із записом в погосподарській книзі
виконавчого комітету за №8 , обєкт
погосподарського обліку №0687-1 в
АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_3 рахується
вказаний житловий будинок із земельною
ділянкою розміром 0,60 га землі.

Нотаріально договір купівлі-продажу
будинку не укладався і угода ніде не
реєструвалася у зв'язку із смертю
фактичного власника вказаного об'єкту
нерухомості. У зв'язку із чим він не має
можливості здійснити реєстрацію права
власності на будинок, який набув у
власність на підставі договору
купівлі-продажу.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
повністю з підстав зазначених в
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, в цій же
заяві зазначив, що позов визнає в
повному обсязі, не заперечує проти його
задоволення.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі,
просить його задовольнити.

Суд вислухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку про задоволення позову з
огляду на наступне:

Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо
правочин, для якого законом
встановлено його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна сторона
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК
України передбачає, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України -
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України - Право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві. Право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України -
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України - сторони
є вільними в укладенні договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (предмет
договору, ціна) а також інші істотні
умови визначені законом як істотні або
є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України - за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Враховуючи ту обставину, що позивач не
має можливості в позасудовому порядку
реалізувати свої права на нерухоме
майножитловий будинок, крім того,
обставини справи визнані сторонами, і в
порядку ст.61 ЦПК України не підлягають
доказуванню, суд вважає доведеними
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх позовних вимог.

З наведеного слідує, що між позивачем
та ОСОБА_3 01.03.2013 року було укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку по АДРЕСА_1, який з поважних
причин не був посвідчений нотаріально,
сторони досягли істотних умов
договору, вчинили взаємні дії для
настання юридично значимих наслідків,
та в повному обсязі виконали умови
договору.Дані обставини підтверджено
письмовими доказами та показами
спадкоємиці ОСОБА_2, яка не претендує на
будинок та повністю підтверджує факт
укладення зазначеного договору
купівлі-продажу.

В звязку із вище викладеним, суд вважає
необхідним визнати даний договір
купівлі-продажу дійсним, тобто
задоволити вимоги позивача, і визнати
за ним право власності.

Керуючись ст..ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 214,
215 ЦПК України на підставі ст..220, 325, 328,
334, 655, 656, 662 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на:

- будинок АДРЕСА_1 (будинок літ. "А" та
веранда літ. "а") загальною площею 54,3 кв.
м., житлова площа - 30,7 кв. м., допоміжна
площа - 23,6 кв. м.; а також наступні
прибудинкові приміщення:

- ганок (літ. а1), сарай (літ. Б), погріб
(літ. Б/під), сарай (літ. В), сарай (літ. в)
та огорожа (літ.1-2).

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Вінницької області
протягом 10 діб.

Головуючий: підпис

Копія вірна.

Суддя:

Рішення набрало законної сили
01.04.2014 року.

Суддя: