Провадження № 22-ц/790/23/14
Головуючий 1- інст.-
Справа № 2-186/2011
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіся
П.В.,

при секретарі - Кузьменко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне
рішення Комінтернівського районного
суду міста Харкова від 26 листопада 2012
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Троя - Тета», ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановила:

31.08.2009 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулось до суду з позовом, в якому
після уточнення просить втягнути на
його користь солідарно з TOB «Троя-Тета»,
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4
заборгованість по кредитному договору
№ 0 від 18.02.2008 в сумі 264772,82 грн., по
кредитному договору № 0 від 29.04.2008
в сумі 52431,84 доларів США в гривневому
еквіваленті за офіційним обмінним
курсом НБУ станом на дату ухвалення
рішення, відшкодувати судові витрати.

До суду надійшла заява представника
позивача про розгляд справи за його
відсутності, підтримання уточнених
позовних вимог в повному обсязі та
ухвалення рішення на підставі наявних
у справі доказів.

Представник відповідача TOB «Троя-Тета»,
директором якого є ОСОБА_3, сам
відповідач ОСОБА_3 і його представник в
судове засідання не з'явились, про день
та час розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку, заяви
про розгляд справи за їх відсутності не
надавали. Неодноразово на адресу суду
надходили клопотання іиректора TOB
«Троя-Тета» про відкладення розгляду
справи для врегулювання спору мирним
шляхом, однак до теперішнього часу суду
не надано жодних підтвердження
намагання вирішення спірних питань
щодо погашення кредитної
заборгованості.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 - ОСОБА_1 визнав частково позовні
вимоги, його письмові заперечення
долучені до матеріалів справи, однак з
подальшому в судові засідання він не
з'являвся, причини неявки суду не
повідомляв, заяви про розгляд справи за
його відсутності не надходило.,

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, про день та час розгляду
справи повідомлена у встановленому
законом порядку, заяви про розгляд
справи за її відсутності не надавала.

Заочним рішенням Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 26
листопада 2012 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Троя-Тета», ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість по кредитному договору
№ 0 від 18.02.2008 в сумі 264772,82 грн., по
кредитному договору № 0 від 29.04.2008
в сумі 52431,84 доларів США, що в гривневому
еквіваленті за офіційним обмінним
курсом НБУ станом на 26.11.2012 становить
419087,70 грн., а всього 683860 грн.. 52 коп.
Стягнуто в рівних частинах з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Троя- Тета», ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» судові витрати в сумі 3339,00
грн.

В апеляційній карзі представник ОСОБА_1
- ОСОБА_1 просить рішення суду в
частині стягнення заборгованості з
поручителів ОСОБА_1 ОСОБА_6 скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову в цій частині,
посилачючись на порушення судом норм
матеріального матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
оскільки суд безпідставно не узяв до
уваги, можливість визначення порядку
користування спірними будинком та
земельною ділянкою.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Статтями 10, 11, 57, 60, 179 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ч .1 ст. 251, ч. 1 ст. 252,
ст. 526, 554, 559, 1054 ЦК строком є певний
період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною
датою або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а
також у разі зміни зобов'язання без
згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

. Порука припиняється, якщо після
настання строку виконання зобов'язання
кредитор відмовився прийняти
належне виконання, запропоноване
боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі
переведення боргу на іншу особу, якщо
поручитель не поручився за нового
боржника.

Порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Особливості регулювання
відносин за договором про надання
споживчого кредиту встановлені
законом.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване встановленням таких
фактів та відповідних їм
правовідносин.

18.02.2008 між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та TOB «Троя-Тета»
укладено Кредитний договір № 0,
відповідно до умов якого товариству
надано кредитні кошти в сумі 150000,00 грн.
строком повернення до 18.02.2009 зі сплатою
відсотків за використання кредиту в
розмірі 14,00% річних, за користування
кредитними коштами понад встановлений
договором строк процентна ставка
збільшується до 28,0% річних.

29.04.2008 між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та TOB «Троя-Тета»
укладено Кредитний договір № 0,
відповідно до умов якого товариству
надано кредитні кошти в сумі 29800,00
доларів США строком повернення до
29.04.2009 зі сплатою відсотків за
використання кредиту в розмірі 13,9%
річних, за користування кредитними
коштами понад встановлений договором
строк - процентна ставка збільшується
до 27,8% річних.

Згідно зазначених договорів
позичальник зобов'язався щомісячно, у
встановлені договором строки,
здійснювати повернення частини
кредиту, а також сплачувати нараховані
відсотки за використання. Також п. 7.1
кредитних Договорів встановлено, що за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів за кредит позичальник
сплачує пеню з розрахунку 0,4 відсотка
від суми заборгованості. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором № .300325000 від 18.02.2008
та кредитним договором № 0 від
29.04.2008 укладено договори поруки № 180480
від 18.02.2008 та № 201263 від 29.04.2008 з ОСОБА_3,
договори поруки № 191950 від 31.03.2008 та №
201265 від 29.04.2008 з ОСОБА_1, договори поруки
№ 191930 від 31.03.2008 та № 201267 від 29.04.2008 з
ОСОБА_4, які відповідно до п. 1.3
зазначених договорів зобов'язались
відповідати перед банком в тому ж
обсязі, що і позичальник - TOB «Троя-Тета»
за Кредитними договорами, зорема, за
повернення основної суми
заборгованості, відсотків за
використання кредиту, а акож сплати
пені та штрафних санкцій, встановлених
договорами. Відповідно до п. 1.4
договорів поруки відповідальність
поручителів та позичальника є
солідарною.

Станом на 21.12.2011 заборгованість по
кредитному договору № 0 від 18.02.2008
відповідно наданого представником
позивача розрахунку становить 264772,82
гГрн., з яких 149919,73 грн. - прострочена
заборгованість за кредитом; 113868,84 грн. -
прострочена заборгованість по
відсоткам; 609,67 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по кредиту; 374,58 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам за користування кредитом.

По кредитному договору № 0 від
29.04.2008 станом на 21.12.2011 заборгованість
складає 52431,84 доларів США, з яких 29800
доларів США - прострочена
заборгованість за кредитом; 22436,97
доларів США - прострочена
заборгованість по відсоткам; 121,19
доларів США - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по оедиту; 73,68
доларів США - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по троцентам
за користування кредитом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Суд оцінив позицію відповідачів ОСОБА_4
та ОСОБА_1 щодо їх необізнаності про
виконання кредитних зобов'язань
позичальником, посилання на
відсутність у банку генеральної чи
індивідуальної ліцензії на здійснення
валютних операцій, припинення
договорів поруки на підставі ч. 2 ст. 559
ЦК України як необґрунтовану та таку,
що має на меті уникнення від виконання
своїх зобов'язань.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» підлягають задоволенню з
урахуванням досліджених у судовому
засіданні доказів.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи не відносяться до тих
підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення відносно скасування
чи зміни оскаржуємого судового рішення
і висновків суду першої інстанції не
спростовують, в її задоволенні
належить відмовити на підставі ст.308
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, 321, 322, 324, 325 ЦПК України, судова
колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 26
листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -
Судді: