Справа № 1328/1102/12
Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/783/373/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Федоришина А.В.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.

представника ТзОВ "Кей -Колект" Гук О.О.
та представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Львові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 26 вересня
2013 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ТзОВ "Кей
-Колект" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами, -

в
с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 26 вересня 2013 року
позов ТзОВ "Кей -Колект" задоволено
частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_3 на користь ТзОВ "Кей -Колект"
боргу в розмірі 606 639,56 грн., з яких:
несплачена частина кредиту становить
546 459,62 грн., прострочений борг - 8 439,45
грн., заборгованість по відсотках - 48
334,29 грн., пеня за несплату кредитних
коштів 503,84 грн., пеня за несплату
відсотків 2 902,36 грн. Вирішено питання
судових витрат.

Вказане рішення суду оскаржив
відповідач ОСОБА_3 В апеляційній
скарзі, посилаючись на незаконність
прийнятого рішення, порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.
Апелянт зазначає, що судом при прийняті
рішення не враховано положення Закону
України «Про захист прав споживачів» у
взаємозв'язку з Конституційними
нормами щодо порядку надання
споживчого кредиту та виконання таких
кредитних договорів. Вказує на те, що
банк безпідставно вимагає
дострокового погашення кредитних
коштів, не дивлячись на те, що термін
повернення кредитів згідно договорів
спливає лише 25.08.2028 року. Стверджує, що
не отримував жодної вимоги про
дострокове погашення заборгованості
та проведення оплати коштів
добровільно, чи іншої вимоги
повернення кредитів, а відтак у суду не
було підстав для застосовування
штрафних санкцій. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, про відмову у задоволенні
позовних вимог у зв'язка із їх
безпідставністю (а.с.209-211).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_4 на
обґрунтування апеляційної скарги,
заперечення на скаргу представника Гук
О.О., перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду,
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального прав.

Статтями 10, 60 ЦПК України,
встановлено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін і, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Суд першої інстанції, в супереч доводам
апелянта, з достатньою повнотою та
всебічністю дослідив надані сторонами
докази, вірно встановив фактичні
обставини справи, спірні
правовідносини та правильно
застосував матеріальне і процесуальне
право при вирішенні даного позову.

Згідно ч.3 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

У відповідності до положень ст.1048 ЦК
України, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

А за змістом ст.10561ЦК України розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом 31 серпня 2007 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було
укладено договори про надання
споживчого кредиту з терміном
погашення до 2028 року: договір №0 з
наданням кредиту в розмірі 68000 доларів
США, що еквівалентно в національній
валюті на час укладення договору сумі
343 400 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 10,5 %
річних та договір №0 з наданням
кредиту в розмірі 3 451 долар США, що
еквівалентно в національній валюті на
час укладення договору 17 427.55 грн., зі
сплатою 11,3 % річних.

Судом встановлено також, що Банк
прийняті на себе зобов'язання за
кредитним договором виконав у повному
обсязі, та надав ОСОБА_3 кредитні кошти
у визначений договором спосіб, що
підтверджено заявами про видачу
готівки №39 від 25.02.2008 року по
кредитному договору №0 та №31,32
від 31.08.2007 року. №17 від 04.09.2007 року. №36
від 05.09.2007 року, 340 від 07.09.2007 року. 37 від
13.09.2007 року, №12 від 14.09.2007 року по
кредитному договору №0 і останнім
не заперечено.

У відповідності до п.4.2. Кредитного
договору №0 Позичальник
зобов'язується погашати кредит та
сплачувати нараховані проценти шляхом
сплати ануїтетних платежів розмір яких
встановлений згідно із п.п.1.2.2. на
рахунок, вказаний в цьому ж пункті
даного договору. А відповідно до п.п.3.5.1.
Кредитного договору №0
Позичальник зобов'язується
використовувати кредит на зазначені у
цьому договорі цілі, а також повернути
суму кредиту і сплатити плату за кредит
й інші грошові платежі на рахунок банку
в порядку та на умовах, передбачених
цим Договором, а саме: на рахунок
№390 а АКБ «УкрСиббанк» (т.1 а.с. 17-19,
27-29).

Таким чином, між сторонами склались
договірні правовідносини, пов'язані з
кредитуванням, передбачені ст.1054 ЦК
України до яких застосовуються
положення параграфа 1 Глави 71 ЦК
України та загальні правила щодо умов
виконання зобов'язання передбачені
Главою 48 ЦК України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що
договірні зобов'язання перед Банком
щодо своєчасного повернення кредитних
коштів та виконання інших умов
договорів ОСОБА_3 належно не
виконувались.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем ОСОБА_3 своїх договірних
зобов'язань за Кредитними договорами у
позичальника виникла перед Банком
заборгованість, яка станом на 26 березня
2010 року згідно розрахунку банку
складає: за кредитним договором
№0 - 579 615, 65 грн., в яку входить :
несплачена частина кредиту - 521 871,54 грн.;
прострочений борг - 7 374,48 грн.;
заборгованість по відсотках - 46 591,85
грн.; пеня за несплату кредитних коштів
- 441,74 грн., пеня за несплату відсотків - 2
836,04 грн., штраф - 500 грн.; за кредитним
договором №0 - 28023,91 грн., в яку
входить : несплачена частина кредиту -
24588,08 грн.; прострочений борг - 1064,97 грн.;
заборгованість по відсотках - 1 742,44 грн.;
пеня за несплату кредитних коштів - 62,10
грн., пеня за несплату відсотків - 66,32
грн., штраф - 500 грн.

Відповідачем не спростовано вказаних
розрахунків заборгованості до
кредитних договорах.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України в разі
порушення умов кредитного договору
банк має право вимагати дострокового
повернення кредиту, сплату відсотків
та можливої неустойки і достроково
стягнути суму заборгованості за
кредитом, нарахованих відсотків і
штрафних санкцій, направивши
відповідну письмову вимогу
позичальнику.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
прострочив строк погашення кредиту, не
дотримуючись графіку погашення
кредиту, не сплатив в повному обсязі
відсотки за користування кредитом.

В супереч твердженням апелянта, банком
01 лютого 2010 року за вих. №137-010/0497 була
направлена ОСОБА_3 письмова вимога про
дострокове повернення кредиту та
процентів у зв'язку з неналежним
виконання умов кредитних договорів
№0 та №0 і така вимога
отримана відповідачем 24.02.2010 року (т.1
а.с.50.54, 55).

Необгрутованим є і твердження апелянта
про безпідставне стягнення з нього
штрафу, оскільки за рішенням суду до
ОСОБА_3 не застосовано штрафних
санкцій за невиконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитними
договорами, передбачених п.8.6
кредитного договору №0 та п.4.3
кредитного договору№0.

Хоча висновки суду щодо не стягнення
штрафу з відповідача за невиконання
договірних зобов'язань, як подвійного
стягнення, є помилковими, позивач з
такою позицією суду погодився та
рішення суду в цій частині не оскаржив.

Таким чином, при вирішенні даного спору
суд першої інстанції вірно врахував як
фактичні обставини справи так і вище
зазначені норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини та
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, судом
вірно встановлені фактичні обставини
справи, правильно застосовано
матеріальний закон та процедура
розгляду передбачена ЦПК України,
колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та позовних
вимог не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1ч.1ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 26 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Федоришин А.В.