Справа № 161/263/14-ц
Провадження № 2/161/864/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

25 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.,

з участю позивача -
ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Гіркополонківської сільської
ради Луцького району про визнання
права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідачів про визнання права
власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась
спадщина на належний йому житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами АДРЕСА_1

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав
заповіт, яким все належне йому майно
заповів в рівних частинах йому та
відповідачу.

Вказує, що 24.12.2012 року отримав свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,0705 га та на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,1200 га, що
розташовані в АДРЕСА_1

При цьому зазначає, що інший
спадкоємець після смерті батька
спадщину не прийняв і у встановленому
законом порядку не подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

На даний час не може отримати свідоцтво
про право на інше спадкове майно -
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 через
відсутність правовстановлючих
документів, у зв'язку з чим просить
визнати за ним право власності на дану
нерухомість.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві та просив його
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, просив відмовити в його
задоволенні так як вважає, що має право
на частку у спадковому майні, оскільки
батьком складено заповіт і на нього,
однак при цьому у своїх пояснення
вказав, що у батька перед смертю
протягом півтора року не з'являвся, бо
позивач чинив у цьому перешкоди .

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши наявні
письмові докази, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3, що стверджується
відповідним свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 14.11.2012 року, який
являвся батьком позивача та
відповідача (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на належний йому житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, що стверджується
довідкою Гіркополонківської сільської
ради(а.с. ), технічним паспортом на
житловий будинок (а.с. 6-9) і сторонами не
оспорюється .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Як з'ясовано в судому засіданні із
заповіту від 13.11.2009 року, посвідченого
Гіркополонківською сільською радою
Луцького району, ОСОБА_3 все належне
йому майно заповів в рівних частинах
синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

З матеріалів справи та дослідженої в
судовому засіданні спадкової справи
вбачається, що спадщину після смерті
прийняв лише один із спадкоємців -
ОСОБА_1, що підтверджується його
заявами до державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини(а.с. ),
свідоцтвами на право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,0705 га та на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,1200 га, що розташовані в АДРЕСА_1
(а.с. 10, 11).

Отже, з представлених суду і
досліджених в судовому засіданні
письмових доказів, судом встановлено,
що позивач прийняв спадщину шляхом
подачі до державної нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини, а
тому вважається таким, що прийняв її в
порядку ст. 1269 ЦК України. Про відмову
від неї не заявляв.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

При цьому, у відповідності до ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття
спадщини та у відповідності до ч. 1 ст.
1272 ЦК України вважається таким, що не
прийняв її, оскільки заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини не подав і на момент відкриття
спадщини не проживав разом із
спадкодавцем, про що ствердив в
судовому засіданні.

При цьому, суд враховує його пояснення,
надані ним в судовому засіданні про те,
що він протягом півтора року не
з'являвся у батька та суду не надав
доказів стосовно вчинення перешкод у
цьому зі сторони позивача чи інших
осіб.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити та визнати за ним право
власності на спадкове майно.

Оскільки позивач не наполягав на
відшкодуванні судових витрат, то їх
стягнення з відповідача проводити не
слід.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 130, 209, 213-215
ЦПК України, ст. ст. 1222, 1235, 1261, 1269, 1270, 1272
ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк