Справа № 246/1654/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року Тельманівський
районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді
Попека О.В.,

при секретарі
Папаяні С.М.,

за участю представника
позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача:
ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми
боргу,

В С Т А Н О В И В :

07 листопада 2013 року до суду
звернувся позивач ОСОБА_4 з позовом до
відповідача ОСОБА_5 про стягнення суми
боргу за договором позики, вказуючи на
те, що 03 серпня 2013 року позивач позичив
відповідачу 10000 доларів США,
еквівалент 80000 грн., до 31 жовтня 2013 року.
На підтвердження укладеного договору
позики він надав позивачу розписку. У
встановлений строк ОСОБА_5 борг
позивачу не повернув. Тому, позивач
звернувся з даним позовом до суду і
просить стягнути з відповідача на його
користь суму боргу у розмірі 80000
гривень, а також витрати понесені ним, у
зв'язку зі сплатою судового збору.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, на позовних вимогах
наполягав в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтвердив обставини ,
викладені у позовній заяві позивачем
та просив задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності,
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 частково
підтвердив обставини, які були
викладені позивачем в позовній заяві,
пояснивши суду, що дійсно 03 серпня 2013
року позивач позичив відповідачу 10000
доларів США , терміном повернення до 31
жовтня 2013 року. На підтвердження
укладеного договору позики він надав
позивачу розписку. 22 жовтня 2013 року
відповідач ОСОБА_5 повернув борг в
повному обсязі, а позивач ОСОБА_4 на
підтвердження того, що відповідач
повернув борг позивачу написав
розписку, що ОСОБА_5 не має перед ним
заборгованості грошових коштів та будь
- якої заборгованості по невиконаним
грошовим зобов'язанням. Просив
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 частково
підтвердила обставини, які були
викладені позивачем в позовній заяві,
пояснивши суду, що дійсно 03 серпня 2013
року позивач позичив відповідачу 10000
доларів, терміном повернення до 31
жовтня 2013 року. На підтвердження
укладеного договору позики він надав
позивачу розписку. 22 жовтня 2013 року
відповідач ОСОБА_5 повернув борг в
повному обсязі, а позивач ОСОБА_4 на
підтвердження того, що відповідач
повернув борг позивачу написав
розписку, що ОСОБА_5 не має перед ним
заборгованості грошових коштів та будь
- якої заборгованості по невиконаним
грошовим зобов'язанням. Просила
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини
справи, дослідивши письмові докази та
матеріали справи, дійшов до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справу за зазначеним
позовом, в межах заявлених позовних
вимог до зазначених в позові осіб і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно вимогам ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно розписки написаної 03
серпня 2013 року ОСОБА_5, який взяв в борг
у ОСОБА_4 10000 (десять тисяч) доларів.
Вказану суму зобов'язався повернути до
31 жовтня 2013 року.

Згідно розписки написаної 22
жовтня 2013 року ОСОБА_5, вбачається , що
ОСОБА_5 не має перед ним заборгованості
грошових коштів та будь - якої
заборгованості по невиконаним
грошовим зобов'язанням.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_5 03 серпня 2013 року позичив у
позивача ОСОБА_4 10000 (десять тисяч)
доларів, терміном повернення до 31
жовтня 2013 року. На підтвердження
укладеного договору позики він надав
позивачу розписку. 22 жовтня 2013 року
позивач ОСОБА_4 написав розписку про
те,що відповідач не має перед ним
заборгованості грошових коштів та будь
- якої заборгованості по невиконаним
грошовим зобов'язанням. Тобто слід
вважати, що на момент написання
позивачем розписки вказана сума була
йому повернута у повному обсязі . За
таких підстав суд вважає позовні
вимоги позивача є необґрунтованими та
безпідставними, та такими що
задоволенню не підлягають у повному
обсязі.

З позивача на користь УДКСУ у
Тельманівському районі, підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 800
(вісімсот) гривень.

На підставі викладеного, ст.ст.
1046, 1047, 1049 ЦК України та керуючись
ст.ст.10, 60, 88, 212, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу у
розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь УДКСУ
у Тельманівському районі судовий збір
у розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Тельманівський районний суд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення, апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя