РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20229/13-ц

2/643/1012/14

13.02.2014 р.
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

при секретарі -
Горборуковій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської
ради, третя особа - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області, про
визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2013 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом до Харківської
міської ради Харківської області про
визнання за ними права спільної
часткової власності у рівних частках
на самочинно побудовані нежитлові
приміщення в літ. «А2», а саме: літ. «Ап»
приміщення підвал № VІІв, площею 19,4
кв.м, першого поверху приміщень -
частини 6,7,8, частини 9, площею 42,2 кв.м,
приміщення № 52, 53, 54, 55, площею 46,1 кв.м,
загальною площею 107,7 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;
визнання за ними права спільної
часткової власності у рівних частках
на нежитлову будівлю літ. «А2»,
загальною площею 1896,5 кв.м, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивачі
зазначили, що на підставі рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 28.11.2008 р. на їх ім'я зареєстроване
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на
праві приватної спільної часткової
власності у рівних частках на
самочинно побудовані прибудови
першого поверху - ХІа, площею 36 кв.м, ХІб,
площею 8,8 кв.м, 22а, площею 5,4 кв.м, 22б,
площею 1 кв.м, 22в, площею 27,6 кв.м, 48г,
площею 3,5 кв.м, 48д, площею 2,5 кв.м, 48е,
площею 1,6 кв.м, 8а, площею 6,4 кв.м, 6а,
площею 36,9 кв.м, 3б, площею 24,4 кв.м;
приміщень другого поверху № 1, площею 89
кв.м та приміщень підвалу № VІІа,
площею 4,9 кв.м, № VІІб, площею 29,3 кв.м,
нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною
площею 1807,4 кв.м. Власними зусиллями та
за власні кошти позивачі здійснили
самовільно прибудоване нежитлове
приміщення, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 в літ. «А2», в якому самовільно
побудували нежитлові приміщення
підвалу № VІІв, площею 19,4 кв.м І поверху,
№ 6,7,8,9, площею 42,2 кв.м, № 52, 53, 54,55, площею
46,1 кв.м, загальною площею 107,7 кв.м.
Приміщення прибудовані до нежитлових
приміщень - сходова клітина, санвузли,
підсобні приміщення, основні
приміщення, стан приміщень визначено,
як будівельний. Згідно з висновком про
вартість майна - нежитлових приміщень,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на
21.10.2013 р. становить 79900 грн. Згідно з
технічним висновком ФЛП «ОСОБА_4»,
загальний технічний стан приміщень, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
107,7 кв.м - задовільний та придатний для
подальшої експлуатації. Експлуатація
будівлі не суперечить
будівельно-технічним, санітарним та
протипожежним нормам. 02.09.2013 р. ФОП
ОСОБА_5 виготовила технічний паспорт на
виробничий будинок, який розташовано
за адресою: АДРЕСА_1 в літ. «А2», а саме:
«Ап», усього по підвалу 124,6 кв.м; в літ.
«А-2» першого поверху 1118,1 кв.м; в літ.
«А-2» другого поверху 653,8 кв.м, що
складає по літ. «А-2» 1896,5 кв. м.
Позивачем на адресу виконкому
Харківської міської ради був
направлений лист з проханням видати
свідоцтво про право власності на
здійснене будівництво нежитлових
приміщень, але даний лист до
теперішнього часу не розглянутий.
Рішення щодо видачі свідоцтва про
право власності на нежитлові
приміщення не прийняте, документів які
б посвідчували за позивачами право
власності на вищевказану нежитлову
будівлю, відповідачем не видані.

Представники позивачів, які діють
на підставі виданих довіреностей,
надали суду заяви про розгляд справи у
їх відсутність, позовні вимоги
позивачів підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача
Харківської міської ради в судове
засідання не з'явився, направив
заперечення на позовну заяву та
зазначив, що житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту. Право
власності на нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, або за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно (ст. 376 ЦК
України). Згідно ст. 376 ЦК України та
вимог ЗК України збереження об'єкту
самочинного будівництва допускається
виключно у випадку надання на те згоди
власника земельної ділянки. Просив
прийняти законне та обґрунтоване
рішення, яке не порушує прав третіх
осіб та розглянути справу без його
участі.

Третя особа - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області в судове засідання
не з'явилася, направили суду відзив по
справі, в якому зазначили, що державний
контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.
Згідно з Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію,
затвердженого Указом Президента
України № 439/2011 від 08.04.2011 р. та Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМУ № 553 від
23.05.2011 р., основними завданнями
Держархбудінспекції та її
територіальних органів є виконання
дозвільних, реєстраційних функцій та
здійснення контролю і нагляду у сфері
будівництва, містобудування та
архітектури. Крім того, інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю є єдиним органом державної
влади уповноваженим на встановлення
факту готовності об'єкту до
експлуатації. Прийняття в експлуатацію
об'єктів проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Інспекцією
сертифікату. Законом України, який
введений державою для здійснення
контролю за користуванням майном
відповідно до загальних інтересів є
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності», п.8 ст. 39
зазначеного Закону встановлено, що
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється. Отже визнання у
судовому порядку права власності на
об'єкт будівництва не позбавляє
обов'язку введення його в експлуатацію.
Інформація про наявність у позивача
дозвільних документів на право
виконання будівельних робіт з
будівництва об'єкту та вводу його в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку відсутня.
Враховуючи викладене, вважали, що
підстав для задоволення позову не
вбачається (а.с. 60-62).

Суд, дослідивши матеріали справи
та надані докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно з Договором дарування,
посвідченим приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 16.09.2004 р., реєстраційний №
1793, позивачам на праві спільної
часткової власності по ? кожному
належить нежитловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно з витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
08.09.2009 р., за ОСОБА_2, ОСОБА_1 на підставі
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 21.11.2008 р. зареєстроване
право спільної часткової власності по ?
частці за кожним на нежитлові
приміщення: підвалу № V,VI , VII, VIIб, VIIа,
площею 102,9 кв.м, 1-го поверху, площею 1034,3
кв.м, 2-го поверху, площею 670,2 кв.м в літ.
«А-2», загальною площею 1807,4 кв.м (а.с.14-15,
16).

Впродовж експлуатації зазначеної
будівлі позивачами за свої особисті
кошти самочинно збудовані приміщення
в літ. «А2», а саме: літ. «Ап» приміщення
підвал № VІІв, площею 19,4 кв.м, першого
поверху приміщень - частини 6
(вмивальня), 7 (підсобне), 8 (підсобне),
частини 9 (основне), площею 42,2 кв.м,
приміщення № 52 (підсобне), 53 (сан.вузол),
54 (основне), 55 (тамбур), площею 46,1 кв.м,
загальною площею 107,7 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту
на виробничий будинок нежитлову
будівлю літ. «А-2», виготовленого 02.09.2013
р. ФОП ОСОБА_5, загальна площа
приміщень по літ. «А-2» складає 1896,5 кв.м,
площа самочинно збудованих приміщень -
107,7 кв.м (а.с. 40-47).

Згідно з Технічним висновком про
стан будівельних конструкцій нежилих
приміщень, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, в нежилій будівлі літ. «А-2» та
визначення можливості подальшої
експлуатації від 17.04.2013 р., наданого
ФОП ОСОБА_4 (Свідоцтво про
держ.реєстрацію НОМЕР_3 від 06.04.2004 р.),
самовільно побудованих нежилих
приміщень в «Ап»- № VIIв, приміщення
першого поверху - № частина 6, 7, 8,
частина 9, 52, 53, 54, 55, площею 107,7 кв.м,
вважають можливою подальшу
експлуатацію, дефектів в несучих
конструкціях та фундаментів будівель
не виявлено. Технічний стан
будівельних конструкцій в цілому
забезпечує надійну експлуатацію та
безпеку для життя та здоров'я
користувачів. Технічні рішення,
прийняті при будівництві, відповідають
вимогам діючих норм та правилам
державних стандартів будівельних,
санітарних та протипожежних норм
(а.с.49-58 додатки).

Частиною другою ст. 328 ЦК України
передбачено, що право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

З вимог ч.3 ст. 376 ЦК України
вбачається, що право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Отже, позивачам для реєстрації права
власності на новостворене нерухоме
майно необхідний правовстановлюючий
документ, який би засвідчував право
власності на вищевказаний об'єкт
нерухомості. Так, відповідно до п.5 ч.1
ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», зі змінами та
доповненнями, державна реєстрація
прав проводиться на підставі, зокрема,
рішень судів, що набрали законної сили.

На підставі викладеного, суд вважає
можливим позов задовольнити та визнати
за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право спільної
часткової власності у рівних частках
на самочинно побудовані нежитлові
приміщення в літ. «А2», а саме: літ. «Ап»
приміщення підвал № VІІв, площею 19,4
кв.м, першого поверху приміщень -
частини 6,7,8, частини 9, площею 42,2 кв.м,
приміщення № 52, 53, 54, 55, площею 46,1 кв.м,
загальною площею 107,7 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;
визнати за ними право спільної
часткової власності у рівних частках
на нежитлову будівлю літ. «А2»,
загальною площею 1896,5 кв.м, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 182, 328, 331, 376, 380 ЦК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1),
ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_2) право спільної
часткової власності у рівних частках
на самочинно побудовані нежитлові
приміщення в літ. «А2», а саме: літ. «Ап»
приміщення підвал № VІІв, площею 19,4
кв.м, першого поверху приміщень -
частини 6,7,8, частини 9, площею 42,2 кв.м,
приміщення № 52, 53, 54, 55, площею 46,1 кв.м,
загальною площею 107,7 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1),
ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_2) право спільної
часткової власності у рівних частках
на нежитлову будівлю літ. «А2»,
загальною площею 1896,5 кв.м, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Харченко
А.М.