РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19457/13-ц

пр. № 2/759/1115/14

05 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом про розірвання шлюбу,
мотивуючи свої вимоги тим, що спільне
життя з відповідачкою не склалося
через її систематичне нехтування
інтересами сім'ї, непорозуміння,
внаслідок чого він втратив почуття
довіри та поваги до дружини. Спільне
господарство не ведеться з вересня 2012
року, з того часу шлюбні стосунки
припинено, відповідачка проживає
окремо. Він неодноразово наполягав на
розірванні шлюбу, проте відповідачка
відмовлялася добровільно розірвати
шлюб. Подальше спільне життя в шлюбі
вважає неможливим через втрату поваги
та довіри до дружини, збереження сім'ї
також вважає неможливим.

Згідно ухвали суду від 03.04.2014 року
сторонам надавався термін на
примирення, після якого позивач у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та наполягав на розірванні
шлюбу.

Відповідачка у судовому засіданні
проти позову заперечувала, зазначаючи,
що і так фактично вони з позивачем рік
проживають окремо.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідачки, дослідивши докази та
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

03 липня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було зареєструвано шлюб у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Оболонського районого управління
юстиції м. Києва, про що зроблено
актовий запис № 521.

Від шлюбу сторони спільних дітей не
мають.

Причиною розпаду сім'ї сторін стали
різні погляди на життя та їх небажання
зберігати сім'ю.

Подружжя не знаходить
взаємопорозуміння в сімейних
відносинах, шлюбно-сімейні стосунки
між ними припинені, спільне
господарство не ведеться. Сім'я існує
лише формально. Спорів матеріального
характеру сторони не мають.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Оскільки, позивач, після терміну на
примирення наполягає на розірванні
шлюбу, суд дійшов висновку, що не
розірвання його буде суперечити
інтересам ОСОБА_1, а тому позов підлягає
задоволенню, з урахуванням того, що
сім"я та шлюб має базуватись на
взаємній згоді обох, а не на бажанні
одного із подружжя.

За таких обставин, суд вважає, що
сім'я розпалася остаточно, а тому
шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України,
ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 03 липня 1993 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Оболонського районого
управління юстиції м. Києва, за актовим
записом № 521, розірвати.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення через
Святошинський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: