Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/542/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у місті Виноградів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4
батько позивача - ОСОБА_4, після смерті
якого відкрилася спадщина, яка
складається з житлового будинку в
АДРЕСА_1, на який відсутні
правовстановлюючі документи.

Після смерті батька даний житловий
будинок перейшов у володіння та
користування позивача, він проживає в
даному житловому будинку. Позивач
прийняв спадщину, так як постійно
проживав разом з спадкодавцем даному
будинку і проживає в ньому на даний час,
що підтверджується довідкою
Олешницької сільської ради № 1223 від
03.12.2013 року.

З народження позивач був
зареєстрований в АДРЕСА_2 - це так звана
«старовина» його батька, тобто будинок
його батьків, однак фактично з свого
народження позивач проживав та
проживає в АДРЕСА_1, тобто в спадковому
житловому будинку. Брат позивача -
відповідач по справі ОСОБА_3, хоча і
зареєстрований в спадковому будинку в
АДРЕСА_1, але спадщину не прийняв, так як
проживав на час відкриття спадщини і
проживає на даний за іншою адресою -
АДРЕСА_3., а також подав заяву про
відмову від спадщини. Відповідачка по
справі - мати позива ОСОБА_2 також
спадщину після смерті батька позивача
та її чоловіка не прийняла і
відмовилась від спадщини,
зареєстрована та проживала на час
відкриття спадщини за іншою адресою,
інших спадкоємців немає.

Згідно довідки КП
«Виногрйдівського районне БТІ» №
570 від 30.08.2013 року правовстановлюючих
документів на даний житловий будинок
не оформлено, а тому позивач не має
можливості надати державному
нотаріусу правовстановлюючий документ
на даний будинок для отримання
свідоцтва про право на спадщину, в
зв'язку з чим йому був наданий лист
Виноградівської державної
нотаріальної контори № 227/01-16 від 04.09.2013
року. Житловий будинок рахується за
померлим батьком ОСОБА_4,
інвентаризаційна вартість будинку
становить 120 864,00 грн.

У зв'язку з цим позивач просить визнати
право власності на вказаний будинок.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, однак до суду подав письмове
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю та просить суд такі
задовольнити з підстав, наведених в
позовній заяві (а.с.21).

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, однак до суду подали
письмові заяви про розгляд справи за
їх відсутності, проти задоволення
позову не заперечують (а.с.22, 23).

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачкою позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання відповідачем
позову прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивача - ОСОБА_4
(а.с.16).

Після його смерті залишилося спадкове
майно - житловий будинок АДРЕСА_1

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є
позивач ОСОБА_1, син померлого та
ОСОБА_2, як дружина померлого та ОСОБА_3 -
син померлого, які є відповідачами по
справі.

Після смерті ОСОБА_4 житловий будинок
АДРЕСА_1 перейшов у володіння та
користування позивача. Відповідачі
претензій до спадкового майна не
ставить.

Житловий будинок АДРЕСА_1 за даними БТІ
у Виноградівському районі 1974 року
побудови, будівництвом завершений,
рахується за ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, його вартість становить
120864 грн., що підтверджується довідкою №
570 від 30.08.2013 року КП "Виноградівське
бюро технічної інвентаризації",
технічним паспортом на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду, правовстановлюючих документів
на будинок не виготовлено (а.с.12, 13-15).

Позивач фактично прийняв спадщину
оскільки на день смерті спадкодавця
проживав в спадковому будинку (а.с.10).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину
не прийняли і від прийняття такої
відмовилися, про що стверджується їх
заявами (а.с.6, 9)

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання
права с одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів, що
підлягають захисту судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені після
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя що його
пережив та батьки.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України
передбачено, що право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У відповідності до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвеціїї про захист прав
людини і

основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Як видно з представлених доказів,
будинок 1974 року побудови, знаходиться в
сільському населеному пункті, має в
ньому окремий порядковий номер, інші
особи на володіння та користування
даним будинком на підставах,
передбачених законом, своїх прав не
заявляють, придатність будинку для
проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, а також якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" права
на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав. А у
відповідності до п.5 ч.1 ст.19 цитованого
Закону державна реєстрація прав
проводиться на підставі, зокрема,
рішень судів, що набрали законної сили.

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, розглядаючи
вказану справу в межах заявлених
позивачем вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які оцінені судом в
їх сукупності, вважає, що позивачем на
законних підставах набуто право
власності на спадкове майно, тому
позовні вимоги підлягають до
задоволення в повному обсязі і за ним
необхідно визнати право власності на
житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо