Справа № 1716/4874/2012
Номер провадження 2/570/33/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Штогуна О.С.

при секретарі Соломицька Л.М.

за участю представника ОСОБА_1 -
адвокати ОСОБА_2

відповідача за первісним та позивача
за зустрічним позовом ОСОБА_3

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням і
зняття її з реєстрації та зустрічною
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
вселення у житловий будинок,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся у Рівненський
районний суд Рівненської області з
позовною заявою, в якій просить визнати
ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вищевказаний
житловий будинок належить йому на
праві приватної власності. Відповідач,
з червня 2012 року по даний час, в будинку
не проживає, за комунальні послуги не
сплачує, що є підставою для визнання її
такою, що втратила право користування
даним житлом.

До початку розгляду справи по суті,
відповідач подала зустрічну позовну
заяву до ОСОБА_1, в якій просить вселити
її у житловий будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилається на те, що 1 березня 2008
рокувона на праві члена сім'ї власника
будинку, як дружина сина ОСОБА_1,
вселилась у житловий будинок АДРЕСА_1. В
червні 2012 року в зв'язку із постійними
сварками на ґрунті побутових проблем
та непорозумінь із чоловіком та його
батьками вимушена була тимчасово
переїхати з дітьми до іншого місця
проживання. Незважаючи на те, що
безпосередньо у належному ОСОБА_1
будинку вона не проживала, однак до
листопада 2012 року зберігала там свої
речі та мала вільний доступ до них.

В листопаді 2012 року відповідач
примусив її забрати свої речі,
заборонив користуватись вищевказаним
будинком та звернувся до суду з позовом
про визнання такою, що втратила право
користування даним житлом, що свідчить
про створення перешкод у користуванні
житлом та стало підставою звернення до
суду з зустрічною позовною заявою про
вселення у житло.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пославшись
на обґрунтування викладенні в первісні
позовні заяві свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, поряд з цим
позовні вимоги за зустрічним позовом
не визнав та просив відмовити у їх
задоволенні.

ОСОБА_3 пославшись на обґрунтування
викладенні в зустрічному позові свої
вимоги підтримала в повному обсязі,
поряд з цим позовні вимоги за первісним
позовом не визнала та просила
відмовити у їх задоволенні.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4,
пославшись на обставини викладенні в
зустрічній позовні заяви позицію
довірителя підтримав, просив зустрічну
позовну заяву задоволити.

Заслухавши пояснення сторін їх
представників, показання свідків,
оцінивши дослідженні в судовому
засіданні докази, суд приходить до
переконання, що в задоволенні
первісного позову необхідно відмовити,
а зустрічний позов підлягає
задоволенню повністю.

Так, ОСОБА_1 з 06.02.2008 року на праві
приватної власності належить житловий
будинок АДРЕСА_1, що підтверджено
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, серія ССІ №494239 від
08.02.2008 року.

В березні 2008 року ОСОБА_3 вселилась у
вказаний житловий будинок та проживала
там до червня 2012 року, як член сім'ї
власника будинку, що підтверджено
відміткою в паспорті останньої про
реєстрацію місця проживання, довідкою
№29 від 12.01.2011 року виданою Верхівською
сільською радою Рівненського району
Рівненської області та показами свідка
ОСОБА_5.

В червні 2012 року в зв'язку із сварками
на ґрунті побутових проблем та
непорозумінь із чоловіком ОСОБА_5
відповідач за первісним та позивач за
зустрічним позовом, ОСОБА_3 переїхала з
дітьми до іншого місця проживання
залишивши в будинку АДРЕСА_1 частину
особистих речей, які вона забрала в
листопаді 2012 року.

Дослідивши Акти від 05.06.2012 р., 09.07.2012 р.,
15.08.2012 р., 20.09.2012 р., 07.10.2012 р., 19.10.2012 р. про
відсутність і не проживання ОСОБА_3 за
місцем її реєстрації та оцінивши їх в
сукупності із показами свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, та ОСОБА_9, суд не бере до уваги
посилання у вказаних документах на те,
що під час їх складання в будинку
АДРЕСА_1 були відсутні особисті речі
ОСОБА_3.

Зокрема, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8
повідомили, що підписуючи вищевказані
Акти не перевіряли за місцем
реєстрації в будинку АДРЕСА_1 наявність
особистих речей ОСОБА_3, а прийшли до
висновку про їх відсутність лише в
зв'язку із особистою відсутністю
останньої.

Поряд з цим, як вбачається із показів
свідка ОСОБА_9, речі, які залишались у
вказаному будинку ОСОБА_3 забрала в
листопаді 2012 року на вимогу ОСОБА_1 та
його сина ОСОБА_5.

Відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

В силу вимог ст.156 Житлового кодексу
України члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

Згідно вимог ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Враховуючи, що з червня 2012 року до 12
листопада 2012 року, тобто дня звернення
ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про
визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування житлом, а саме:
будинком АДРЕСА_1, пройшло менше року та
приймаючи до уваги, що в листопаді 2012
року поміж ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник спір
про право останньої проживати у
вищевказаному будинку, суд приходить
до переконання про відсутність підстав
для визнання останньої такою, що
втратила право користування даним
житлом.

Поряд з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3, як
член сім'ї ОСОБА_1 має право
користуватись жилим приміщенням, а
саме: будинком АДРЕСА_1 нарівні з
власником будинку та приймаючи до
уваги, що з листопада 2012 року ОСОБА_3
чинять перешкоди у користуванні даним
житлом, суд приходить до переконання,
що ОСОБА_3 підлягає вселенню у
вищевказаний будинок, як член сім'ї
власника будинку.

В силу вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача за зустрічним позовом
підлягають стягненню на користь
позивача за зустрічним позовом
понесені та документально
підтвердженні судові витрати.

На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 156
Житлового кодексу України, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням і зняття її з реєстрації -
відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
вселення у житловий будинок -
задоволити повністю.

Вселити ОСОБА_3 у житловий будинок
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
судові витрати: 114 грн. 70 коп. - сплачений
судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Штогун О.С.