Справа № 442/565/13
Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків
Провадження № 22-ц/783/302/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Федоришина А.В.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

представника ПАТ «Універсал Банк»
Кузя В.Л., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Львові
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 25 червня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, -

в
с т а н о в и л а:

В січні 2013 року Публічне
акціонерне товариство (далі ПАТ)
«Універсал Банк» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості по кредитному договору
в сумі 134 924,36 доларів США, що
еквівалентно 1 078 450,44 гривень за
офіційним курсом НБУ, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що між ВАТ
"Універсал Банк", правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк» та
громадянином ОСОБА_3 03 червня 2008 року
було укладено Генеральний договір про
надання кредитних послуг №ВL4917 та
Додаткову угоду до нього №ВL4917/ВL4917-к на
загальну суму 120 000,00 доларів США. Однак
Позичальник свої зобов'язання за
кредитним договором не виконує,
графіку погашення заборгованості не
дотримуються, внаслідок чого
утворилась заборгованість як з
повернення суми кредиту так і з оплати
відсотків за користування кредитом та
підвищених відсотків. Тому позивач
просить стягнути вказану суму боргу як
з самого боржника так і солідарно з
поручителя ОСОБА_4, яка, поручившись за
позичальника, уклала з цим же Банком 03
червня 2008 року договір поруки.

Рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25 червня 2013 року позов ПАТ
«Універсал Банк» задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_3 в
користь ПАТ «Універсал Банк» борг по
кредитному договору в розмірі 134924,36
доларів США, що еквівалентно 1078450 грн. 44
коп. В задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_4, як поручителя, судом
відмовлено. Судом вирішено питання
судових витрат.

Вказане рішення суду оскаржив
позивач ПАТ «Універсал Банк». Просить
це рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити вимоги,
стягнувши з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно
134 924,36 доларів США, що еквівалентно
1078450,грн.. заборгованості по кредитному
договору та судові витрати,
посилаючись на те, що рішення суду є
необґрунтованим та безпідставним. Так,
апелянт посилається на те, що відмова у
стягнені з поручителя заборгованості
по договору поруки у зв'язку з
пропущеним позивачем строку звернення
до суду з вимогою про стягнення боргу
за кредитним договором, не ґрунтується
на законодавстві та не є підставою для
звільнення його від солідарної
відповідальності, оскільки такий строк
не був пропущений.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ПАТ «Універсал
Банк» Кузя В.Л. на обґрунтування
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно положень ч.1 ст.309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

У відповідності до положень до
ст.303 ЦПК України, під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
та безспірно встановлено судом, 3
червня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк",
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та громадянином
ОСОБА_3, як позичальником, було
укладено Генеральний договір про
надання кредитних послуг №ВL4917 на
загальну суму 120 000,00 доларів США із
встановленням строку виконання
зобов'язання по договору до 1 червня 2018
року (а.с.12-18).

Умовами п.1.1.1. цього договору
передбачено, що умови і порядок
надання, сума, строк і порядок
виконання зобов'язання, розмір і
порядок плати за кредитні послуги
стосовно кожної кредитної послуги в
межах цього Договору оформляється
додатковою угодою до цього договору у
формі окремої індивідуальної угоди, що
є невід'ємною частиною цього Договору.

1 червня 2009 року між банком та
позичальником було укладено додаткову
угоду №1 до Кредитного договору,
згідно якої сторони, передбаченими в п.
1.3.2.1. умовами погодили за використання
кредитних коштів у межах встановленого
строку кредитування встановити
наступні процентні ставки: з 01 червня
2009 року по 31 травня 2010 року - у розмірі
3,25 % річних; з 01 червня 2010 року по 31
травня 2015 року - 22,45 % річних; починаючи з
01 червня 2015 року - 15,25 % річних;

При цьому п. 1.3.2.2. Додаткової
угоди передбачено, що у разі
виникнення у позичальника в період
01.07.09 по 01.06.10 прострочення по сплаті
заборгованості, та непогашення такої
до останнього календарного місяця,
п.1.3.2.1. втрачає чинність, а позичальник
зобов'язується сплачувати за
користування кредитними коштами в
розмірі І 5,25 % річних.

25.10.10 між Банком та позичальником
було укладено додаткову угоду №3 до
кредитного договору, згідно якої
сторони погодили відповідно п. 1.3.2.1. за
використання кредитних коштів у межах
встановленого строку кредитування
встановлюється наступна процентних
ставок: з 25 жовтня 2010 року по 30 вересня
2011 - 8,46 % річних; з 01.10.2011р. 16,52 % річних;
з 01 жовтня 2011 року - 16,52 % річних.

При цьому п. 1.3.2.2. визначили, що у
разі виникнення у позичальника у
період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня
2011 року прострочення по сплаті
заборгованості, п.1.3.2.1. втрачає
чинність, а позичальник зобов'язується
сплачувати Банку проценти за
користування кредитними коштами у
розмірі 16,25 % річних.

Як встановлено судом, відповідач
ОСОБА_3 не здійснює платежів в рахунок
погашення кредиту та нарахованих
процентів, яким порушує прийняті на
себе договірні зобов'язання, крім того
останній сам не заперечує факт
невиконання умов Кредитного договору.

Згідно ст.612 ЦК України - боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором.

Станом на 13.11.2012 рік
заборгованість відповідачів становить
134 924,36 доларів США, що еквівалентно в
національній валюті України за
офіційним курсом НБУ станом на дату
розрахунку - 1 078 450,44 гривень, з них:
заборгованість по кредиту (в тому числі
прострочена) - 113 320,79 доларів США, що
еквівалентно в національній валюті
України за офіційним курсом НБУ станом
на дату розрахунку 905 773,07 гривень;
відсотки - 20 793,59 доларів США, що
еквівалентно в національній валюті
України за офіційним курсом НБУ станом
на дату розрахунку 166 203,16 гривень;
підвищені відсотки - 809,98 доларів США, що
еквівалентно в національній валюті
України за офіційним курсом НБУ станом
на дату розрахунку - 6 474,20 гривень.

Відповідно до ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк
зобов'язується надати гроші (кредит)
постачальникові в розмірі та умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
Договору і одностороння відмова від
умов Договору не допускається.

Відповідно до ст.623 ЦК України,
боржник який порушив зобов'язання має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

З огляду на викладене, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність стягнення з боржника на
користь позивача заборгованої суми і
останній це рішення суду не оскаржив.

Окрім того, судом встановлено, що
03 червня 2008 року на забезпечення
виконання вказаного кредитного
договору, між ВАТ "Універсал Банк" та
ОСОБА_4 було укладено договір поруки
№BL4917/1, за умовами якого, з врахуванням
Додаткових договорів №1 від 01.06.2009 року
та №2 від 25.10.2010 року до вказаного
договору поруки, та відповідно до
положень ст.ст. 541, 543, 553, 554 ЦК України,
остання несе солідарну
відповідальність за виконання
боргових зобов'язань позичальника
ОСОБА_3.

Відмовляючи у задоволенні позову
щодо солідарного стягнення
заборгованості за кредитом ОСОБА_3 і з
відповідача ОСОБА_4, як поручителя, суд
виходив із того, що порука останньої є
припиненою з огляду на те, що кредитор,
в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України та
роз'яснень п.24 Постанови №5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року
прострочив пред'явлення вимоги до
поручителя.

При цьому судом зазначено, що ПАТ
«Універсал Банк» скористався своїм
правом щодо вимоги у ОСОБА_3
дострокового повернення всієї суми
кредитної заборгованості у липні 2011
року, фактично визначив строк
погашення кредиту серпнем 2011 року та
пропустив шестимісячний строк
звернення з відповідною вимогою до
поручителя.

Однак колегія суддів вважає, що
суд помилково дійшов такого висновку,
який не ґрунтується на матеріалах
справи та вимогах матеріального
права,що регулють спірні
правовідносини.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України,
на яку покликається суд при вирішенні
спору, порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Виходячи з роз'яснень п.24
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2013 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
якими керувався суд, при вирішенні
таких спорів суд має враховувати, що
згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

При цьому сама по собі умова
договору про дію поруки до повного
виконання позичальником зобов'язання
перед кредитодавцем або до повного
виконання поручителем взятих на себе
зобов'язань не може розглядатися як
установлення строку дії поруки.

За умовами Генерального договору
про надання кредитних послуг №ВL4917
встановлено строк виконання основного
зобов'язання по договору до 1 червня 2018
року і цей термін в подальшому не
змінювався. (а.с.13).

Умовами п.4.2. Договору поруки
№BL4917/1 укладеного ВАТ "Універсал Банк" з
ОСОБА_4 не встановлено чіткого строку
дії поруки, а лише зазначено, що порука
припиняється із припиненням всіх
зобов'язань Боржника за Основним
договором, що не є установленням строку
дії поруки (а.с.40).

В той же час, як вбачається з
матеріалів справи Банк неодноразово
звертався до Поручителя ОСОБА_4 з
вимогою сплатити суму кредиту,
процентів за користування кредитними
коштами та штрафні санкції, зокрема:
05.11.2011 року за вих. №034/327 та 03.12.12 року за
вих.№1698 (а.с.47,80).

При цьому, відповідно до наявних в
матеріалах доказів, Банк 03.12.12 року за
вих.№1700 звернувся до Позичальника з
вимогою про сплату заборгованості у
вигляді простроченої заборгованості
за кредитним договором, процентів,
нарахованих за користування
кредитними коштами та штрафних санкцій
за порушення зобов'язань, не ставлячи
при цьому питання про повернення
кредиту достроково.

За даних обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем не
пропущено строку звернення до суду з
позовом до поручителя, який несе
солідарну відповідальність з
боржником щодо погашення боргу, а отже
позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до
ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

З урахуванням встановленого,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову ПАТ «Універсал
Банк» до ОСОБА_4, як таке, що ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
банку щодо солідарного стягнення боргу
за кредитним договором та судових
витрат у справі з поручителя та
боржника.

Рішення суду в частині
задоволених позовних вимог
безпосередньо до відповідача ОСОБА_3
слід залишити без змін.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1ст.307, ч.1ст.309, ст.313, ч.2
ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» задовольнити.

Рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25 червня 2013 року в частині
відмови у задоволенні позову ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_4 щодо
солідарного стягнення з ОСОБА_3
заборгованості по кредитному договору
скасувати та ухвалити в цій частині
нове про задоволення цих позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
солідарно з ОСОБА_3 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» (м.Київ,
вул.Автозаводська, 54/19, ,
МФО 322001, р/р№2458 у ПАТ "Універсал
Банк" борг по кредитному договору в
розмірі 134 924,36 доларів США, що
еквівалентно 1078450 (один мільйон
сімдесят вісім тисяч чотириста
п'ятдесят) грн.44 коп. та судові витрати в
розмірі 3 219 грн.

В решті рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
цим рішенням законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Федоришин А.В.