РІШЕННЯ

Іменем України

13.02.2014 Франківський районний
суд м. Львова, в складі

головуючої Дячишин В.Ф.

при секретарі Довба
Ю.І.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Айбалова В.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Українська пожежно -
страхова компанія» про стягнення
страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ПрАТ «Українська пожежно -
страхова компанія» про стягнення
страхового відшкодування. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що 20 березня 2012 року
між ним та ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» був
укладений договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів №К-047/000/12 0000862, відповідно до
умов якого застраховано транспортний
засіб марки «Nissan Primera», номерний знак
НОМЕР_1. 23 березня 2012 року близько 1 год.
20 хв. в місцевості Міроцін, Республіки
Польща, дорога Е40 (обхідна до
автостради, яка будується), ОСОБА_1
керуючи автомобілем «Nissan Primera»,
номерний знак НОМЕР_1 здійснив
зіткнення з автомобілем марки «Chrysler»,
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_6. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
застрахований автомобіль отримав
пошкодження, що відповідно до умов
вказаного договору визнається
страховим випадком. У відповідності до
звіту №226/12 від 26 березня 2012 року,
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля «Nissan
Primera» номерний знак НОМЕР_1, з
урахуванням значення коефіцієнту
фізичного зносу, становить 38 820 грн. 23
коп.

Позивач відповідно до умов договору
страхування свої обов'язки виконав
повністю, зокрема і щодо сплати
страхової премії, належно та своєчасно
повідомив відповідача - ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» про наставання страхового
випадку та подав увесь пакет
необхідних документів для проведення
страхової виплати.

Проте, у порушення норм чинного
законодавства та умов укладеного
договору страхування, відповідач
листом від 12 липня 2012 року за вих. № 5617
відмовив у виплаті страхового
відшкодування покликаючись на п.п. 6.2.12.
договору страхування, зазначивши, що до
страхових випадків не відноситься
дорожньо - транспортні пригоди при яких
страхувальник здійснив виїзд на смугу
зустрічного руху в місці де такий виїзд
заборонено, або перетнув суцільну
осьову лінію.

У свою чергу, позивач вважає відмову
ПрАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» незаконною та такою що не
відповідає фактичним обставинам
справи, виходячи з офіційної записки
від 23 березня 2012 року і якій зазначено,
що водій автомобіля «Nissan Primera» номерний
знак НОМЕР_1 не правильно здійснив
маневр обгону, внаслідок чого перетнув
вісь проїжджої частини і зіткнувся з
автомобілем марки «Chrysler» номерний знак
НОМЕР_2, який рухався правильно. З
вищезазначених офіційних документів,
що складаються в Республіці Польщі під
час оформлення дорожньо - транспортної
пригоди, не зазначено що ОСОБА_1
здійснив виїзд на смугу зустрічного
руху в місці де такий виїзд заборонено
та не відображено перетинання
суцільної осьової лінії. Позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за неправильне
виконання маневру обгону. На думку
позивача поняття неправильне
виконання маневру обгону не тотожне із
перетином суцільної осьової лінії, так
як, в офіційній записці зазначено, що
дорожньо - транспортна пригода
відбулось на дорозі - обхідна
автостради, яка будується. На даній
ділянці дороги відсутня дорожня
розмітка яка б розділяла смуги руху.
Поняття «вісь дороги» - застосовується
у значенні просторового, уявного (лінії
у просторі) поділу дороги, оскільки
відсутні будь-які приписи про
порушення позивачем дорожньої
розмітки. У пункті 6 офіційної записки
не відображено схеми пригоди, зокрема
наявності суцільної смуги розмітки.

У зв'язку з наведеним, позивач просить
суд ухвалити рішення, яким поданий ним
позов задовольнити стягнувши в його
користь з ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» 38 380 грн. 23
коп. страхового відшкодування з
урахуванням безумовної франшизи
(визначеної відповідно до умов
договору страхування 0,5% від страхової
суми, що становить 440 грн.) та 383 грн. 81
коп. сплаченого судового збору.

У судовому засіданні позивач та його
представник зазначений позов
підтримали у повному обсязі, просять
його задовольнити, посилаючись на
вищезазначені обставини.

Представник відповідача ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» у судовому засіданні позов
визнав. Пояснив, що дорожньо -
транспортна пригода відбулася під час
дії договору страхування та підпадає
під ознаки страхового випадку. Вимоги
позивача є законні та обґрунтовані,
зокрема і в частині розміру позовних
вимог. Додатково пояснив, що за
дорученням головного офісу страхової
компанії виїжджав на місце дорожньо -
транспортної пригоди в місцевість
Міроцін, Республіки Польща, де після
огляду місця, де відбулася дорожньо -
транспортна пригоди переконався у
відсутності дорожньої розмітки. Крім
цього, повідомив, що отримав
роз'яснення від працівників поліції,
які повідомили, що за таких обставин
дорожньо - транспортної пригоди, ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за неправильний
обгін, оскільки порушник перетнув
умовну вісь проїжджої частини дороги.
Покладається на справедливе та законне
рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши фактичні обставини по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення виходячи
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2012 року
між ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» був
укладений договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів №К-047/000/12 0000862, відповідно до
умов якого застраховано транспортний
засіб марки «Nissan Primera», номерний знак
НОМЕР_1, вартістю 88 000 грн.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач свої обов'язки страхувальника
за вказаним договором страхування
належно виконав, зокрема сплативши
страхову премію у розмірі 4 514 грн. 40
коп. та вчасно і належно повідомив
страховика про настання страхового
випадку.

23 березня 2012 року близько 1 год. 20 хв. в
місцевості Міроцін, Республіки Польща,
на дорозі Е40 (обхідна до автостради, яка
будується), ОСОБА_1 керуючи автомобілем
«Nissan Primera», номерний знак НОМЕР_1
здійснив зіткнення з автомобілем марки
«Chrysler», номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_6.

У судовому засіданні встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода
оформлена відповідно до вимог
законодавства Республіки Польща, про
що видано офіційну записку про
автодорожню пригоду.

Відповідно до офіційної записки про
автодорожню пригоду від 23 березня 2012
року зазначено, що водій автомобіля
«Nissan Primera» номерний знак НОМЕР_1 не
правильно здійснив маневр обгону,
внаслідок чого перетнув вісь проїжджої
частини і зіткнувся з автомобілем
марки «Chrysler» номерний знак НОМЕР_2, який
рухався правильно.

Листом від 12 липня 2012 року за вих. № 5617,
відповідач покликаючись на п.п. 6.2.12.
договору страхування відмовив ОСОБА_1 у
виплаті страхового відшкодування. У
п.п. 6.2.12. договору страхування
зазначено дорожньо - транспортні
пригоди, які до страхових випадків не
відносяться, зокрема дорожньо -
транспортні пригоди при яких
страхувальник здійснив виїзд на смугу
зустрічного руху в місці де такий виїзд
заборонено, або перетнув суцільну
осьову лінію.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи офіційних документів, що
складаються в Республіці Польщі під
час оформлення дорожньо - транспортної
пригоди, не зазначено що ОСОБА_1
здійснив виїзд на смугу зустрічного
руху в місці де такий виїзд заборонено
та не відображено перетинання
суцільної осьової лінії. Крім цього,
такі обставини спростовуються
показами представника відповідача,
який пояснив, що виїхавши на місце
пригоди дорожня розмітка в місці
дорожньо - транспортної пригоди була
відсутня, оскільки пригода мала місце
на об'їзній дорозі автостради. Також,
суд приймає до уваги пояснення, які
надійшли на адресу суду, від іншого
учасника дорожньо - транспортної
пригоди ОСОБА_6, у яких йдеться про те,
що в місці дорожньо - транспортної
пригоди відсутня дорожня розмітка та
засвідчив те, що ОСОБА_1 не здійснював
маневру обгону.

Страхування, відповідно до ст. 1 Закону
України «Про страхування» (надалі -
Закон) - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідносини, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 16 Закону визначено, що
договір страхування - це письмова угода
між страхувальником і страховиком,
згідно з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Стаття 979 ЦК України передбачає, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ст. 988 ЦК України страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно з п. 1, 5 ч. 1 ст. 21 Закону,
страхувальник зобов'язаний своєчасно
вносити страхові платежі; повідомити
страховика про настання страхового
випадку в строк, передбачений умовами
страхування.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону, при
страхуванні майна страхова сума
встановлюється в межах вартості майна
за цінами і тарифами, що діють на момент
укладання договору, якщо інше не
передбачено договором страхування.

Згідно укладеного договору
страхування, дорожньо-транспортна
пригода належить до переліку страхових
випадків, тобто є подією з настанням
якої у страховика виникає зобов'язання
здійснити виплату страхового
відшкодування страхувальнику.

Суд не бере до уваги твердження
відповідача про те, що вартість
автомобіля станом на момент дорожньо -
транспортної пригоди становить 75 279
грн. 49 коп., оскільки згідно договору
страхування вартість автомобіля «Nissan
Primera» номерний знак НОМЕР_1, визначена
страхувальником у розмірі 88 000 грн., що
являє собою страхову суму та дійсну
вартість автомобіля. До того ж, позивач
по справі сплатив страховий платіж
виходячи із вищезазначеної страхової
суми (дійсної вартості) автомобіля, а
дорожньо - транспортна пригода
відбулася на третій день дії договору
страхування. З огляду на вищенаведене
вартість автомобіля за ці дні не могла
зменшитись на 12 720 грн. 51 коп., як
зазначає у запереченнях відповідач.

Відповідно до ст. 990 ЦК України,
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст. 989 ЦК України
передбачено обов'язок страховика
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором, у разі
настання страхового випадку, а ст. 26
Закону та ст. 991 ЦК України
передбачають підстави, за яких
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати. Такими
підставами є: 1) навмисні дії
страхувальника або особи, на користь
якої укладено договір страхування,
якщо вони були спрямовані на настання
страхового випадку, крім дій,
пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового обов'язку
, вчинених у стані необхідної оборони
(без перевищення її меж), або щодо
захисту майна, життя, здоров'я, честі,
гідності та ділової репутації; 2)
вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; 3)
подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку; 4) одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка їх завдала; 5)
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків; 6) інші підстави,
встановлені законом.

Договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону. Проте, на
даний час відсутній
нормативно-правовий акт, який би
визначав інші підстави відмови від
здійснення страхової виплати, а
Договором не передбачено підстав, які б
надавали відповідачу право відмовити
позивачу у виплаті страхового
відшкодування внаслідок
дорожньо-транспорної пригоди.

Таким чином, обов'язок виплатити
позивачу страхове відшкодування
виникає у відповідача за умови
відсутності підстав для відмови у
виплаті, які визначені Договором та
положеннями чинного в Україні
законодавства.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

У свою чергу, відповідачем не надано
суду жодних належних та допустимих
доказів, які б дійсно стверджували про
наявність підстав для відмови у
виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи відсутність у страхової
компанії правових підстав для відмови
у виплаті позивачці страхового
відшкодування, вбачається наявність
обов'язку відповідача виплатити
позивачу страхове відшкодування
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Таким чином, на підставі наведеного
позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими
та такими, що підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 629, 979, 988, 989, 990,
991 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 38 380
(тридцять вісім тисяч триста
вісімдесять гривень) 23 коп. страхового
відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська пожежно -
страхова компанія» () на
користь ОСОБА_1 383 (триста вісімдесят
три гривні) 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Суддя
Дячишин В.Ф.