Справа №345/202/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2014 р.
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Гриніва М.А.

секретаря
Ониськіва О.Г.

з участю представника позивача
Гураля Я.В.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Калуш справу
за позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, суд -

в с т а н о в и в:

16.03.2007 р. ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» уклало договір із ОСОБА_2,
за яким він отримав кредит у розмірі 250
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом і на умовах
його повернення у строк, що відповідає
строку дії платіжної картки. Так як
відповідач належним чином не виконує
зобов'язання за кредитним договором,
банк звернувся до суду із позовом про
стягнення із нього заборгованості, що
виникла внаслідок такого невиконання в
сумі 14930,76 грн. станом на 30.11.2013 р. яка
складається із 8277,43 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 5466,15 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 687,18 грн. - штраф
(процентна складова).

У судовому засіданні представник
ПАТ КБ «Приватбанк» позов підтримав і
пояснив, що після укладення 16.03.2007 р.
кредитного договору із відповідачем
ОСОБА_2, він отримав платіжну картку.
Кредит становив 250 грн., однак кредитний
ліміт збільшувався, оскільки право
банку на його збільшення було
передбачено умовами надання
банківських послуг. Відповідач і
раніше не виконував належним чином
зобов'язання по кредитному договору,
тому по заяві банку Калуським
міськрайонним судом було видано
судовий наказ про стягнення із нього
заборгованості в сумі 7657,10 грн., проте
державним виконавцем відмовлено у
відкритті провадження і дані кошти не
стягнуті по теперішній час, однак
зазначена у судовому наказі сума
заборгованості не входить у суму
заборгованості, яка зазначена у позові.
Відповідач і надалі не погашає
заборгованість, яка станом на 30.11.2013 р.
становить 14930,76 грн. Також просить
врахувати, що кредитний договір діє і
на даний час, так як пролонговується на
той самий строк, оскільки сторони
договору не подали заяви про його
припинення, а отже, термін позовної
давності не сплив. Просить позов
задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 позову не
визнав і пояснив, що погашав кредит при
наявності коштів, останню оплату
провів 04.10.2010 р. на суму 450 грн. Вважає, що
позивач неправомірно проводив
нарахування після видачі судового
наказу, а також пропустив трирічний
термін позовної давності, яку просить
застосувати і з цих підстав відмовити у
задоволенні позову.

Суд, вислухавши доводи
представника позивача, заперечення
відповідача та проаналізувавши інші
докази по справі, вважає, що позов
підлягає до задоволення, виходячи із
наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено,
що сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами, а відповідно до ст. 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із пункту 9.12 Умов та
правил надання банківських послуг,
укладений із відповідачем 16.03.2007 р.
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонговується на той же
строк. Пункт 6.5 Умов та правил надання
банківських послуг передбачає, що
клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та відсотки
за користування ним, перевитрати
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісію на умовах, передбачених
договором (а.с. 14-20).

Відповідач ОСОБА_2 погодився з
Умовами та правилами надання
банківських послуг, факт отримання
кредиту і використання кредитної
картки ним не оспорюється.

Суд вважає, що термін позовної
давності не сплив, оскільки жодна із
сторін не заявляла про припинення дії
договору, він автоматично
пролонговується на той же строк і
пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких його було укладено,
зокрема і щодо самої умови про порядок
пролонгації договору.

Суд також вважає, що видачею 01.11.2008
р. судового наказу про стягнення із
відповідача 7657,10 грн. (а.с. 6) між
сторонами не припинилися зобов'язання,
так як підстави припинення зобов'язань
зазначені в ст.. ст. 599-601, 604-609 ЦК України
і ними не передбачено можливість
припинення зобов'язання у зв'язку з
ухваленням судового рішення про
задоволення вимог кредитора. Зазначена
в судовому наказі сума заборгованості
не включена до суми позовних вимог по
даній справі. Виконання судового
наказу не здійснено, зобов'язальні
відносини сторін договору не припинені
і сам факт видачі судового наказу не
звільняє відповідача ОСОБА_2, як
боржника, від відповідальності за
невиконання ним грошового зобов'язання
та не позбавляє позивача, як кредитора,
права на отримання коштів,
передбачених договором.

Суд вважає, що представник позивача
довів факт невиконання відповідачем
зобов'язання за кредитним договором,
подав відповідний розрахунок суми
заборгованості, згідно якого станом на
30.11.2013 р. вона становить 14930,76 грн. і
складається із 8277,43 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 5466,15 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 687,18 грн. - штраф
(процентна складова) (а.с. 8-11). Даний
розрахунок відповідачем не
спростований.

Тому, суд вважає, що із відповідача
ОСОБА_2 слід стягнути в користь
позивача дану суму заборгованості та
243,602 грн. судових витрат згідно
платіжного доручення (а.с. 1).

На підставі ст. ст. 6, 626, 627, 629, 599-601,
604-609, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст.
213-215 ЦПК України, суд -

р і ш и в:

позов задовільнити. Стягнути із ОСОБА_2
в користь публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» заборгованість по
договору від 16.03.2007 р. в сумі 14930,76 грн., з
яких: 8277,43 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом;
5466,15 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 687,18 грн. - штраф
(процентна складова) станом на 30.11.2013 р.
та 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд протягом 10-ти днів з часу
проголошення.

Г о л о в у ю ч и й: