АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/2805/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Коробенко С.В. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Кулікової С.В, Поліщук Н.В.

при секретарі:
Гречка Т.В.

за участю: представників позивача
ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідача
Можаєва С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_7 на ухвалу Солом'янського
районного суду м. Києва від 31 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ренус Ревайвел» про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивач звертався до
суду із позовом до ТОВ «Ренус Ревайвел»
з вимогами про визнання звільнення
незаконним, скасування наказу про
звільнення №РЕ-0930/1 від 30.09.2009 року,
стягнення компенсації за
невикористані відпустки та за листки
непрацездатності.

У ході розгляду справи Солом'янським
районним судом м. Києва 10.12.2013 року
було прийнято ухвалу за якою позовні
вимоги ОСОБА_7 щодо виплати компенсації
за невикористані відпустки, виплату
компенсації за листки
непрацездатності було залишено без
розгляду.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 10.12.2013 року
було задоволено вимоги позивача.
Визнано протиправним звільнення
ОСОБА_7, поновлено його на посаді
менеджера з транспорту в транспортно -
експедиційному відділі ТОВ „Ренус
Ревайвел" з 30.09.2009 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 31.12.2013 року задоволено
заяву представника ТОВ „Ренус
Ревайвел" про скасування заочного
рішення від 10.12.2013року

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 31 грудня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_7 до ТОВ «Ренус Ревайвел»
про скасування наказу про звільнення
та поновлення на роботі, було залишено
без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду позивач
подав апеляційну скаргу де ставив
питання про її скасування та
направлення справи для подальшого
розгляду до суду першої інстанції.
Вказуючи при цьому на порушення судом
норм процесуального права.

Представники апелянта підтримали
апеляційну скаргу та просили суд її
задовольнити.

Представник відповідача апеляційну
скаргу не визнав та просив суд
відмовити у її задоволенні.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції залишаючи позовну
заяву без розгляду виходив з того, що
предмет та підстави заявлених позовних
вимог у даній справі є ідентичними, із
поданою ОСОБА_7 позовною заявою (справа
№760/9454/13-ц,)за якою тим же Солом'янським
районним судом м. Києва від 10 липня 2013
року було постановлено рішення про
відмову у задоволенні заявлених вимог.
При цьому була досліджена та надана
оцінка обґрунтованості звільнення
позивача, поновлення на роботі
(підстава наказ №РЕ-0930/1 від 30.09.2009 року).

Звертаючись до суду зі скаргою, апелянт
вказував, на те, що предметом судового
провадження №760/9454/13-ц було поновлення
на роботі в ТОВ «Ренус Ревайвел», а в
даній справі предметом є визнання
звільнення незаконним. Отже, предмети
та підстави спору у вищевказаних
судових провадженнях відрізняються,
тому застосування судом першої
інстанції положення п.5.ч.1 ст.207 ЦПК
України є помилковим. Крім цього, не
було звернуто уваги на те, що будь-яких
заяв про залишення позову без розгляду
ОСОБА_7 подано не було.

Колегія суддів вважає, що зазначені
доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на нормах процесуального
права. Оскільки, суб'єктний склад,
позовні вимоги та підстави позову у
справі №760/9454/13-ц, яка розглядалась
Солом'янським районним судом м. Києва
із ухваленням відповідного рішення
10.07.2013 року, є ідентичними з вимогами у
даній справі. А відтак, ухвала суду про
залишення позовних вимог без розгляду
з підстав визначених ч. 5 ч. 1 ст.207 ЦПК
України є такою що ґрунтується на
нормах діючого законодавства та
матеріалах справи.

Як вбачається із матеріалів справи
Солом'янським районним судом м. Києва
10 липня 2013 року було постановлено
судове рішення за яким ОСОБА_7 було
відмолено у задоволення заявлених
вимог. Предметом судового розгляду
були вимоги про визнання незаконним
наказу №РЕ-0930/1 від 30.09.2009 року,
поновлення його на роботі з 30.09.2009 року,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Після постановлення даного
рішення позивач 02.08.2013 року повторно
звернувся до Солом'янського районного
суду м. Києва з позовом - скасування
наказу №РЕ-0930/1 від 30.09.2009 року про
звільнення та поновлення на роботі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що ухвала суду
постановлена з дотриманням норм
процесуального права і підстав для її
скасування з доводів викладених у
апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. 303, 304 , 305, 307, 311, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 31 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: