АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/4102/2014
інстанції: Ключник А.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Святошинського районного
суду міста Києва від 21 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства спільне
підприємство «Партнер», третя особа -
автогаражний кооператив
«Екскаваторник» про усунення перешкод
у здійсненні права користування
власністю та відшкодування моральної
шкоди,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПрАТ СП «Партнер» про
усунення перешкод у здійсненні права
користування власністю та
відшкодування моральної шкоди.

Просив суд стягнути з відповідача на
його користь за заподіяння моральної
шкоди 10 000,00 грн.; зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у
вільному доступі та проїзду до
належного йому на праві власності
гаражного боксу НОМЕР_1; зобов'язати
відповідача за свій рахунок і власними
силами знести незаконно встановлений
шлагбаум, ворота та пост охорони;
зобов'язати відповідача звільнити
пожежний проїзд від свого транспорту
та заборонити відповідачу блокувати
його.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що є
членом авто-гаражного кооперативу
«Екскаваторник» та власником
гаражного боксу НОМЕР_1. Після того, як
позивач розрахувався з відповідачем за
роботи по будівництву гаражного боксу,
останній почав вимагати від позивача
сплати вступного внеску за членство
АГК «Екскаваторник» за так звані
«охоронні послуги». Відповідач почав
створювати перешкоди позивачу у
користуванні ним своїм гаражним боксом
шляхом встановлення воріт та посту
охорони з шлагбаумом, заблокувавши
пожежний проїзд вантажним транспортом
з довгим причепом. Відповідач чинить
перешкоди й іншим автовласникам у
вільному проїзді до своїх гаражних
боксів, зачиняє встановлений ним
шлагбаум та в'їздні ворота, блокує
ворота позивача бетонними блоками та
заварює їх електрозваркою. Таким чином
позивач позбавлений доступу до свого
гаражного боксу, власного автомобіля,
який в ньому знаходиться, а також інших
речей. Дії відповідача негативно
вплинули на нервовий стан позивача,
останній перебуває під постійним
напруженням, внаслідок чого погіршився
стан його здоров'я.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 21 січня 2014 року
позов задоволено частково. Зобов'язано
ПрАТ СП «Партнер» не чинити ОСОБА_2
перешкод у проїзді до гаражного боксу
НОМЕР_1, який знаходиться на території
АГК «Екскаваторник». Вирішено питання
про розподіл судових витрат. У
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2.,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог та ухвалити
в цій частині нове рішення про
задоволення позову.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити.

Представник ПрАТ СП «Партнер»
звернувся до суду з письмовими
запереченнями на апеляційну скаргу, у
яких просив скаргу відхилити, а рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 21 січня 2014 року залишити без
змін.

Представник АК «Екскаваторник»,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце розгляду справи у судове
засідання не прибув, про причини неявки
суд не повідомив. У зв'язку із чим
колегія суддів вважала за можливе
слухати справу у відсутність осіб, що
не з'явилися на підставі частини 2
статті 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність її часткового
задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Справа розглядається
в апеляційному суді за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими законом.

Враховуючи, що апелянт просить
скасувати рішення суду лише в частині
відмови у задоволенні позовних вимог,
межами апеляційного розгляду є
перегляд рішення саме у вказаній
частині.

При розгляді справи судом встановлено,
що гаражний бокс НОМЕР_1, ряд 2-А,
розташований в ГБК «Екскаваторник»
площею 39,80 кв.м. АДРЕСА_1 та належить на
праві приватної власності позивачу
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва, виданого
Головним управлінням житлового
забезпечення КМДА.

У вказаному гаражному боксі на
законних підставах знаходяться
особисті речі позивача, якому чинять
перешкоди у доступі до них.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо того, що право
власності чи право користування
земельною ділянкою, на якій
знаходиться пост охорони та шлагбаум,
щодо знесення яких ставить питання
позивач, не оформлене на будь-кого із
сторін чи третю особу, а тому судом
правомірно відмовлено у їх
задоволенні.

В силу ч. 2 ст. 376 ЦК України, а ні сторони,
а ні третя особа не є власниками
зазначеного посту охорони, шлагбауму,
відтак право звернення до суду з
вимогою щодо їх знесення має виключно
власник земельної ділянки на якій вони
споруджені.

Стаття 23 ЦК України встановлює, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Право на відшкодування моральної шкоди
виникає за наявності передбачених
законом умов або підстав
відповідальності за заподіяну шкоду
(постанова Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4).

Обґрунтованим є також висновок суду
щодо того, що в порушення вимог чинного
законодавства, позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження спричиненої моральної
шкоди, не зазначено наявність
моральної шкоди, яких саме страждань
зазнав позивач, не доведено
причинно-наслідкового зв'язку між
діями відповідача та моральною шкодою
та з яких саме обставин виходив
позивач, визначаючи розмір
компенсації.

Разом з тим, апеляційний суд не
погоджується з висновком сулу першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову в частині вимог про
звільнення пожежного проїзду до
гаражного боку та його блокування з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме копії листа Святошинського РВ ГУ
Державної техногенної безпеки в місті
Києві від 22 жовтня 2012 року,
генерального директора ПрАТ СП
«Партнер» ОСОБА_4, відповідального за
протипожежний стан приміщень,
притягнуто до адміністративної
відповідальності, а також останньому
вручено до виконання припис на
усунення порушень вимог пожежної
безпеки. (а.с. 19)

З огляду на викладене, позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача
звільнити пожежний проїзд та його
блокування, що знаходиться по АДРЕСА_1 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з приводу
скасування рішення в частині відмови у
задоволенні позову про відшкодування
моральної шкоди та відмови у
задоволенні позову в частині
зобов'язання відповідача знести
шлагбаум, ворота та пост охорони,
прибрати автомобіль, не знайшли свого
підтвердження при апеляційному
розгляді справи, а тому до уваги не
беруться.

Колегія суддів вважає, що у вказаній
частині судом дана належна оцінка
спірним правовідносинам, правильно
встановлено характер спірних
правовідносин та їх суб'єктне коло.

За таких обставин рішення суду назвати
повністю законним та обґрунтованим не
можна, а тому воно підлягає скасуванню
в частині з ухваленням і ній нового на
підставі пункту другого частини 1
статті 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 21 січня 2014 року
скасувати в частині відмови в позові
про зобов'язання звільнення пожежного
проїзду та його блокування. Ухвалити в
цій частині нове рішення.

Зобов'язати приватне акціонерне
товариство спільне підприємство
«Партнер» звільнити пожежний проїзд та
його блокування, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко