Провадження № 2/234/48/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.

при секретарі Кісточка І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа
ОСОБА_4 про визнання права власності
та по зустрічному позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл
спадкового майна та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до
відповідачів з позовом про визнання
права власності, обґрунтувавши свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
батько ОСОБА_5. Спадковим майном після
його смерті залишився будинок
АДРЕСА_1. За життя батько заповіту не
залишив, спадкоємцями першої черги є
вона та відповідачі в справі. Вона
мешкала в будинку АДРЕСА_1 з 1999 року
сплачувала послуги дбала за будинком
та городом. Просить суд визнати за
нею право власності на спадкове майно
будинок АДРЕСА_1.

Відповідачі звернулись до суду з
зустрічною позовною заявою у
відповідності до котрої зазначили, що
вони також є спадкоємцями спірного
будинку. Раніше 06.04.2012 року
Краматорським судом було прийнято
заочне рішення про визнання права
власності за ОСОБА_1 на весь спірний
будинок, 05.07.2013 року дане рішення було
скасовано, та ОСОБА_1 залишила позов
без розгляду. Просять суд постановити
рішення котрим визнати за ОСОБА_3
право власності на 2/3 частки спірного
будинку , а за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право
власності по 1/6 частці будинку за
кожним.

Позивач в судове засідання не
зґявився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності просив
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
зґявились, надали заяви, у
відповідності до котрих наполягають
на задоволенні зустрічного позову та
відмові у первісному позові.

Представник третьої особи до суду не
зґявився, причини неявки суду не
відомі.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи
набуває висновку, що заявлені
позивачем вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Перелік майна, що не включається до
складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК
України.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок
спадкоємця звернутися за свідоцтвом
про право на спадщину на нерухоме
майно. Проте нормами цієї статті, так
само як й іншими нормами цивільного
права, не визначено правових наслідків
недотримання такого обов'язку у виді
втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦК України,
нездійснення особою своїх цивільних
прав не є підставою для їх припинення,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

За ч. 2 ст. 22 Конституції України,
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

В силу ч. 3 ст. 8 Конституції України,
норми Конституції України є нормами
прямої дії. Звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод
людини і громадянина безпосередньо на
підставі Конституції України
гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути визнання права.

З матеріалів справи вбачається, що в
спірному будинку на момент смерті
спадкодавця 1999 року були
зареєстровані і позивачка і
відповідачі.

Сторони в справі мають однакову
першу чергу спадкування після смерті
спадкодавця, однак ОСОБА_3 має більшу
частку в спадковому майні, оскільки
будинок будувався коли вона
перебувала в шлюбі з померлим, тобто ?
частка спірного будинку їй належить
за Сімейним кодексом України.

Таким чином, суд вважає, що первісний
позов задоволенню не підлягає, а
зустрічна позовна заява підлягає
задоволенню в повному обсзяі.

Керуючись , ст.ст.3, 10, 15, 60, 212-215 ЦПК
України, ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 про
визнання права власності - залишити
без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна
та визнання права власності
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
2/3 частки домобудівні АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на
1/6 частку домобудівлі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/6 частки домобудівлі АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається в
Апеляційний суд Донецької області
через Краматорський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення ухвалено і надруковано в
нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя А. В. Бакуменко