Справа № 361/7352/13-ц Головуючий у І
інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/1066/14 Доповідач у 2 інстанції
ПриходькоКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2014 року колегія судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В.,
Таргоній Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від НОМЕР_2 листопада 2013 року за позовом
ОСОБА_1 до Садівницького товариства
«Десанка», третя особа ОСОБА_2 про
зобов»язання не чинити перешкоди у
користуванні земельною ділянкою,

встановила:

у серпні 2013 року до суду звернулася
ОСОБА_1 із зазначеним позовом, де в
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вона у 2000 році
придбала на території СТ «Десенка»
земельну ділянку НОМЕР_1 за договором
купівлі-продажу від 24 лютого 2000 року
№1328 (АВІ №075662) площею 0,089га, на підставі
чого виготовлено державний акт на
право приватної власності ІІІ-КВ №075662.

Після набуття права власності на
вказану земельну ділянку, вона
вступила до СТ «Десенка» як її член,
однак згідно витягу з протоколу
правління СТ «Десенка» №10 від 28.01.2012
року її виключено з членства садового
товариства та членську книжку садовода
НОМЕР_3 визнано недійсною. Після цього
члени правління та голова правління СТ
«Десенка» почали неправомірно
вимагати від позивача грошові кошти -
членські внески.

Так, згідно протоколу правління №21 від
20.10.2012 року вирішено у випадку не оплати
боргу до НОМЕР_2 листопада 2012 року
заблокувати заїзд на центральну дорогу
садового товариства зі сторони
земельних ділянок НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, власниками яких є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

У листопаді 2012 року позивач отримала
лист від голови правління із
пропозицією укласти договір про
надання послуг садовим товариством,
однак із умовами договору вона не
погодилась, тому направила лист голові
правління із пропозицією змінити умови
договору. Вказаний лист залишений без
відповіді.

Відповідно до протоколу засідання
правління СТ «Десенка» від 29.12.2012 року
№23 вирішено на виконання Рішення
правління від 20.10.12 року зобов»язати
робітника охорони ОСОБА_3 заблокувати
самовільний заїзд на центральну дорогу
садового товариства із земельних
ділянок НОМЕР_1,НОМЕР_2 шляхом побудови
дренажної канави для відводу талих вод.

25.04.2013 року при в»їзді на земельні
ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (яка належить
чоловіку позивача) останньою виявлено
канаву, яку було створено перед в»їздом
на земельну ділянку, що
використовується позивачем та її
чоловіком ОСОБА_2 для проїзду до їх
ділянок за НОМЕР_1, НОМЕР_2. Після цього
чоловік позивача, ОСОБА_2, був вимушений
засипати канаву, щоб мати змогу доїхати
до своєї ділянки.

27.04.2013 року винесено розпорядження № 01,
в якому зазначалось, що ОСОБА_1 не є
членом СТ «Десенка», але повинна
сплатити членські внески та прийнято
рішення вдруге заблокувати в»їзд до
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
відповідно до даного розпорядження
видано вдруге наказ працівнику
садівничого товариства ОСОБА_3
заблокувати самовільний в»їзд до
ділянок за НОМЕР_1 та НОМЕР_2 шляхом
побудови дренажної канави для відводу
талих вод.

29.04.2013 року ОСОБА_1 по телефону сусід
повідомив про те. що перед в»їздом на їх
земельну ділянку проводяться роботи
стосовно побудови дренажної канави.

Коли позивач прибула на місце події,
між нею та ОСОБА_4 відбулась словесна
перепалка (на предмет незаконних дій
голови правління) і після таких подій
позивач перебувала в стресовому стані
та змушена була звернутись за медичною
допомогою. Чоловік позивача вдруге
засипав канаву, щоб мати змогу доїхати
до своєї ділянки.

Згідно протоколів засідання правління
від 30.04.2013 року втретє вирішено
заблокувати заїзд до ділянок за
НОМЕР_1,НОМЕР_2 шляхом побудови
дренажної канави для відводу талих вод,
а відповідно до витягу з протоколу №26
від 11.05.2013 року вирішено додатково до
рішення правління від 30.04.2013 року
зобов»язати робітника охорони
садівничого товариства ОСОБА_3
зачинити центральні ворота товариства
і не пускати на його територію
стороннього автотранспорту, в тому
числі і транспорту, який прямує по
центральній дорозі на земельні ділянки
НОМЕР_1,НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та у
зворотному напрямку.

25 та 26 травня 2013 року ворота до
центральної дороги садівницького
товариства були зачинені та охоронець
ОСОБА_3 відмовлявся пропускати на
територію товариства позивача та її
чоловіка, у зв»язку з чим останні
звернулися до правоохоронних органів.

Позивачка вважає, що правління
товариства створює позивачу перешкоди
у вільному користуванні земельною
ділянкою, яка належить їй на праві
власності, тому остання змушена
звернутися до суду із позовом про
зобов»язання відповідача не чинити
перешкоди у вільному проїзді до своєї
земельної ділянки.

Уточнивши в вересні 2013 року позовні
вимоги позивачка просила суд: усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою шляхом демонтування
дренажних канав та приведення в
первинний стан дороги СТ «Десенка»
стосовно частини, де будувались
дренажні канави по АДРЕСА_1 СТ
«Десенка» на території Зазимської
сільської ради Броварського району
Київської області, відкрити центральні
ворота СТ «Десенка», надаючи таким
чином ОСОБА_1, як власниці, та усім її
відвідувачам безперешкодний доступ по
центральній дорозі СТ «Десенка» до
своєї земельної ділянки; забезпечити
ОСОБА_1 як власниці, та усім її
відвідувачам безперешкодний доступ по
центральній дорозі СТ «Десенка» до
своєї земельної ділянки будь - яким
транспортом чи пішки.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 15 листопада
2013 року відмовлено у задоволенні
основного позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу. Апелянт просила скасувати
вказане рішення суду, посилаючись на
недотримання норм матеріального та
процесуального права при його
ухваленні та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. В доводах апеляційної
скарги зазначає те, що вона є власником
земельної ділянки розташованої та
території СТ «Десенка». Голова
правління СТ «Десенка» вимагає її
укласти з товариством договір про
надання послуг, який позивачка
заперечує підписувати в тій редакції
яка пропонується СТ «Десенка».

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що дії товариства вчинені в межах
чинного законодавства та статуту
товариства щодо володіння,
користування та розпорядженням
центральною дорогою, і не були
спрямовані на обмеження користування
позивачем своєю земельною ділянкою, а
обмеження користування позивачці
центральною дорогою, яка перебуває в
колективній власності членів
садівницького товариства, членом якого
не є позивачка.

Прете з висновками суду першої
інстанції не можливо погодитися
виходячи із наступного.

Судом встановлено, що у 2000 році
позивачка придбала на території СТ
«Десенка» земельну ділянку НОМЕР_1 за
договором купівлі-продажу від 24 лютого
2000 року №1328 (АВІ №075662) площею 0,089га, на
підставі чого виготовлено державний
акт на право приватної власності ІІІ-КВ
№075662.

Після набуття права власності на
вказану земельну ділянку, позивачка
вступила до СТ «Десенка» як її член,
однак згідно витягу з протоколу
правління СТ «Десенка» №10 від 28.01.2012
року її виключено з членства садового
товариства та членську книжку садовода
НОМЕР_3 визнано недійсною. Після цього
члени правління та голова правління СТ
«Десенка» почали неправомірно
вимагати від позивача грошові кошти -
членські внески.

Так, згідно протоколу правління №21 від
20.10.2012 року вирішено у випадку не оплати
боргу до 15 листопада 2012 року
заблокувати заїзд на центральну дорогу
садового товариства зі сторони
земельних ділянок НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, власниками яких є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

У листопаді 2012 року позивач отримала
лист від голови правління із
пропозицією укласти договір про
надання послуг садовим товариством,
однак із умовами договору вона не
погодилась, тому направила лист голові
правління із пропозицією змінити умови
договору. Вказаний лист залишений без
відповіді.

Відповідно до протоколу засідання
правління СТ «Десенка» від 29.12.2012 року
№23 вирішено на виконання Рішення
правління від 20.10.12 року зобов»язати
робітника охорони ОСОБА_3 заблокувати
самовільний заїзд на центральну дорогу
садового товариства із земельних
ділянок НОМЕР_1,НОМЕР_2 шляхом побудови
дренажної канави для відводу талих вод.

25.04.2013 року при в»їзді на земельні
ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (яка належить
чоловіку позивача) останньою виявлено
канаву, яку було створено перед в»їздом
на земельну ділянку, що
використовується позивачем та її
чоловіком ОСОБА_2 для проїзду до їх
ділянок за НОМЕР_1, НОМЕР_2. Після цього
чоловік позивача, ОСОБА_2, був вимушений
засипати канаву, щоб мати змогу доїхати
до своєї ділянки.

27.04.2013 року винесено розпорядження № 01,
в якому зазначалось, що ОСОБА_1 не є
членом СТ «Десенка», але повинна
сплатити членські внески та прийнято
рішення вдруге заблокувати в»їзд до
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
відповідно до даного розпорядження
видано вдруге наказ працівнику
садівничого товариства ОСОБА_3
заблокувати самовільний в»їзд до
ділянок за НОМЕР_1 та НОМЕР_2 шляхом
побудови дренажної канави для відводу
талих вод.

29.04.2013 року ОСОБА_1 по телефону сусід
повідомив про те, що перед в»їздом на їх
земельну ділянку проводяться роботи
стосовно побудови дренажної канави.
Чоловік позивача вдруге засипав
канаву, щоб мати змогу доїхати до
земельної ділянки.

Згідно протоколів засідання правління
від 30.04.2013 року втретє вирішено
заблокувати заїзд до ділянок за
НОМЕР_1,НОМЕР_2 шляхом побудови
дренажної канави для відводу талих вод,
а відповідно до витягу з протоколу №26
від 11.05.2013 року вирішено додатково до
рішення правління від 30.04.2013 року
зобов»язати робітника охорони
садівничого товариства ОСОБА_3
зачинити центральні ворота товариства
і не пускати на його територію
стороннього автотранспорту, в тому
числі і транспорту, який прямує по
центральній дорозі на земельні ділянки
НОМЕР_1,НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та у
зворотному напрямку.

25 та 26 травня 2013 року ворота до
центральної дороги садівницького
товариства були зачинені та охоронець
ОСОБА_3 відмовлявся пропускати на
територію товариства позивача та її
чоловіка, у зв»язку з чим останні
звернулися до правоохоронних органів.

Згідно з вимогами ч.2 ст.158 ЗК України
виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов»язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Судом апеляційної інстанції, на
підставі зібраних доказів та пояснень
сторін, встановлено, що СТ «Десенка»
чиняться позивачці перешкоди у
користуванні належній їй на праві
власності земельній ділянці шляхом
побудов перед її земельною ділянкою
канав для відводу води та зачиненням
центральних воріт, з метою не допускати
позивачку до її земельної ділянки.

Враховуючи вище наведене колегія
суддів вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволенні в частині
зобов»язання СТ «Десенка» не чинити
перешкоди позивачці у користуванні
(проходу та проїзду) до належній їй
земельній ділянці розташованій:
АДРЕСА_1, СТ «Десенка» на території
Зазимської сільської ради с. Зазим»я,
Броварського району, Київської області
по центральній дорозі СТ «Десенка».

Відмовляючи у задоволенні решти
позовних вимог суд виходить з вимог ч.1
ст.3 ЦПК України відповідно до якої
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи зазначене не підлягають до
задоволення позовні вимоги про
забезпечення усім відвідувачам
земельної ділянки позивачки
безперешкодного доступу до неї
будь-яким транспортом чи пішки.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
заперечень.

Позовні вимоги, в частині демонтування
дренажних канав, також не підлягають до
задоволення оскільки доказів про їх
існування, на час ухвалення судового
рішення, позивачкою не подано.

Оскільки позовні вимоги підлягають до
задоволення частково колегія вважає за
необхідне стягнути з відповідача, на
користь позивачки 114,71 гривень с удових
витрат, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, відповідно
до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції постановив рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог, з
порушенням норм матеріального права, а
тому за таких обставин рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.303,307,309,313-315,317,319 ЦПК України
колегія суддів, -

вирішила :

апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1
задовольнити частково. Скасувати
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 15 листопада
2013 року і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Садівницького
товариства «Десанка», третя особа
ОСОБА_2 про зобов»язання не чинити
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою задовольнити частково.

Зобов»язання СТ «Десенка» не чинити
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
(проходу та проїзду) до належній їй
земельній ділянці розташованій:
АДРЕСА_1, СТ «Десенка» на території
Зазимської сільської ради с. Зазим»я,
Броварського району, Київської області
по центральній дорозі СТ «Десенка».

У задоволенні решти позовних вимог,
відмовити.

Стягнути з Садівницького товариства
«Десенка» на користь ОСОБА_1 114,71 (сто
чотирнадцять гривень, сімнадцять
копійок) гривень, судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді