Номер провадження № 22-ц/785/244/14
Головуючий у першій інстанції Грубіян
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 14 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про виплату боргу за оренду,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області з позовом до ОСОБА_3
про виплату боргу за оренду, мотивуючи
це тим, що в лютому 2007 року ОСОБА_2 уклав
з СК „Україна" договір оренди землі
строком на п'ять років. Кооператив
розраховувався з ним зерном по 1 тонні
за 1 пай. 1тонна згідно ринкової ціни
була оцінена вартістю в 440 гривень.
Згодом директором кооператива став
ОСОБА_3 і позивач перезаключив договір
з ф/г „Дінекс-Агро" до закінчення
строку договору з СК „Україна". В 2012
році урожай виявився засушливим,
внаслідок чого ОСОБА_3 отримав державну
компенсацію, однак орендодателям видав
лише по 300 кг. зерна, чим порушив умови
договору.

На підставі викладеного просив
зобов'язати орендатора ОСОБА_3 виконати
умови договору та розрахуватися з
орендодавцями за 2012 рік, видавши їм
борг в сумі 700 ку.зерна.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 14 листопада
2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись таким рішенням суду,
ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 14 листопада 2013
року та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних стосунків і закон, який їх
регулює.

При розгляді справи судом районної
інстанції встановлено, що:

- 07 лютого 2007 року між позивачем та СК
«Україна» укладено Договір оренди
земельної ділянки площею 1,88 га строком
на 5 років з орендною платою 440 грн.
Строк дії договору закінчився 07 лютого
2012 року;

- 01 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ФГ
«Дінекс-Агро» (код ОКПО 32653803, адреса с.
Першотравневе, вул. Суворова 1-а)
укладений договір оренди №32 терміном
на 11 місяців. Відповідно до п. 2 договору
орендна плата за використання паю
сплачується орендарем у грошовому або
натуральному вигляді згідно додатку,
яке є невід`ємною частиною даного
договору на пізніше 01.12. щорічно.

Позивачем «Додаток» до договору до
суду не надано, тому не відомо яка
встановлена орендна плата.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позов про
стягнення орендної плати заявлений до
ОСОБА_3, який не є стороною договору.
Роз`яснення судом положення ст. 33 ЦПК
України щодо подання заяви про заміну
неналежного відповідача на належного
або залучення належного, позивачем
проігноровано.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи і заснований на
законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем 07 лютого 2007 року укладено
договір оренди з СК «Україна» строком
на 5 років з орендною платою 440 грн.
Договір оренди зареєстрований 23.01.2008
року( а. с. 4-7);

Протоколом № 3 засідання правління СК
«Україна» від 17.03.2008 року вирішено
здійснювати орендну плату за
укладеними договорами оренди замість
грошової форми - 440 грн. натуральною, а
саме видачею не менше 1 тони зерна (а. с.
10- 13);

01 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ФГ
«Дінекс-Агро» (код ОКПО 32653803, адреса с.
Першотравневе, вул.. Суворова 1-а)
укладений договір оренди №32 терміном
на 11 місяців. Відповідно до п. 2 договору
орендна плата за використання паю
сплачується орендарем у грошовому або
натуральному вигляді згідно додатку,
яке є невід`ємною частиною даного
договору на пізніше 01.12. щорічно (а. с. 27);

Позов про стягнення
заборгованості з орендної плати
заявлений до ОСОБА_3, як фізичної особи,
орендаря земельної ділянки.

Оскільки правом на звернення до суду
за захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, а
також у разі звернення до суду органів
та осіб, яким надано право захищати
права, свободи та інтереси інших осіб
або державні та суспільні інтереси
(частини перша та друга статті 3 ЦПК),
то суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, а
якщо були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Позивачем при поданні позову про
зобов`язання сплатити заборгованість
за договором оренди земельної ділянки
за 2012 рік у вигляді 700 кг. зерна
визначено відповідачем ОСОБА_3, як
фізичну особу-орендаря земельної
ділянки і в подальшому при судовому
розгляді справи клопотання про
залучення до участі у справі сторін
договорів оренди земельної ділянки, що
ним укладалися з СК «Україна» та/або з
ФГ «Дінекс-Агро» не заявлено.

Договору оренди земельної
ділянки, укладеного безпосередньо з
ОСОБА_3 позивачем не представлено.

Сам по собі підпис ОСОБА_3, як
керівника юридичної особи ФГ
«Дінекс-Агро» у договорі оренди
земельної ділянки, не має наслідком, що
ОСОБА_3 набув самостійного статусу
орендаря земельної ділянки замість ФГ
«Дінекс-Агро».

Доводи апеляційної скарги про те,
що фактично у 2012 році діяв договір
оренди з СК «Україна» не спростовує
правильність висновку районного суду.

Не може судова колегія прийняти
до уваги і доводи апеляційної скарги
про те, що позивач фактично уклав з ФГ
«Дінекс-Агро» договір суборенди,
оскільки окрім суборендаря стороною
такого договору орендар. Між тим, як
даний договір підписаний власником
земельної ділянки ОСОБА_2 Вимог про
визнання недійсним договору оренди з
ФГ «Дінекс-Агро» та клопотання про
залучення ФГ «Дінекс-Агро» до участі у
даній справі у якості відповідача
позивачем не заявлялося.

Зазначення в апеляційній скарзі
у якості відповідача ОСОБА_3, як
керівника ФГ «Дінекс-Агро» не змінює
правильність висновку районного суду
про відмову ОСОБА_2 у позові у зв`язку із
заявою ним вимог до неналежного
відповідача і не поданням заяви
(клопотання) про заміну неналежного
відповідача на належного або про
залучення належного відповідача
співвідповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач заявив позов до ОСОБА_3 щоб
можна було повідомити останнього про
наявність у позивача претензій та
судової справи, не можуть бути
прийнятими до уваги, оскільки ст. ст. 74,
76 ЦПК України регламентують порядок
відправлення судових повісток та
кореспонденції сторонам у справі і
передбачають порядок їх вручення та
наслідки відмови від їх отримання. Тому
вказані доводи є неспроможними і
такими, що не спростовують остаточного
висновку суду першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що наведені в апеляційній
скарзі доводи не надають підстав для
висновку про неправильне застосування
чи порушення судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, внаслідок чого
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 14 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання законної сили ухвалою
суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук