Справа № 500/8208/13-ц
Провадження № 2/500/666/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Комишівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом, яким просив визнати за ним, як
спадкоємцем за законом першої черги
право власності на земельну ділянку
площею 2,49 га, розташовану на території
Комишівської сільської ради, передану
для ведення селянського (фермерського)
господарства, що належала
померломуІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4,
мотивуючи тим, що нотаріальною
конторою йому відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку із тим, що відсутній
витяг з державного земельного кадастру
на спадкову змелену ділянку, яка
належала померлому ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
позов задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача Комишівської сільської
ради Ізмаїльського району Одеської
області не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, якою
позовні вимоги визнає та не заперечує
проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належала
земельна ділянка площею 2,49 га,
розташована на території Комишівської
сільської ради, передана для ведення
селянського (фермерського)
господарства, на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серії Р1 № 475486 від 12.09.2001 року,
виданого на підставі рішення 16 сесії
ХХІІІ скликання Ізмаїльської районної
ради народних депутатів Ізмаїльського
району Одеської області від 30 січня 2001
року за № 190-ХХІІІ, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 10-06-37.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 22.12.2005 року, виданого
Комишівською сільською радою
Ізмаїльського району Одеської області
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
земельна ділянка площею 2,49 га,
розташована на території Комишівської
сільської ради, передана для ведення
селянського (фермерського)
господарства (державний акт на право
приватної власності на землю серії Р1 №
475486 від 12.09.2001 року).

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено витягом зі
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 35769223 від 15.11.2013 року, згідно
якого, інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_4 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 01.06.1992 року,
виданим Комишівською сільською радою
Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявляли свої
права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня,
неповнолітня, недієздатна особа, а
також особа, цивільна дієздатність
якої обмежена, вважаються такими, що
прийняли спадщину, крім випадків,
встановлених частинами другою -
четвертою статті 1273 цього Кодексу

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_4, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2
був малолітньою особою, а тому
вважається таким, що фактично прийняв
спадщину відповідно до вимог ч. 4
ст. 1268 ЦК України.

14.02.2006 року ОСОБА_3 діючи від імені і в
інтересах свого неповнолітнього сина
ОСОБА_2 звернулась до Ізмаїльської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, що
підтверджено нотаріально посвідченою
заявою від 14.02.2006 року за № 131.

Листом від 25.10.2013 року за № 10-10-18/400
наданим начальником відділу
Держземагенства в Ізмаїльському
районі Одеської області, зазначено, що
відомості про земельну ділянку
розташовану на території Комишівської
сільської ради, виділену для ведення
селянського (фермерського)
господарства громадянину ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії РІ
№ 475486, виданого Ізмаїльською районною
радою від 12.09.2001 року № 10-06-37, до
державного земельного кадастру не
вносились, а тому неможливо надати
витяг з державного земельного кадастру
на вищезазначену земельну ділянку.

Письмовою відповіддю наданою
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
15.11.2013 року за № 2497/2-21 позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку
із тим, що відсутній витяг з державного
земельного кадастру на спадкову
земельну ділянку, яка належала
померлому ОСОБА_4.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220,
1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Комишівської сільської
ради Ізмаїльського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на земельну ділянку площею 2,49 га,
розташовану на території Комишівської
сільської ради, передану для ведення
селянського (фермерського)
господарства (державний акт на право
приватної власності на землю серії Р1 №
475486 від 12.09.2001 року), що належала
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. О. Бурнусус