У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
виселення і скасування реєстрації
місця проживання та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ
будинковолодіння та визнання права
власності за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 23 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що з 27 листопада 2001 року
по 3 жовтня 2012 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

На підставі договору дарування від 20
серпня 2003 року вона є власником
квартири АДРЕСА_1, в якій також
зареєстрований відповідач.

Посилаючись на те, ОСОБА_5 порушує
правила співжиття і робить неможливим
спільне проживання, просила суд
виселити останнього з квартири, як
колишнього члена сім'ї власника без
надання іншого житлового приміщення та
скасувати реєстрацію місця проживання
відповідача за вказаною адресою.

У вересні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом про
визнання за ним права власності на
приміщення 1-1, 1-6, 1У, зазначивши, що
спірна квартира фактично придбана ними
у 2003 році під час шлюбу, проте оформлена
на праві власності на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 19 листопада 2013 року
первісний позов задоволено.

Виселено ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Скасовано реєстрацію місця проживання
ОСОБА_5 в зазначеній квартирі.

Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 23 грудня
2013 року рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
первісного позову скасовано та
ухвалено нове про відмову у
задоволенні позову у цій частині.

В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 23 грудня
2013 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко