ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/78/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року
смт. Золочів

Головуючого - судді Калайда І. С.,

при секретарі Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Золочівська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду
з вищевказаним позовом, в якому просить
визнати за нею право власності в
порядку спадкування після смерті
сестри - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року, на земельну ділянку площею 3,66 га,
надану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
розташовану на території
Одноробівської сільської ради, що
належала їй на підставі державного
акту серії ІII-ХР № 085465. В обґрунтування
позовних вимог вказала, що вона є
спадкоємицею другої черги.
Спадкоємицею першої черги є донька
ОСОБА_3 - ОСОБА_2, яка від прийняття
спадщини відмовляється, оскільки є
громадянкою РФ. Позивачка ж в свою
чергу звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, але їй було відмовлено в
оформенні спадкових прав з тих підстав,
що місцем смерті спакодавиці є
с.Березівка Борисівського району
Бєлгородської області РФ.

Від позивачки ОСОБА_1 надійшло
письмове клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

Від відповідачки ОСОБА_2 також
надійшла заява, завірена 19.03.2014 року
нотаріусом Борисівського
нотаріального округу Бєлгородської
області РФ за реєстровим №1-828, в якій
вона виклала згоду з позовними вмогами
ОСОБА_1 та згодна з постановленням
рішення про визнання за ОСОБА_1 права
власності на земельну ділянку, що
належела на праві власності її матері -
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Від третьої особи - завідувача
Золочівської державної нотаріальної
контори надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника контори та про згоду з
позовними вмогами.

Розглянувши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2, виданого 06.06.2011 року
адміністрацією Бєлянського сільського
поселення муніципального району
"Борисівський район" Бєлгородської
області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року в смт.Борисівка Борисівського
району Бєлгородської області РФ.

Статтями 45, 48 Конвенції про правову
допомогу та правові відносини в
цивільних, сімейних та кримінальних
справах від 22.01.1993 року, ратифікованої
Україною 14.04.1995 року, визначено, що
право на спадкування нерухомого майна
визначається законодавством
Договірної Сторони, на території якої
знахоиться це майно. Провадження по
справам про спадкування нерухомого
майна компетентні вести установи
Договірної Сторони, на території якої
знаходиться майно. Положення цієї
статті застосовуються також при
розгляді спорів, що виникають в зв"язку
з провадженням по справам про
спадкування.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст.1223, 1225 ч.1 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення. Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його не дійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри ,
його баба та дід як з боку батька, так і
з боку матері.

Факт родинних відносин як рідних
сестер між ОСОБА_1, (дошлюбне прізвище
"ОСОБА_1" змінено на підставі свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_3,
виданого 18.12.1975 року Усінською
сільською радою Сирзанського району
Куйбишевської області), ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище "ОСОБА_3"
змінено на підставі свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданого
10.11.1972 року Махнівським с/ЗАП
Суджанського району Курської області),
ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6, виданими 17.04.1954
року Березівською сільською радою
Борисівського району Бєлгородської
області.

Спадкоємицею першої черги у
відповідності до ст.1261 ЦК України після
ОСОБА_3 є її донька - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є громадянкою РФ.

На підставі державного акту на
право приватної власності серії ІІІ-ХР
№085465, виданого Золочівською РДА 29.12.2002
року, ОСОБА_3, яка мешкала в АДРЕСА_1, на
праві приватної власності належала
земельна ділянка площею 3,66 га,
розташована на території
Одноробівської сільської ради та
надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Реалізуючи права спадкоємця, на
виконання вимог ст.1269 ЦК України,
ОСОБА_1 звернулася до Золочівської
державної нотаріальної контори з
питанням отримання свідоцтва про право
на спадщину.

ОСОБА_2 ж в свою чергу спадщину після
матері - ОСОБА_3 не прийняла, не маючи
такого наміру. Таким чином,
відповідачка у відповідності до ст.1270
ЦК України, вважається такою, що
спадщину не прийняла.

Окрім того, у відповідності до ч.4
ст.81, ст.145 Земельного кодеку України
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
іноземні громадянини також мають право
набувати, проте лише у спадщину, і
протягом року зобов"язані їх відчужити,
оскільки успадковані земельні ділянки
сільськогосподарського призначення не
можуть перебувати у приватній
власності осіб без громадянства або
іноземних громадян. У разі невиконання
цієї вимоги настають передбачені
пунктом "д" статті 143 ЗК України, а саме:
право власності на земельну ділянку
може бути примусово припинене за
рішенням суду.

Отже, неприйняття спадщии ОСОБА_2 у
вигляді земельної ділянки
сількогосподарського призначення
після ОСОБА_3, яка набула права
власності на зазначену ділянку маючи
громадянство України, відповідає
чинному земельному законодавству
України.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу
України право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
відповідно до них.

Відповідно до положень ст. 81
Земельного кодексу України, громадяни
України набувають право власності на
земельну ділянку внаслідок прийняття
спадщини.

Статтею 1268 ч.5 ЦК України визначено,
що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Таким чином, дослідиши надані докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку про підставність та
обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
та вважає їх такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На відшкодування судових витрат
позивачка не наполягає.

Виходячи з вищевказаного, згідно
ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1233,
1235, 1236 ч.1, 1268 ч.5, 1269 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнитив повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, кпп НОМЕР_1, право
власності в порядку спадкування після
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на
земельну ділянку площею 3,66 га,
розташовану на території
Одноробівської сільської ради та
надану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала померлій на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ХР №085465,
виданого Золочівською РДА 29.12.2002 року,
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №255.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення

Головуючий суддя:
Калайда І. С.,

.