Справа № 192/960/14
Провадження № 6/192/100/14
У Х В А Л А

08 травня 2014 року Солонянський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

головуючої - судді Омелюх В.М.,

при
секретарі - Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Солоне
подання начальника відділу державної
виконавчої служби Солонянського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області Таран І.О.
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання аліментних зобов'язань,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Усенко І. А. по виконавчому провадженню
№542 звернувся до суду з поданням, яке
погоджене з начальником відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Таран І.О., про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2 до виконання зобов'язань по
сплаті суми боргу по аліментам згідно
виданого Солонянським районним судом
Дніпропетровської області
виконавчого листа №2-325 від 09 березня 2005
року про стягнення аліментів з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
щомісячно до повноліття дитини.

В поданні зазначено, що в процесі
виконання судового рішення боржник
ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення
суду не виконує, кошти на утримання
дитини не сплачує, відомості про його
працевлаштування відсутні, допомогу у
центрі зайнятості, а також доход у
вигляді пенсії, інші види доходів, з
яких можливо провести утримання, не
отримує, майно, на яке може бути
звернення стягнення у нього відсутнє.
Оскільки боржник неодноразово
викликався до відділу ДВС для сплати
заборгованості, попереджався про
кримінальну відповідальність за ст. 164
КК України, але заходи щодо
відшкодування заборгованості не
вживає, то це свідчить про ухилення
боржника від сплати аліментів.

Вважають з посиланням на ст.377-1 ЦПК
України та п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», що для
забезпечення виконання рішення суду
необхідно вирішити питання про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України, а
встановлення такого обмеження можливе
лише на підставі судового рішення за
поданням державного виконавця.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області,
який належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, просив
проводити розгляд заяви у його
відсутність (а.с.2).

В зв'язку з неявкою в судове
засідання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області, суд
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
ухвалив здійснювати судовий розгляд
подання без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, при цьому суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали за поданням
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Усенко І. А. про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2 до виконання зобов'язань по
сплаті суми боргу по аліментам згідно
виданого Солонянським районним судом
Дніпропетровської області
виконавчого листа №2-3252005 від 09 березня
2005 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
щомісячно до повноліття дитини, але не
нижче неоподаткованого мінімуму
доходів громадян у місяць, приходить до
висновку що подання задоволенню не
підлягає з посиланням на наступне.

При мотивуванні необхідності
тимчасового обмеження боржника у праві
виїзду за межі України в поданні не
зазначено і не додано будь-яких доказів
умисного ухилення боржника від
виконання судового рішення та
прийняття державним виконавцем всіх
необхідних та передбачених законом дій
щодо примусового виконання судового
рішення. Також зі змісту подання не
вбачається, що боржник має намір
покинути територію України, відсутні
дані про наявність у останнього
закордонного паспорту.

Так, суду не надано доказів направлення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 11 березня 2005 року (а.с.
5) на адресу боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення, як
передбачає ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» та доказів його
отримання, як і доказів направлення на
його адресу викликів від 13 березня 2005
року, 08 липня 2005 року, 13 листопада та 21
листопада 2008 року, що не може свідчити
про їх неодноразовість.

Суд вважає, що невиконання боржником
самостійно зобов'язань протягом
строку, зазначеного в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження. У
зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб. Не надання боржником
відомостей про його доходи, рахунки на
його ім'я в банківських та фінансових
установах, наявності майна та інше не
свідчить про умисне ухилення боржника
від виконання зобов'язань за
виконавчим листом по сплаті аліментів
на утримання неповнолітніх дітей.

Суд приходить до висновку про те, що
державним виконавцем не надано
доказів, які свідчили б про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього судом,
а також відсутні відомості про
обізнаність боржника з наявністю
відкритого виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.

З урахуванням викладеного, на день
розгляду судом подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, відсутні визначені законом
підстави для його задоволення, в
зв'язку з чим в задоволенні подання
необхідно відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солонянського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області Усенко І. А.,
погодженого начальником відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Таран І.О., про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до зобов'язань по сплаті суми
боргу по аліментам відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 5
днів з дня її проголошення, а у разі
постановлення ухвали без участі особи,
яка її оскаржує, протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуюча: суддя