Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/535/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

20.02.2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Пищиди М.М.

із
секретарем - Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, який представляє
інтереси ОСОБА_2, на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" (надалі ПАТ
"Дельта Банк") звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2007
року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір № 510/ФКВ-07,
згідно з умовами якого банк надав
позичальнику відкличну відновлювальну
кредитну лінію на споживчі цілі, з
лімітом кредитування 11 000,00 дол. США з
розрахунку 13,8 % річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк з 25.05.2007 року по 24.05.2010 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено Договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь AT «Дельта Банку», відповідно до
п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором,
Укрпромбанк передає (відступає) Дельта
Банку права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює
Укрпромбанк як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі АТ
"Дельта Банк" прав вимоги до боржників
переходить (відступається) право
вимагати (замість Укрпромбанку) від
боржників повного належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Відповідно до вищевказаного договору
про передачу активів та кредитних
зобов'язань AT «Дельта Банк» набув права
вимоги по кредитному договору №
510/ФКВ-07 від 25.05.2007 року.

Виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
кредитним договором № 510/ФКВ-07
забезпечувалось іпотекою, відповідно
до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та
ОСОБА_2 іпотечного договору б/н від
25.05.2007 року, згідно з яким предметом
іпотеки є: квартира АДРЕСА_1, загальною
площею 23,60 кв.м., житловою площею 12,20
кв.м.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю
на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
16.03.2001 року приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстром № 805, зареєстрованим 16.03.2001
року Кіровоградським обласним бюро
технічної інвентаризації в реєстровій
книзі під № 7590/25.

ОСОБА_4 умови кредитного договору
належним чином не виконує, про що
неодноразово повідомлявся в тому числі
й шляхом направлення письмової вимоги
про виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору.

Станом на 05.04.2013 року утворилася
заборгованість в сумі 73641,75 грн., з яких:
сума заборгованості за кредитом - 48853,22
грн.; сума заборгованості за відсотками
- 24788,53 грн.

Посилаючись на зазначені підстави ПАТ
"Дельта Банк" просив в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_4
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_2, шляхом продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, а також стягнути з ОСОБА_2
судовий збір в сумі 736,42 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24.12.2013 року позов
задоволено в повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №510/ФКВ-07 від 25.05.2007
року, в розмірі 73641,75 грн., звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, шляхом
продажу предмета іпотеки з прилюдних
торгів за початковою ціною не нижчої за
звичайні ціни на цей вид майна,
встановленою на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» судові витрати в розмірі
736,42 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який
представляє інтереси ОСОБА_2, ставиться
питання про скасування судового
рішення з підстав порушення судом норм
матеріального права і ухвалення нового
рішення про відмову у задоволені
позову. Зазначено, що судом не
перевірено, чи має право вимоги новий
кредитор, а також правомірність
нарахування відсотків за кредитом
після закінчення дії договору, яка на
думку відповідача збігається з датою
повернення кредитних коштів.

Представник відповідача ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення судової
повістки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, який
заперечував проти доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
перевіривши в межах, передбачених ст. 303
ЦПК України, законність і
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що 25.05.2007 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір № 510/ФКВ-07,
згідно з умовами якого Банк надав
позичальнику відкличну відновлювальну
кредитну лінію, з лімітом кредитування
11000,00 дол. США на споживчі цілі з
розрахунку 13,8 % річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк з 25.05.2007 року по 24.05.2010 року. За
умовами пункту 7.4 Договору сторони
домовились, що договір діє до повного
виконання сторонами взаємних
зобов»язань (а.с.6-15).

25.05.2007 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 було
укладено іпотечний договір, згідно
якого остання виступила майновим
поручителем зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором № 510/ФКВ-07 від
25.05.2007 року, предметом іпотеки є
квартира АДРЕСА_1. За умовами пункту 6.2
іпотечного договору сторони визначили,
що цей договір діє до повного виконання
зобов»язань забезпечених іпотекою
(а.с.18-22).

30.06.2010 року між ПAT «Дельта Банк», ТОВ
«Український промисловий банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу Активів
та Кредитних зобов'язань ТОВ
«Український промисловий банк» на
користь ПAT «Дельта Банку» на
конкурсній основі, згідно якого ТОВ
«Український промисловий банк»
переводить на користь переможця
конкурсу ПAT «Дельта Банк» борг за
кредитними зобов'язаннями перед
Національним банком України з
передачею Активів, та відступає права
вимоги які входять до складу активів
(а.с.32-36).

Відповідно до вищевказаного договору
про передачу Активів та Кредитних
зобов'язань ПAT «Дельта Банк» набув
права вимоги по кредитному договору №
510/ФКВ-07 від 25.05.2007 року.

ПAT «Дельта Банк» 19.04.2012 року на адресу
ОСОБА_2 направлялась письмова вимога
про виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору (а.с.24-25).

Станом на 05.04.2013 року за ОСОБА_4 наявна
заборгованість в сумі 73 641,83 грн., з яких:
сума заборгованості за кредитом - 48 853,22
грн.; сума заборгованості за відсотками
- 24 788,61 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с.148).

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 30.11.2012 року задоволено
позов ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта
Банк" 69639,81 грн. кредитної
заборгованості, а також з кожного по
333,98 грн. судового збору (а.с.150-156).

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 03.04.2013 року
скасовано рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 30.11.2012
року і ухвалено нове, яким в
задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до
ОСОБА_2 про стягнення 69639,81 грн.
заборгованості за кредитним договором
№510/ФКВ-07, укладеного 25.05.2007 року між ТОВ
"Український промисловий банк" та
ОСОБА_4, а також 333,98 грн. судового збору,
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПАТ "Дельта Банк" 333,98 грн.
судових витрат та в доход держави 28,44
грн. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін (а.с.149).

Рішення суду про стягнення кредитної
заборгованості на час розгляду даної
справи не виконане.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або в повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України,
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України
в разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержавтель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також вимог, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

При цьому рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки: або шляхом проведення
прилюдних торгів, або шляхом
застосування процедури продажу,
встановленої ст. 38 Закону України "Про
іпотеку".

Крім того, відповідно до ст. 39 Закону у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої ст. 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 41 Закону реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження"

Згідно п. 4.5 іпотечного договору, у
випадку звернення стягнення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду чи
виконавчого напису нотаріуса
реалізація предмету іпотеки
здійснюється шляхом продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, дійшов правильного висновку, що
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №510/ФКВ-07 від 25.05.2007
року, в розмірі 73 641,75 грн., слід
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу предмета іпотеки з
прилюдних торгів за початковою ціною
не нижчої за звичайні ціни на цей вид
майна, встановленою на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Судом першої інстанції відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно
досліджено і оцінено обставини у
справі, надані сторонами докази,
правильно визначено юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, що відповідно до ст. 308
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,
який представляє інтереси ОСОБА_2,
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: