Справа № 4с-175/1652/14-ц
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Озерянської Ж.М.,

при секретарі - Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне скаргу ОСОБА_1
на дії, бездіяльність та рішення
начальника Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Полуектова Сергія
Юрійовича, державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Фурса
Дмитра Ігоровича, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою на дії, бездіяльність
та рішення начальника Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Полуектова Сергія
Юрійовича, державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Фурса
Дмитра Ігоровича, в якій просив
поновити строк на подачу скарги;
зупинити дію постанов державних
виконавців: постанови від 10 липня 2013
року державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Фурса Д.І. про
складення акту опису та арешт майна
боржника з подальшою передачею його на
відповідальне зберігання представнику
ТОВ «Кебела» в межах виконавчого
провадження № 33928721 по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-2212/11
від 30 липня 2012 року Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області; визнати дії державного
виконавця Жовтневого відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Фурса Д.І. стосовно
винесення постанови від 10 липня 2013 року
про складення акту опису та арешту
майна боржника з подальшою передачею
його на відповідальне зберігання
представнику ТОВ «Кебела» -
незаконними; визнати бездіяльність
начальника Жовтневого відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Полуектова С.Ю.
стосовно не скасування вищевказаної
постанови державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Фурса Д.І.
від 10 липня 2013 року складення акту
опису та арешту майна боржника з
подальшою передачею його на
відповідальне зберігання представнику
ТОВ «Кебела»; визнати протиправною та
скасувати постанову державного
виконавця Жовтневого відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Фурса Д.І. від 10
липня 2013 року про складання акту опису
та арешту майна боржника з подальшою
передачею його на відповідальне
зберігання представнику ТОВ «Кебела»;
визнати протиправною бездіяльність
начальника Жовтневого відділу ДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Полуектова С.Ю. щодо
не зняття арешту майна з майна
скаржника в межах виконавчого
провадження № 33928721 у зв'язку з
визнанням боржника - позивача по справі
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
банкрутом та відкриттям щодо нього
господарським судом Дніпропетровської
області ліквідаційної процедури у
справі № 29/5005/6896/2011; зобов'язати
начальника Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Полуектова С.Ю.
зняти арешт та розшук майна скаржника в
межах виконавчого провадження № 33928721;
стягнути судові витрати з відповідача.

В обґрунтування скарги посилався на те,
що Жовтневим відділом ДВС здійснюється
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа, виданого
Дніпропетровським районним судом
Дніпропетровської області 30 липня 2012
року про стягнення з нього на користь
ТОВ «Торговий Дім «Камаз»
заборгованості у розмірі 1002445 грн.
(реєстраційний номер виконавчого
провадження 33928721). В цьому провадженні
вживаються заходи щодо звернення
стягнення на нерухоме майно,
будівельну техніку і транспортні
засоби, які належать йому на праві
власності. Разом з цим, державним
виконавцем не враховано, що зазначене
майно перебуває у заставі ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» і звернення
стягнення на нього можливе лише для
задоволення вимог стягувача -
заставодержателя. Незважаючи на це,
арешт було накладено на все майно
боржника і його право на визначення
майна, на яке необхідно в першу чергу
звернути стягнення, не забезпечено.
Також державним виконавцем було
оголошено розшук транспортних засобів
і будівельної техніки, тоді як всі вони
знаходяться за місцем реєстрації, отже
потреба в такому заході відсутня. Крім
цього, дане майно входить до
ліквідаційної маси у справі про
банкрутство ФОП ОСОБА_1, а відтак
накладення арештів на нього суперечить
ст. 38 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». Також
вказував на те, що його автомобіль «Toyota
Land Cruiser» д/н НОМЕР_1 був арештований в
рамках кримінальної справи № 70111005
згідно протоколу накладення арешту на
майно від 30.03.2011 року і наразі
знаходиться на його відповідальному
зберіганні. Неодноразові звернення до
начальника Жовтневого відділу ДВС з
приводу даних порушень були залишені
без належного реагування, у зв'язку з
чим він вимушений звернутись до суду.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засідання
скаргу підтримав та просив
задовольнити.

Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції належним чином
повідомлявся про час та місце судового
засідання, однак явку представників не
забезпечив, про причини їх неявки не
повідомив, тому суд вважає можливим
розглядати за наявними матеріалами.

Вислухавши пояснення скаржника,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

В ч. 1 ст. 385 ЦПК України, зазначено, що
сторони виконавчого провадження
скаргу на дії чи бездіяльність
державного виконавця під час виконання
судового рішення можуть подати до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Державний виконавець згідно до ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» при виконанні рішень
судів (інших органів) здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи встановлено, у
Жовтневому відділі державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
знаходиться на виконанні виданий
Дніпропетровським районним судом
Дніпропетровської області виконавчий
лист № 2-2212/11 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Торговий Дім «Камаз»
заборгованості у розмірі 1002445,00 грн.

Постановою державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Фурса Д.І.
від 10 липня 2013 року доручено ВДВС
Дніпропетровського районного
управління юстиції перевірити
правильність наданої ОСОБА_1
інформації про наявність у нього на
праві власності рухомого майна, що
знаходиться за місцем знаходження
підприємства ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1; у
разі виявлення майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення, провести
його опис і арешт, передавши його на
відповідальне зберігання TOB «Кебела»;
копію акта опису та арешту майна
боржника направити до Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи,
листом начальника Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Полуектова С.Ю. від
10 липня 2013 року ОСОБА_1 була направлена
постанова про доручення перевірки
(а.с.15). Не погодившись з вищевказаною
постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, однак
ухвалою судді Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 червня 2013 року у
відкритті провадження у
адміністративній справі було
відмовлено. Тому 06 серпня 2013 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із даною
скаргою.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України, право
на вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

В своїй скарзі ОСОБА_1 просив поновити
пропущений строк на подачу скарги.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ратифікованої Законом України
від 17 липня 1997 року, кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Як зазначив Європейський суд з прав
людини в рішенні від 18.11.2010 року у
справі «Мушта проти України» право на
суд, одним з аспектів якого є право на
доступ до суду, не є абсолютним, воно за
своїм змістом може підлягати
обмеженням, особливо щодо умов
прийнятності скарги на рішення. Однак
такі обмеження не можуть обмежувати
реалізацію цього права у такий спосіб
або до такої міри, щоб саму суть права
було порушено. Ці обмеження повинні
переслідувати легітимну мету, та має
бути розумний ступінь пропорційності
між використаними засобами та
поставленими цілями. Норми, які
регламентують строки подання скарг,
безумовно, передбачаються для
забезпечення належного відправлення
правосуддя і дотримання принципу
юридичної визначеності. Зацікавлені
особи повинні розраховувати на те, що
ці норми будуть застосовані. У той же
час такі норми або їх застосування
мають відповідати принципу юридичної
визначеності та не перешкоджати
сторонам використовувати наявні
засоби.

З матеріалів справи встановлено, що
заявник неодноразово звертався до суду
за захистом своїх прав. Таким чином, суд
вважає, що заявника не можна вважати
таким, що пропустив строк звернення до
суду.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_1 про визнання
протиправною та скасування постанови
від 10 липня 2013 року, визнання
незаконними дій державного виконавця
Жовтневого ВДВС стосовно винесення
вказаної постанови та визнання
протиправною бездіяльність начальника
Жовтневого ВДВС стосовно не скасування
даної постанови, в якій викладено
вимогу про зняття арешту та розшуку
майна скаржника, суд з пояснень ОСОБА_1
у судовому засіданні встановив,що
постанову саме про арешт та розшук
майна ним оскаржено у іншому
провадженні та суд прийшов до висновку,
що оскарженою у цьому провадженні
постановою арешт на майно боржника не
накладався і розшук майна не
оголошувався, а лише було доручено
іншому відділу ВДВС виконати певні дії
за місцем знаходження підприємства ФОП
ОСОБА_1, тому зобов»язати посадову
особу Жовтневого ВДВС зняти арешт та
розшук майна неможливо.

Судом встановлено, що оскаржувана
заявником постанова прийнята
державним виконавцем відповідно до
закону, в межах наданих йому
повноважень і тому права чи свободи
заявника при цьому не були порушені.

Згідно ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що скарга задоволенню не
підлягає, оскільки є безпідставною та
необґрунтованою.

На підставі Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись
ст.ст.383-389 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії,
бездіяльність та рішення начальника
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Полуектова Сергія Юрійовича,
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Фурса Дмитра
Ігоровича - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в п'ятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Озерянська Ж.М.