Справа № 738/274/14-ц
№ провадження 2/738/111/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року
м. Мена

Менський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді
Волошиної Н.В.

з участю секретаря
Костюка І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мена Чернігівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 діючого в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Стольненської сільської ради
Менського району Чернігівської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Стольненської сільської ради
Менського району Чернігівської
області про визнання за ним та за
ОСОБА_2 права власності на 3/8 частки за
кожним, а за ОСОБА_3 на ? частку
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1. Позов мотивований тим, що
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
відкрилася спадщина на належну йому
частку в зазначеному житловому
будинку, в якому 1/8 частка належить
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме по ? кожному,
як членам колгоспного двору, які не
втратили своїх часток. Він є
спадкоємцем за заповітом, а ОСОБА_2 має
право на обов'язкову частку у спадщині,
як непрацездатна донька померлого. При
зверненні до Менської районної
державної нотаріальної контори за
свідоцтвом про право на спадщину, йому
було роз'яснено, що отримати дане
свідоцтво він не може із-за відсутності
правовстановлюючого документу на
будинок, в зв'язку з чим було
запропоновано визнати право власності
на нерухоме спадкове майно в судовому
порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, просив справу розглянути без
його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача -
Стольненської сільської ради
Менського району, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
надіслав до суду заяву про розгляд
справи без участі представника
сільської ради, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що справу можливо розглянути
без участі сторін, за наявних у справі
доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позову, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Положеннями статей 1223, 1233 ЦК України
передбачено, що право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті, яким
є особисте розпорядження фізичної
особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.
Стольне Менського району
Чернігівської області померла ОСОБА_5,
про що виконкомом Стольненської
сільської ради Менського району
Чернігівської області видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1
(а.с.8).

Її спадкоємцями за законом першої
черги були чоловік - ОСОБА_4, та діти -
ОСОБА_2, ОСОБА_1, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.7, 13).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на 1/4 житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого по
АДРЕСА_1, що підтверджується наступним.

Як вбачається з довідок №121, №122, №123
від 05 лютого 2014 року, виданих
виконкомом Стольненської сільської
ради Менського району Чернігівської
області, згідно погосподарської книги
№12 (особовий рахунок НОМЕР_3) житловий
будинок з надвірними будівлями, який
знаходиться по АДРЕСА_1, станом на 15
квітня 1991 року мав статус колгоспного
двору, головою якого був ОСОБА_4,
зареєстрований з 1960 року по 22 червня 2013
року і виписаний у зв'язку зі смертю, а
членами двору - його дружина ОСОБА_5,
зареєстрована з 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
і виписана у зв'язку зі смертю, донька -
ОСОБА_2, зареєстрована з 1960 року до
теперішнього часу, онук - ОСОБА_3,
зареєстрований з 1984 року до
теперішнього часу (а.с.63-65).

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» (з
наступними змінами), до правовідносин,
що виникли до 15 квітня 1991 року,
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору, що
було придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, які
регулювали власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права
на частку в його майні, розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних (п. 6).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції
1963 року майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності.

Частиною 2 ст. 123 даного кодексу
визначено, що розмір часток члена
колгоспного двору встановлюється
виходячи із рівності часток всіх
членів двору, включаючи неповнолітніх
і непрацездатних.

Таким чином, житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований по
АДРЕСА_1, належав на праві власності у
рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 по 1/4 частці кожному.

Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду
народних депутатів трудящих УРСР" (від
02.06.1968 р.) кожна сільська рада вела
погосподарські книги. В заглавній
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім'я по батькові
глави сім'ї, на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, він і був власником
будинку, іншим чином реєстрація
власності в сільській місцевості
передбачена не була за виключенням
договорів дарування, міни,
купівлі-продажу, пожиттєвого
утримування, спадкування. З введенням
в дію Закону України "Про власність" 1991
року та ЦК України 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачається, самовільно
збудованими вони також не являються
так як будувалися і реєструвались
згідно діючого на той час
законодавства.

З матеріалів спадкової справи № 617/2007,
заведеної за заявою ОСОБА_1, як
спадкоємця за законом першої черги,
вбачається, що останній в установлений
законом строк звернувся до Менської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після померлої матері -
ОСОБА_5. Інші спадкоємці померлої
ОСОБА_5 - ОСОБА_4 відмовився від належної
йому частки спадкового майна на
користь ОСОБА_1, про що свідчить наявна
в матеріалах спадкової справи заява
від 16 жовтня 2007 року, а ОСОБА_2
вважається такою, що прийняла спадщину,
оскільки постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
успадкували після смерті матері по 1/12
частці у спірному будинку, у зв'язку з
чим частка ОСОБА_2 у спірному будинку
збільшилась до 1/3, а частка ОСОБА_1, з
урахуванням відмови батька від
спадщини на його користь, становить - 1/6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, про що
виконкомом Стольненської сільської
ради Менського району Чернігівської
області видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Із заповіту, посвідченого секретарем
виконавчого комітету Стольненської
сільської ради Менського району
Чернігівської області 26 жовтня 2007 року,
вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно,
що буде належати йому на день його
смерті, де б воно не було і з чого б воно
не складалося, а також все те, на що він
за законом матиме право заповів ОСОБА_1
(а.с.10).

Рішенням Менського районного суду
Чернігівської області від 05 червня 2008
року була ОСОБА_2 визнана недієздатною,
а тому відповідно до ч.1 ст.1241 ЦПК
України після смерті батька - ОСОБА_4
має право на обов'язкову частку у
спадщині, яка становить половину
частки, яка належала б їй у разі
спадкування за законом.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи №225/2013, заведеної після смерті
ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1, як спадкоємця
за вказаним заповітом, останній в
установлений законом строк звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та 04 лютого 2014 року
від свого імені та від імені ОСОБА_2 із
заявами про видачу свідоцтв про право
на спадщину за заповітом та за законом.
04 лютого 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
видані свідоцтва про право на спадщину
за заповітом та за законом на
успадковані ними земельні ділянки. У
видачі свідоцтв про право на спадщину
за заповітом та за законом на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований по АДРЕСА_1, відмовлено
постановою державного нотаріуса
Менської районної державної
нотаріальної контори від 04 лютого 2014
року №247/02-31 у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
будинок (а.с. 67).

З урахуванням успадкованого майна,
частка ОСОБА_1 у спірній садибі
збільшилась до 17/48 часток, а ОСОБА_2 до -
19/48 часток.

Як вбачається із повідомлення №169 від 28
січня 2014 року, виданого комунальним
підприємством «Чернігівське міжміське
бюро технічної інвентаризації», станом
на 31 грудня 2012 року свідоцтво про право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не
зареєстровано (а.с.23).

У січні 2014 року спеціалістами
Чернігівського міжміського бюро
технічної інвентаризації була
складена технічна документація та
проведена оцінка житлового будинку та
господарських споруд, розташованих по
АДРЕСА_1, загальну вартість яких
визначено 10016 грн. (а.с. 29-62).

Згідно технічної документації садиба
по АДРЕСА_1 складається з житлового
будинку А-1 (збудований в 1960 році), ґанку
а-1 (збудований в 1973 році), сараю Б-1
(збудований в 1960 році), сараю
Б1-1(збудований в 1971 році), убиральні В-1
(збудована в 1975 році), навісу Г-1
(збудований в 1973 році), погреба з шийкою
Д-1 (збудований в 1965 році). Жодних
відміток про наявність самочинного
будівництва у садибі, технічний
паспорт не містить (а.с.24-28).

За викладених обставин та враховуючи,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили право
на свої частки у майні колгоспного
двору (по ? частці кожний), успадкувані
частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після померлих
ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_5 та
ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову та визнання за ОСОБА_1 права
власності на 17/48 часток, за ОСОБА_2 - на
19/48 часток, та за ОСОБА_3 на ? частку
житлового будинку з надвірними
будівлями ( житловий будинок А-1, ґанок
а-1, сарай Б-1, сарай Б1-1, убиральня В-1,
навіс Г-1, погреб з шийкою Д-1), загальною
вартістю 10 016,00 грн., розташованого в
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР 1963 року,
ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270,
1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 174,
208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 діючого в своїх інтересах
та в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
17/48 часток житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
19/48 часток житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частку житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Суддя
Н.В. Волошина