Справа № 627/160/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Яхно Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт
Краснокутськ Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Мурафської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, -

в с т а н о в и в :

31 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2,
Мурафської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області про визнання права власності в
порядку спадкування на земельну
ділянку площею 4,1941 га, яка розташована
на території Мурафської сільської
ради.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що дана земельна
ділянка належала його батькові
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана
земельна ділянка належала йому на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії
І-ХР № 105924.

Крім позивача, спадкоємцем першої
черги за законом є також дружина
спадкодавця - відповідач ОСОБА_2 та діти
спадкодавця - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
які відмовляються від спадщини на
користь позивача, про що свідчать
складені ними відповідні заяви.

Інших спадкоємців, які б мали
право на обов'язкову частку майна
немає.

На даний час позивач виявив намір
успадкувати майно, яке залишилось
після смерті батька ОСОБА_3, оскільки
являється спадкоємцем першої черги за
законом, в зв'язку з чим звернувся до
суду з даним позовом та прохає визнати
за ним право власності на вищевказану
земельну ділянку.

У відкритому судовому засіданні
представник позивача підтримала
заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в
повному обсязі та прохала їх
задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, однак надала
суду заяву про визнання позову та про
слухання справи у її відсутність.

Представник відповідача -
Мурафської сільської ради в відкрите
судове засідання не з'явився, однак
надав заяву про визнання позову та про
слухання справи у відсутність
представника.

Суд, перевіривши та дослідивши
письмові докази, заслухавши пояснення
представника позивача, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 помер

ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданого 4 квітня 2011 року Мурафською
сільською радою, Краснокутського
району, Харківської області.

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається із земельної ділянки
площею 4,1941 га, розташованої на
території Мурафської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області, яка належала йому на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ХР № 105924.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або законом. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини,
право на спадкування одержують особи,
зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом має той
з подружжя, який його пережив та діти
спадкодавця, тобто дружина спадкодавця
- відповідач ОСОБА_2, позивач та інші
діти спадкодавця - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Дружина спадкодавця ОСОБА_2 та діти
- ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від прийняття
спадщини відмовилися на користь
позивача, що підтверджується
відповідними заявами.

Таким чином, спадкування майна
ОСОБА_3 здійснюється за законом і, як
передбачає ст.1261 ЦК України, єдиним
спадкоємцем являється позивач ОСОБА_1

Факт, що позивач являється сином
спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується
його свідоцтвом про народження, копія
якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного
Кодексу України право власності на
земельні ділянки виникає після
одержання її власником документу, що
посвідчує право власності, та його
державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється, в тому числі,
шляхом визнання права, як передбачено
п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу
України.

Громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини , як
визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного
Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування » відповідно до статті 1225
ЦК право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Право спадкодавця ОСОБА_3 на
земельну ділянку підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії І-ХР № 105924,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 11.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи ті
обставини, що позивач надав суду
достатньо доказів, які підтверджують
позов, а визнання відповідачами позову
не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як
спадкоємець після смерті спадкодавця -
ОСОБА_3, має законне право на земельну
ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись
ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1225, 1261 ЦК України,
ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Мурафської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності в порядку спадкування за
законом на земельну ділянку площею 4,1941
га, згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ХР
№ 105924, після батька ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Краснокутський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ
В.А. КАЛІБЕРДА