Справа № 236/495/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріної Л.П..

при секретарі - Киркач Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красний Лиман за участю
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідача Гордейко О.П., свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 справу за
позовом ОСОБА_7 до громадської
організації «Садівницьке товариство
«Мічуріна» Краснолиманської дирекції
залізничних перевезень про скасування
рішень, зобов»язання поновити
електропостачання, відшкодування
моральної шкоди та судових витрат, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
скасування рішень правління
громадської організації «Садівницьке
товариство «Мічуріна» № 6 від 30.11.2012
року про відключення садової ділянки
НОМЕР_1 від електропостачання, № 7 від
22.12.2012 року про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 1000 грн.,
зобов»язання відповідача поновити
електропостачання до садової ділянки
НОМЕР_1, відшкодування моральної шкоди
в сумі 2000 грн. та судових витрат,
пов»язаних з наданням правової
допомоги, сплатою судового збору та
поштових витрат.

В судове засідання позивач ОСОБА_7
не з»явилася, належним чином
відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК України була
повідомлена про час та місце розгляду
справи(а.с.109,111).

Представники позивача ОСОБА_1, який
являється чоловіком дочки позивача, та
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги позивача підтримали повністю і
дали суду аналогічні один одному
пояснення про те, що позивач являється
членом громадської організації
«Садівницьке товариство «Мічуріна» і
користується земельною ділянкою
НОМЕР_1, що належить відповідачу. В 2012
році на вказаній ділянці позивач
замість старого садового будиночку
зводив новий і постало питання про
перенесення приладу обліку
електроенергії, а також його заміні.
Позивач придбала новий лічильник,
відключили старий прилад та перенесли
на нове місце. Пізніше прийшов електрик
товариства ОСОБА_9 та провів
підключення нового лічильника. Однак
позивач відмовився оплатити його
роботу, яку він повинен виконувати
безоплатно, незважаючи на те, що він
виконує її і в позаробочий час. У
зв»язку з цим рішенням правління від
30.11.2012 року було безпідставно проведено
відключення його від мереж
електропостачання. А рішенням
правління від 22.12.2012 року з позивача
безпідставно було стягнуто у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 1000
грн. Вважають вказані рішення
незаконними тому що на засіданнях
правління 30.11.2012 року та 22.12.2012 року не
було кворуму для прийняття рішення, як
і не було підстав для відключення. Тому
просили позов задовольнити. Не
заперечують того, що у відповідь на
відключення ділянки позивача від
електропостачання, ОСОБА_1 викрав
«лази», які належать товариству, та
повернув їх на другий день.

Свідок ОСОБА_4(дочка позивача),
дала пояснення, аналогічні поясненням
представників позивача.

Представник відповідача Гордейко
О.П. позов не визнала і суду показала, що
з 2011 року позивач являється членом
громадської організації, користується
земельною ділянкою НОМЕР_1, на якій в 2012
році замість старого садового
будиночку будувала новий. Пояснила, що
організація діє на підставі Статуту,
тому на запитання представника
позивача йому було роз»яснено порядок
заміни та перенесення приладу обліку
електроенергії. Однак незважаючи на це,
позивач порушив вимоги Статуту, що було
зафіксовано актом порушення правил
користування електроенергією від
22.10.2012 року, а рішенням правління від
30.11.2012 року на підставі цього акту
вирішено питання про знеструмлення
вказаної земельної ділянки, а 22.12.2012
року винесено рішення про
відшкодування матеріальних збитків,
завданих позивачем організації
порушенням її Статуту. Крім того, у
відповідь на рішення правління від
30.11.2012 року та попередження позивача
про наступне знеструмлення,
представник позивача ОСОБА_1 викрав з
правління «лази», завдавши організації
матеріальних збитків, пов»язаних з
неможливістю своєчасного усунення
аварії на електромережах громадської
організації, яка виникла 01.12.2012 року,
необхідністю за для цього оренди
аналогічних «лазів», та повірки
викрадених після повернення їх ОСОБА_1
Рішення правління від 30.11.2012 року та
22.12.2012 року вважає правомірними, бо на
момент прийняття рішення від 30.11.2012
року на підставі заяви з членів
правління його рішенням було виведено
ОСОБА_10 А на момент прийняття рішення
від 22.12.2012 року окрім нього з членів
правління на підставі заяви було
виведено ОСОБА_11 Вказані рішення
правління були затверджені на звітній
конференції. Тому позовні вимоги
позивача вважає необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Свідок ОСОБА_6 дав суду пояснення,
аналогічні поясненням представника
відповідача.

Свідок ОСОБА_5 очевидцем подій не
була.

Перевіривши надані сторонами
докази, судом встановлено наступне.

Позивач є членом громадської
організації "Садівницьке товариство
"Зелений сад" Краснолиманського
регіонального представництва
Донецької залізниці" яке є юридичною
особою ( надалі за текстом
"товариство"),користується земельною
ділянкою НОМЕР_1(а.с.8).

Відповідно до акту від 22.10.2012 року
було виявлено та зафіксовано порушення
користування позивачем
електроенергією - самовільне зняття та
перенесення приладу обліку
електроенергії(а.с.13).

На підставі вказаного акту 30.11.2013
року правлінням було прийнято рішення
про відключення ділянки НОМЕР_1, якою
користується позивач, від
електропостачання, а 22.12.2012 року - про
відшкодування завданих збитків в сумі
1000 грн.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення
відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достовірність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Однак, дослідивши надані
сторонами докази, суд встановив, що
громадська організація «Садівницьке
товариство «Мічуріна»
Краснолиманської дирекції залізничних
перевезень відповідно до ст.3 Закону
України "Про об»єднання громадян" від
16.06.1992 року №2460-Х11- є об»єднанням
громадян для задоволення та захисту
своїх законних соціальних, економічних
, творчих , вікових,
національно-культурних , спортивних та
інших спільних інтересів.

Статтею 6 зазначеного закону
передбачено, що :

- об'єднання громадян створюються і
діють на основі добровільності,
рівноправності їх членів (учасників),
самоврядування, законності та
гласності. Вони вільні у виборі
напрямів своєї діяльності.

- всі основні питання діяльності
об'єднань громадян повинні
вирішуватись на зборах всіх членів або
представників членів об'єднання.

На підставі ст. 13 зазначеного
Закону об»єднання громадян діє на
основі статуту або положення.

Судом встановлено, що відповідач
діє на основі Статуту, затвердженого
зборами уповноважених 26.02.2011 року та
зареєстрованого відповідно до вимог
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців» 15.03.2011 року(а.с.15-37).

Згідно вказаного Статуту керує
поточною діяльністю товариства
правління, яке обирається загальними
зборами(конференцією) зі складу членів
товариства - п.8.6.

Відповідно до рішення
звітно-виборчої конференції
уповноважених товариства від 25.02.2012
року склад правління товариства було
затверджено в кількості 14 осіб(а.с.54-64).
Але рішеннями правління товариства від
13.10.2012 року та від 22.12.2012 року, які були
затверджені звітно-виборчою
конференцією 09.02.2013 року, з членів
правління за власним бажанням було
виведено відповідно ОСОБА_10 та
ОСОБА_11(а.с.67-80,113,115).

Отже рішення правління
товариства від 30.11.2012 року та від 22.12.2012
року є правомочними, відповідають п. 8.6
Статуту, бо при їх прийнятті були
присутніми не менше 2/3 його складу,
відповідно 9 із 13 та 8 із 12(а.с.35,91).

Відповідно до п.8.7.24 Правління
товариства припиняє подачу
електроенергії на садові ділянки у
випадку несплати або несвоєчасної
сплати членами товариства за спожиту
електроенергію, встановлених в
товаристві внесків, а також
невиконання вимог статуту, рішень
загальних зборів(конференції) та
правління.

Пунктом 5.9 Статуту передбачено
встановлення лічильників електричної
енергії на кожній садовій ділянці
членами організації за рахунок своїх
коштів із притягненням відповідальних
спеціалістів організації, а також з
дотриманням вимог до технічних
характеристик лічильників електричної
енергії, що встановлюються
нормативними актами компетентних
державних органів у сфері контролю за
споживанням електричної енергії.

Рішенням правління № 4 від 26.08.2012
року такою відповідальною особою по
товариству призначено ОСОБА_9 (а.с.82).

Саме вказаною особою разом з
представником правління 22.10.2012 року
було виявлено порушення позивачем п. 5.9
Статуту - самовільне без дозволу та
залучення відповідальної особи зняття
та перенесення(встановлення,
підключення) лічильника на інше місце,
про що було складено акт в цей же
день(а.с.13).

У зв»язку з цим на підставі п.5.10
Статуту рішенням правління від 30.11.2012
року № 6 позивача було відключено від
електропостачання(а.с.85-86).

Враховуючи те, що рішення правління
відповідає Статуту товариства, суд
вважає його законним та обґрунтованим.

Крім того, відповідно до рішення
конференції від 25.02.2012 року передбачено
відшкодування товариству збитків його
членами, за порушення, передбачені п.5.10
Статуту, в розмірі від 1000 до 3000
грн.(а.с.63).

Тому рішення правління товариства
від 22.12.2012 року № 7 про відшкодування
позивачем збитків в сумі 1000 грн.,
завданих порушенням п.5.10 Статуту, суд
вважає обґрунтованим та таким, що
відповідає Статуту(а.с.93-94).

Критично оцінивши надані
сторонами докази, суд приходить до
висновку про те, що позивач не довів в
судовому засіданні ті обставини на які
посилався, у зв»язку з чим його позовні
вимоги як в частині скасування рішень
правління № 6 від 30.11.2012 року і № 7 від
22.12.2012 року, так і в частині
зобов»язання відповідача відновити
електропостачання являються не
обґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
підставою відшкодування моральної
шкоди, являється вина
особи(відповідача) в результаті
прийняття неправомірних рішень, дій чи
бездіяльності.

Однак, у зв»язку з відсутністю
доказів порушення прав позивача, як
члена товариства, неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відповідача, відсутні підстави
задоволення вимог позивача в частині
відшкодування моральної шкоди.

У зв»язку з відмовою позивачу в
задоволенні позову на підставі ст. 88
ЦПК України його вимоги про
відшкодування судових витрат
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.85,92,1167 ЦК України
ст. ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_7 у задоволенні
позову до громадської організації
«Садівницьке товариство «Мічуріна»
Краснолиманської дирекції залізничних
перевезень про скасування рішень,
зобов»язання поновити
електропостачання, відшкодування
моральної шкоди та судових витрат у
зв»язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Краснолиманський міський суд в
10-денний строк з моменту його
проголошення.

Суддя