Провадження № 2/200/3412/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року
Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова
В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, про
визнання права власності на майно за
заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом, в обгрунтування якого
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті
постійно проживала і була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Померла залишила заповіт, посвідчений
17.11.2012 року Сьомою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим № 5-2605, за яким усе належне
їй майно заповіла ОСОБА_1.

Спадщину позивач прийняла шляхом
подачі відповідної заяви до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 03 липня 2013
року позивач звернулась до нотаріуса
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
майно, що залишилось після смерті
ОСОБА_3, а саме - квартиру АДРЕСА_2.
Вказана квартира належить померлій на
праві власності на підставі:

? частка у праві спільної сумісної
власності - дублікату свідоцтва про
право власності на житло, виданого
21.12.2012 року органом приватизації ДП
«Придніпровська залізниця» згідно з
розпорядження № 7637д від 21.12.2012 року,
який виданий замість втраченого
свідоцтва про право власності на житло
від 28.11.2000 року, виданого
Дніпропетровським Державним
підприємством про перевезення
вантажів та пасажирів Придніпровської
залізниці; ? частка у праві спільної
сумісної власності - успадкована
ОСОБА_3 після смерті її доньки ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та спадщину
після якої ОСОБА_3 прийняла фактично
відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України, так як проживала з померлою
донькою за однією адресою, але не
встигла оформити юридично своє право
власності за життя. Факт проживання за
однією адресою підтверджується
довідкою КЖЕП - 7 № 7 № 309 від 19.04.2011 року.
Приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 09.07.2013 року
позивачу було видано постанову про
відмову у вчинені нотаріальних дій,
якою відмовлено, у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
квартиру АДРЕСА_2, що належить померлій
ОСОБА_3.

Просить визнати за нею право власності
на майно за заповітом після смерті
ОСОБА_3, а саме на квартиру АДРЕСА_2, яка
складається згідно технічного
паспорту 11.07.2013 з : 1 - коридор 4,8 кв.м.; 2-
туалет 1,0 кв.м; 3- ванна - 1,6 кв.м.;4- кухня -
5,6 кв.м.; 5 - житлова- 17,8 кв.м.; 6 - житлова 10,4
кв.м.; 7 - кладова - 1,2 кв.м.; 8- житлова - 12,0
кв.м.; І - балкон - 0,8 кв.м., а усього
загальною площею 55,2 кв.м. та житлова
площа 40,2 кв.м.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, надала
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив відмовити у
задоволені позовних вимог у повному
обсязі.

Третя особа - Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, причини неявки
суду не повідомила, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином.

Заслухавши доводи позивача,
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, в їх сукупності суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, з огляду
на такі підстави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Померла залишила заповіт на усе
належне їй майно, посвідчений 17.11.2012
року Сьомою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим № 5-2605, за яким усе належне
їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.19).

Спадкове майно складається з квартири
АДРЕСА_2, яка складається згідно
технічного паспорту 11.07.2013 з : 1 - коридор
4,8 кв.м.; 2- туалет 1,0 кв.м; 3- ванна - 1,6
кв.м.;4- кухня - 5,6 кв.м.; 5 - житлова- 17,8
кв.м.; 6 - житлова 10,4 кв.м.; 7 - кладова - 1,2
кв.м.; 8- житлова - 12,0 кв.м.; І - балкон - 0,8
кв.м., а усього загальною площею 55,2 кв.м.
та житлова площа 40,2 кв.м. Право
власності померлої ОСОБА_3 на вказане
нерухоме майно підтверджується
дублікатом свідоцтва про право
власності на житло, виданим 21.12.2012 року
органом приватизації ДП
«Придніпровська залізниця» згідно з
розпорядженням № 7637д від 21.12.2012 року,
який виданий замість втраченого
свідоцтва про право власності на житло
від 28.11.2000 року, виданого
Дніпропетровським Державним
підприємством по перевезенню вантажів
та пасажирів Придніпровської
залізниці (а.с.12).

27 березня 2013 року спадкоємиця померлої
ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с.20).

03 липня 2013 року спадкоємиця померлої,
ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме -
квартиру АДРЕСА_2.

09.07.2013 року Приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_1
було видано постанову про відмову у
вчинені нотаріальних дій, якою
відмовлено, у видачі на її ім'я
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на квартиру АДРЕСА_2, що
належить померлій ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Аналізуючи спірні правовідносини,
співвідношуючи їх із встановленими в
судовому засіданні фактичними
обставинами справи, суд доходить до
наступного.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону своєю волею. Власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Власник
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

В статті 321 ЦК визначено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 325 ЦК України визначає, що
суб'єктами права власності є фізичні та
юридичні особи. Фізичні особи можуть
бути власниками будь-якого майна, за
винятком окремих видів майна. Стаття 328
- право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.Стаття 373 ЦК
визначає, що право власності на землю
набувається і здійснюється
відповідно до закону.

В силу ст. 1217 Цивільного кодексу
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 Цивільного
кодексу України, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до дублікату свідоцтва про
право власності на житло, виданого
21.12.2012 року органом приватизації ДП
«Придніпровська залізниця» згідно з
розпорядженням № 7637д від 21.12.2012 року,
який виданий замість втраченого
свідоцтва про право власності на житло
від 28.11.2000 року, виданого
Дніпропетровським Державним
підприємством по перевезенню вантажів
та пасажирів Придніпровської
залізниці, квартиру АДРЕСА_2 належить
померлій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
спільної сумісної власності (а.с.12).

Статті 1233, 1235 ЦК України визначає, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Заповідач може призначити своїм
спадкоємцем одну або декілька фізичних
осіб.

Встановлено, що ? частка у праві
спільної сумісної власності -
успадкована ОСОБА_3 після смерті її
доньки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року, та спадщину після якої ОСОБА_3
прийняла фактично відповідно до ст. 1268
Цивільного кодексу України, так як
проживала з померлою донькою за однією
адресою, але не встигла оформити
юридично своє право власності за життя.
Факт проживання за однією адресою
підтверджується довідкою КЖЕП - 7 № 7 №
309 від 19.04.2011 року, але ця частка була
передбачена заповітом.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, позивач звернувся
до нотаріальної контори. Ст.1299 ЦК
України - якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право власності в
органах, що здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна. Право
власності на нерухоме майно виникає з
моменту державної реєстрації цього
майна.

Положенням ст. 1222 Цивільного кодексу
України визначено, що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини. Спадкоємцями за заповітом
можуть бути юридичні особи та інші
учасники цивільних відносин (стаття 2
цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223, 1225 Цивільного
кодексу України, право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.
Право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення. Крім того, ст. 1266 ЦК
України передбачено, що внуки, правнуки
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові, бабі, дідові,
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Перевіривши та з'ясувавши всі
необхідні обставини справи та оцінюючи
усі наявні докази, досліджені в ході
судового засідання в їх сукупності,
приймаючи до уваги вищевикладене, з
урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України,
а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, про визнання права
власності у порядку спадкування за
заповітом підлягають задоволенню.

Також згідно ст. 88 ЦПК України на
користь позивача слід стягнути судовий
збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 58-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, про
визнання права власності на майно за
заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
майно за заповітом після смерті ОСОБА_3,
а саме на квартиру АДРЕСА_2, яка
складається згідно технічного
паспорту 11 липня 2013 розу з: 1 - коридор 4,8
кв.м., 2- туалет 1,0 кв.м., 3- ванна 1,6 кв.м., 4-
кухня 5,6 кв.м., 5- житлова 17,8 кв.м., 6-
житлова 10,4 кв.м, 7- кладова 1,2 кв.м., 8-
житлова 12,0 кв.м., - І балкон 0,8 кв.м, а
всього загальною площею 55,2 кв.м. та
житлова площа 40,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів, починаючи з наступного за
днем його проголошення, а така само
відсутніми в судовому засіданні
особами - за днем вручення копії цього
рішення, шляхом подання апеляційної
скарги до Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя
В.О.
Циганков