ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНи

12 лютого 2014 року
м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Касьяна О.П.,
Кафідової О.В., Попович О.В.,Штелик
С.П.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» в особі Донецької
обласної філії Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
(далі ПАТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_7, третя
особа - приватний нотаріус Донецького
нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання недійсним договору іпотеки,
за касаційними скаргами: представника
відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_9, начальника департаменту
ризиків Східного комерційного
макрорегіону Публічного акціонерного
Товариства «Укрсоцбанк» - Гержан
Олега Івановича на рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 06 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 11 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

19 липня 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7 та Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк
(далі- ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання
недійсним іпотечного договору,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
предметом іпотеки були майнові права
об'єкта незавершеного будівництва, у
той час, коли чинне на час виникнення
правовідносин законодавство серед
об'єктів, які могли бути предметом
іпотеки, зазначене було передбачено. В
іпотеку були передані майнові права на
майно, на яке позивач згідно з
договором комісії не мала права, і в
подальшому своє право реалізувала,
оформила право власності та отримала
відповідне свідоцтво.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 06 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 11 вересня 2013 року, позов задоволено.
Визнано недійсним Іпотечний договір №
1799-1 від 28 грудня 2005 року, укладений між
ОСОБА_7 та ПАТ «Укрсоцбанк».

На зазначені судові рішення
представник відповідача ПАТ
«Укрсоцбанк» - начальника департаменту
ризиків Східного комерційного
макрорегіону Публічного акціонерного
Товариства «Укрсоцбанк» - Гержан
О.І. та представник відповідача ОСОБА_7
- ОСОБА_9 подали касаційні скарги, в яких
просять скасувати рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецьк від 06 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 11 вересня 2013 року, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та перевіривши доводи касаційної
скарги, вважає, що вона підлягає
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України перевіряє правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
у межах касаційної скарги.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими у судовому
засіданні.

При вирішенні спору суд зобов'язаний
з'ясувати, зокрема, щодо: наявності
обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Судами встановлено, що 20 липня 2006 року
між Управлінням капітального
будівництва Донецької міської ради та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Донтехлеспром»
(далі - Товариство) укладено
інвестиційний договір, за яким
Товариству було надано право
використовувати для будівництва
житловий будинок, що будувався за
адресою: АДРЕСА_1, як за власні кошти,
так і кошти інвестора.

Згідно з договором комісії від 20 липня
2006 року № 01/105 - 1, укладеним між
Товариством та ОСОБА_6, остання
інвестувала в об'єкт будівництва
житловий будинок, що будувався за
адресою: АДРЕСА_1, кошти в розмірі 536 901.00
ГРН ТА Товариство зобов'язалося після
введення будинку в експлуатацію за
умови інвестування 100 % вартості об'єкта
інвестування передати інвестору всі
права, що витікають із договору комісії
для оформлення за нею права власності.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Донецької міської ради від 23
грудня 2008 року, свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 24
березня 2009 року ОСОБА_6 реалізувала
свої права та оформила право приватної
власності на підвальне приміщення
загальною площею 200 кв м у житловому
будинку АДРЕСА_1

Згідно з договором комісії від 26 грудня
2005 року № 01/05, укладеним між
Товариством та ОСОБА_7, останній
інвестував в об'єкт будівництва
житловий будинок, що будувався за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 449,19
кв м, що розташований на нульовому
поверсі об'єкта будівництва. Для оплати
частини коштів за зазначеним договором
ОСОБА_7 отримав кредит в ПАТ
«Укрсоцбанк» в сумі 70000,00 доларів США,
та на забезпечення кредитного договору
був укладений іпотечний договір № 1799-1
від 28 грудня 2005 року, за яким в іпотеку
Банку було передані майнові права на
незакінчене будівництвом житлове
приміщення загальною площею 449,19 кв м,
що розташоване на нульовому поверсі
об'єкта будівництва, вартістю 680 522,85
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
виходили з того, що договір іпотеки був
укладений з порушенням вимог статей 203,
215 ЦК України, оскільки, укладаючи
договір іпотеки, іпотекодавець не був
власником предмета іпотеки та договір
іпотеки суперечить вимогам ч. 2 ст. 5
Закону України «Про іпотеку», яка була
чинна в редакції на момент укладення
іпотечного договору, і не передбачала
передачу майнових прав на об'єкт
незавершеного будівництва, а тому
ОСОБА_7 на мав права передавати майнові
права на нежиле приміщення в іпотеку.

Висновки судів попередніх інстанцій є
такими, що не відповідають наявним у
матеріалах справи документам щодо
незавершеного будівництва.

Так, суди попередніх інстанцій не
звернули уваги на предмет заявленого
позову ОСОБА_6, яким було визнання
недійсним іпотечного договору № 1799-1
від 28 грудня 2005 року, укладеного між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_7, укладений на
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_7 перед ПАТ «Укрсоцбанк», а також
передача в іпотеку майнових прав на
незакінчене будівництвом житлове
приміщення загальною площею 449,19 кв м,
розташоване на 0 поверсі 16-ти
поверхового монолітного будинку
АДРЕСА_1

Крім того, суди не з'ясували, яке
відношення ОСОБА_6 має до оскаржуваного
іпотечного договору, які її права та
інтереси були порушені при укладенні
іпотечного договору № 1799-, укладеного
між ОСОБА_7 та ПАТ «Укрсоцбанк» 28 грудня
2005 року, майнові права на об'єкт
належали ОСОБА_7, не звернули увагу на
те, що в позовних вимогах ОСОБА_6
зазначає інше приміщення, загальною
площею 200 кв м.

Крім того, не було розглянуто заяву
сторони про застосування строків
позовної давності, що є порушенням норм
процесуального права. Не врахували
суди попередніх інстанцій положення
статей 219, 220, 229-232 ЦК України, якими
передбачено умови та загальні вимоги,
додержання яких є необхідними для
чинності правочинів.

Зазначені обставини мають важливе
значення для правильного вирішення
спору.

За таких обставин не можна визнати
ухвалені у справі судові рішення
законними та обґрунтованими, а тому
вони підлягають скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та
касаційну скаргу начальника
департаменту ризиків Східного
комерційного макрорегіону Публічного
акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» -
Гержан О.І. задовольнити.

Рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 06 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 11 вересня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.
ДьомінаСудді: О.П. Касьян О.В. Кафідова
О.В. Попович С.П.Штелик