Справа № 504/1894/13-ц
№2/504/291/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Комінтернівський
районний суд Одеської області в складі:

судді
Рідник І.Ю.

при
секретарі Нікітюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору -
управління Держземагенства у
Комінтернівському районі Одеської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

В червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Комінтернівської
районної державної адміністрації
Одеської області про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на земельну ділянку площею 3,58
га, з цільовим призначенням - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Кіровської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, яка
залишилася після смерті її чоловіка
-ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала і в його обґрунтування
послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її чоловік - ОСОБА_2, з яким вона
знаходилася у шлюбі з 1971 року. Після
його смерті відкрилася спадщина на
земельну ділянку площею 3,58 га, з
цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Кіровської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, яка належала померлому на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю. Заповіту
чоловік не залишив. В встановлений
законом строк вона і син з дочкою
звернулися до нотаріальної контори із
заявами - вона про прийняття спадщини,
що залишилася після смерті чоловіка, а
діти про відмову від спадщини на її
користь. На частину майна вона вже
отримала свідоцтва про право на
спадщину за законом, а відносно
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
нотаріус відмовила їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з тим, що відсутній кадастровий
номер земельної ділянки, яка є об'єктом
спадкування. За викладених обставин
вона вимушена звернутися до суду з
даним позовом, який просить
задовольнити.

Представник відповідача та
представник третьої особи, без
самостійних вимог щодо предмета спору,
в судове засідання не з'явилися,
надавши суду заяви про розгляд справи
за їх відсутність /а.с.63,67/.

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, які належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини й не
припинялися внаслідок його смерті.

Судом установлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належала земельна
ділянка площею 3.58 га, за цільовим
призначенням - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Кіровської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серії Р1 №466085, який видано ОСОБА_2 03.12.2002
року на підставі розпорядження
Комінтернівської державної районної
адміністрації Одеської області від 26
серпня 2002 року № 474, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
власності на землю за №124 /а.с.14/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 роки ОСОБА_2 помер,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1, виданого
виконкомом Кіровської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, актовий запис за № 04 /а.с.8/.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Факт знаходження позивача зі
спадкодавцем у шлюбі підтверджується
копією свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_2, виданого 09.03.1971 року Кіровською
сільською радою Комінтернівського
району Одеської області /а.с.9/.

Згідно статті 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього
Кодексу, він не заявив про від-мову від
неї. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Частино1 ст.1273 ЦК України визначено, що
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку, встановлено
ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову
від прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи
№222/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 вбачається, що спадкова справа
відкрита Комінтернівською державною
нотаріальною конторою Одеської
області

16.07.2012 року за заявою ОСОБА_1 про
прийняття спадщини, що залишилася
після смерті чоловіка. Від дітей
спадкодавця: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 18.07.2012
року до нотаріуса надійшли заяви про
відмову від прийняття спадщини на
користь дружини померлого - ОСОБА_1 На
заощадження, житловий будинок та
присадибну земельну ділянку ОСОБА_1
28.05.2013 року отримала свідоцтва про
право на спадщину за законом /а.с.21-55/.

Листом державного нотаріуса
Комінтернівської державної
нотаріальної контори від 28.05.2013 року,
ОСОБА_1 повідомлено про неможливість
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку площею
3,58 га, яка розташована на території
Кіровської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, передану для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва ОСОБА_2, у зв'язку з
відсутністю відомостей в Державному
земельному кадастрі на спадкову
земельну ділянку та відсутністю
кадастрового номеру цієї земельної
ділянки /а.с.10/.

Згідно роз'яснень, викладених у п.10
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (із
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України, в
редакції 2001 року, що діяв на час
отримання спадкодавцем у власність
земельну ділянку, яка є об'єктом
спадкування, право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Право власності на земельну ділянку і
право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державними актами.

Отже, спадкодавець ОСОБА_2 на законних
підставах за життя набув право
власності на земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 3.58 га, яка розташована на
території Кіровського сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, та отримав державний акт на цю
земельну ділянку, який зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
власності на землю за №124.

Відповідно Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
затвердженого Наказом Держкомзему
України №174 від 02.07.2003 року, ведення
автоматизованої системи державного
земельного кадастру здійснюється з
01.09.2003 року, в зв'язку з чим земельним
ділянкам, на які виготовлялись
державні акти на право приватної
власності на землю в період до 01.09.2003
року, кадастрові номери не
присвоювались, інформація по земельним
ділянкам до АС ДЗК не вносилась.

У ч.ч.3,4 ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року №1952-ІУ зазначено, що права
на нерухоме майно, які підлягають
державної реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за умови, що
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на моментїх виникнення.

Пунктом 23 постанови №7 від 30.05.2008 року
Пленуму Верховного Суду України
роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

За таких обставин, позивачка
обгрунтовано звернулася до суду з
даним позовом і позов підлягає
задоволенню.

На підставі ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1268 ЦК
України, ст..ст.22,23 ЗК УРСР, Тимчасового
порядку ведення державного реєстру
земель, і керуючись ст.ст.10,11,209, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Комінтернівської
районної державної адміністрації
Одеської області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору - управління
Держземагенства у Комінтернівському
районі Одеської області про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
земельну ділянку площею 3,58 га, з
цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Кіровської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, яка згідно державного акта на
право приватної власності на землю
серії Р1 №466085, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю за №124, належала
ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя

17.02.2014