Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №286/904/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Овруцького районного суду
від 05 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_5 про стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом. Просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частини від заробітку
відповідача щомісячно, на час навчання
сина - до 30.06.2015 року. В обґрунтування
позову зазначала, що повнолітній син
навчається на 3 курсі денної форми в
Коростенському технічному коледжі.
Оплату навчання вона проводить за
контрактом, проте відповідач
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, хоча має можливість
надавати таку допомогу.

Рішенням Овруцького районного суду
від 05 березня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_5 аліменти в
зв'язку з його навчанням в розмірі 1/3
частини заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року та до
досягнення ним 23-х річного віку, але не
більше строку навчання - 30.06.2015 року, за
виключенням часу канікул. Цим же
рішенням стягнуто з ОСОБА_3 судовий
збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допущено до негайного виконання.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати зазначене рішення в
частині визначення розміру аліментів
та ухвалити нове, яким зменшити розмір
аліментів з 1/3 до 1/4 частини заробітку.
На думку апелянта, при ухваленні
рішення судом не було враховано, що він
не працює, являється інвалідом третьої
групи та отримує мінімальну пенсію.
Крім того, на даний час він проживає зі
своєю матір'ю, яка є інвалідом другої
групи та потребує догляду, а тому всі
кошти витрачаються ним на продукти
харчування та на ліки.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Згідно з ч.1 ст.199 СК, якщо повнолітні
дочка або син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані їх
утримувати до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року „Про практику застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів" обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення ними повноліття, виникає за
обов'язковою сукупністю таких
юридичних фактів: продовження навчання
після досягнення повноліття;
недосягнення дочкою, сином 23 років;
потреби в матеріальній допомозі у
зв'язку з навчанням; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували в шлюбі до 24.02.2009
року (а.с.4).

Від спільного проживання мають сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року синові
виповнилося 18 років.

В даний час він продовжує навчання у
Коростенському технічному коледжі
(а.с.6).

Навчання проводиться на платній
основі. Так, згідно з договором, плата
за третій курс становить 6600 грн., за
четвертий - 6850 грн. (а.с.20).

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку, що внаслідок навчання на
стаціонарі повнолітній син
відповідача не має можливості
працювати та у зв"язку з цим потребує
матеріальної допомоги.

Оскільки відповідач отримує пенсію,
інших утриманців не має, то висновки
суду про спроможність відповідача
надавати матеріальну допомогу синові
також не суперечать закону.

Разом з тим, визначаючи розмір
аліментів, суд не врахував, що
відповідач хворіє, визнаний інвалідом
третьої групи, розмір одержуваної ним
пенсії є невисоким - 1049 грн. За таких
обставин, суд без належного з"ясування
всіх обставин справи зробив помилковий
висновок про стягнення з нього 1/3
частини доходу.

У зв"язку з цим та відповідно до п.1 ч.1
ст.309 ЦПК оскаржуване рішення підлягає
зміні шляхом зменшення розміру
стягнутих з відповідача аліментів до 1/4
частини його доходу.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Овруцького районного суду від
05 березня 2014 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_3
аліментів з 1/3 до 1/4 частини доходу.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: