Справа № 379/414/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014 року
Таращанський районний суд
Київської області в складі:

головуючого: Бойка М.Г.

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Ківшовата Агро» про визнання
недійсною додаткової угоди до договору
оренди землі ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримав та
поясни, що 25.04.2008 року між ОСОБА_1 з
однієї сторони та виробничим
кооперативом «Ківшовата Агро» з другої
сторони було укладено договір оренди
землі, згідно якого вона передала в
оренду належну їй на підставі
Державного акта на право власності на
земельну ділянку ЯГ № 250876 від 18.08.2006
року земельну ділянку площею 2,6138 га в
оренду на 5 років зі сплатою орендної
плати в розмірі встановленому
договором та було підписано акт
прийому-передачі вказаної земельної
ділянки. Вказаний договір було
зареєстровано в Таращанському
районному відділі Київської
регіональної філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах» 22.09.2008 року за номером 5.
Після закінчення строку дії даного
договору, позивачка звернулася до
відповідача з заявою, що не має наміру
продовжувати строк дії договору оренди
земельної ділянки та дізналася про
існування додаткової угоди від 28.03.2012
року до договору оренди земельної
ділянки між нею та ТОВ «Ківшовата Агро»
ї отримала її копію. Представник
позивачки стверджує, що позивачка не
мала наміру продовжувати строк дії
договору оренди земельної ділянки та
не підписувала дану додаткову угоду.
Крім того, відповідач не повідомляв її
за 6 місяців до закінчення строку дії
договору оренди в письмовій формі, що
має намір продовжити строк дії
договору оренди належної їй земельної
ділянки. Тому, представник позивача
просить суд визнати додаткову угоду
від 28.03.2012 року недійсною та стягнути з
відповідача судові витрати.

Представник відповідача Ткаченко Ю.М.
в судовому засіданні, яке відбулося
06.03.2014 року позовні вимоги не визнала та
наполягаючи на тому, що підпис у
додатковій угоді від 28.03.2012 року до
договору оренди земельної ділянки між
позивачкою та ТОВ «Ківшовата Агро»
зробила саме позивачка і пояснила, що
дійсно між позивачкою та відповідачем
25.04.2008 року було укладено договір
оренди земельної ділянки строком на 5
років. Відповідно до вимог Закону
України «Про оренду землі», за
договором оренди землі орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння та користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Відсутність у
договорі оренди землі істотних умов,
передбачених ст. 15 вище вказаного
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору, а також
визнання договору недійсним. Договір
оренди землі набуває чинності після
його державної реєстрації. Оскільки,
договір оренди землі між позивачкою та
відповідачем та додаткова угода
зареєстровані у встановленому законом
порядку, то були дотримані всі істотні
умови, передбачені в ст.15 Закону
України «Про оренду землі».

28.03.2012 року між позивачкою та
відповідачем було укладено додаткову
угоду до договору оренди земельної
ділянки, строк якого продовжено на 5
років і зареєстровано у Державному
реєстрі земель 19.10.2012 року за №02452.
Після укладення даної угоди, позивачка
отримувала орендну плату за 2012-2013 роки,
претензій щодо її виплати та щодо
достовірності підпису до відповідача
не виникало.

Відповідач належним чином виконував
умови договору оренди землі, зокрема
вчасно та в повному обсязі
нараховувалася та виплачувалася
позивачці орендна плата. Крім того,
відповідач своєчасно сплачував
податок на землю. А тому представник
відповідача просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог позивачки,
як необгрунтованих та безпідставних.

Представник відповідача Василюк М.М.,
який з'явився в судове засідання, яке
відбулося 21.03.2014 року після того, як
йому було відмовлено в задоволенні
його заяви про відвід головуючому
судді в даній справі залишив залу
судового засідання.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні, яке
відбулося 21.03.2014 року показала, що вона
є дочкою позивачки ОСОБА_1. Станом на
28.03.2012 року вона працювала в ТОВ
«Ківшовата Агро» кухарем та надавала
допомогу ОСОБА_5 - працівнику ТОВ
«Ківшовата Агро» в оформленні
додаткових угод (заповнювала
відповідні бланки) до договорів оренди
земельних ділянок. Під час виконання
даної роботи вона підписала додаткову
угоду до договорів оренди землі,
замість своєї матері та замість свого
чоловіка ОСОБА_6 без їхнього відома,
оскільки вони її не уповноважували на
вчинення від їхнього імені відповідних
дій. Про те, що вона підписала вказані
угоди, ні матері, ні чоловікові не
говорила.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року ОСОБА_1
уклала з виробничим кооперативом
«Ківшовата Агро» (правонаступником
якого є Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ківшовата Агро»,
відповідач в справі) договір оренди
землі, згідно якого передала в оренду
належну їй на підставі Державного акта
на право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 250876 від 18.08.2006 року земельну
ділянку площею 2,6138 га в оренду на 5
років зі сплатою орендної плати в
розмірі встановленому договором та
було підписано акт прийому-передачі
вказаної земельної ділянки. Даний
договір було зареєстровано в
Таращанському районному відділі
Київської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» 22.09.2008 року за
номером 5.

Звернувшись восени 2013 року, після
закінчення дії вказаного договору до
відповідача, позивачка дізналася про
існування додаткової угоди від 28.03.2012
року до договору оренди земельної
ділянки між нею та ТОВ «Ківшовата Агро»
та отримала її копію.

Із вивченої в судовому засіданні
додаткової угоди встановлено, що вона
укладена 28.03.2012 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ківшовата Агро».
Відповідно до даної угоди ОСОБА_1
передала відповідачу земельну ділянку,
яка належить їй на підставі Державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 250876 від 18.08.2006
року земельну ділянку площею розміром
2,6138 га в оренду на 5 років з моменту
державної реєстрації додаткової угоди.

Додаткова угода від 28.03.2012 року
зареєстрована в управлінні
Держкомзему у Таращанському районі
Київської області 19.10.2012 року за №
02452.

Представник позивачки в судовому
засіданні категорично стверджував, що
дану угоду позивачка не підписувала, а
підписала її замість неї її дочка
ОСОБА_4, яка станом на 28.03.2012 року
працювала в ТОВ «Ківшовата Агро»
кухарем та надавала допомогу ОСОБА_5 -
працівнику ТОВ «Ківшовата Агро» в
оформленні додаткових угод
(заповнювала відповідні бланки) до
договорів оренди земельних ділянок і
під час виконання даної роботи вона
підписала додаткову угоду до договорів
оренди землі, замість своєї матері без
відома останньої.

Крім того, в судовому засіданні було
доведено, що позивачка не надавала
повноважень своїй дочці ОСОБА_4 на
укладення додаткової угоди до договору
оренди землі від її імені та на її
підписання за неї.

Указані обставини встановлені з
пояснень сторін, показань свідка
ОСОБА_4 та матеріалів справи, вивчених в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 ЦК України.

Ч. 1 та ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачають,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, а волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ
«Ківшовата Агро» підлягають
задоволенню, як такі, що
підтверджуються матеріалами справи та
наданими доказами, оскільки ОСОБА_1 не
підписувала вищезазначену додаткову
угоду, а особа, яка підписала її не мала
на це відповідних повноважень.

На підставі задоволення позову з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача, понесені ним судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 212-215, 761, 792 ЦК
України, ст.ст. 78, 79, 124-126, 158 Земельного
кодексу України, ст. 13-16 Закону України
«Про оренду землі», Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» № 7 від 16.04.2004 року, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду до
договору оренди землі від 28.03.2012 року
укладену між ОСОБА_1 та товариством з
обмеженою відповідальністю «Ківшовата
Агро».

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Ківшовата Агро» на
користь ОСОБА_1 243,60 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особою, що не
була присутня у судовому засіданні з
дня отримання копії цього рішення,
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Київської області.

Головуючий:
М.Г. Бойко