Справа № 146/603/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" травня 2014 р.

в складі: головуючого судді
Скаковської І.В.,

за участю секретаря
Гриб Ю.А.,

представника
позивача Мокрак Л.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Томашполі
цивільну справу за позовом Служби у
справах дітей Томашпільської районної
державної адміністрації в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання без
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року начальник Служби
у справах дітей Томашпільської
районної державної адміністрації
звернулася до суду з цим позовом в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відібрання без позбавлення
батьківських прав, посилаючись на те,
що мати дитини - відповідач у справі,
ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя,
зловживає спиртними напоями, не веде
догляду за дитиною, проживає окремо від
дитини, участі у її вихованні не бере,
фізичним та розумовим розвитком не
цікавиться, будь-якої матеріальної
допомоги не надає.

На даний час малолітня ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово перебуває в
Тульчинському обласному
спеціалізованому будинку дитини для
дітей з ураженням ЦНС та порушення
психіки, відповідно до розпорядження
Томашпільської районної державної
адміністрації від 1 лютого 2013 року №21
«Про тимчасове влаштування до
державного дитячого закладу».

В зв'язку з вищевикладеним начальник
Служби у справах дітей Томашпільської
районної державної адміністрації
Мокрак Л.В. вимушена звернутися до суду
та просить відібрати малолітню дитину
ОСОБА_2 в гр. ОСОБА_3 без позбавлення
батьківських прав.

В судовому засіданні начальник
Служби у справах дітей Томашпільської
районної державної адміністрації
Мокрак Л.В. позовні вимоги підтримала
за обставин зазначених у позові,
попросила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, однак надіслала
на адресу суду заяву, в якій позов
визнає, просить справу слухати без її
участі.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до висновку про
задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 СК України,
суд може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2-5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення дитини
у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання. У
цьому разі дитина передається другому
з батьків, бабі, дідові, іншим родичам -
за їх бажанням або органові опіки та
піклування. У виняткових випадках, при
безпосередній загрозі для життя або
здоров'я дитини, орган опіки та
піклування або прокурор мають право
постановити рішення про негайне
відібрання дитини від батьків. У цьому
разі орган опіки та піклування
зобов'язаний негайно повідомити
прокурора та у семиденний строк після
постановлення рішення звернутися до
суду з позовом про позбавлення батьків
чи одного з них батьківських прав або
про відібрання дитини від матері,
батька без позбавлення їх батьківських
прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
матір'ю малолітньої ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво
про народження серії НОМЕР_1, виданого 30
січня 2013 року виконкомом Височанської
сільської ради Томашпільського району
Вінницької області (а.с.8).

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 05.03.2014.
встановлено, що ОСОБА_3 проживає із
співмешканцем ОСОБА_4, в будинку, який
потребує капітального ремонту.
Присадибна земельна ділянка не
обробляється, підсобного господарства
не має. Житлово-побутові умови не
відповідають санітарним нормам для
утримання дитини (а.с 7).

Як вбачається із висновку органу опіки
та піклування Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької
області від 18.03.2014. № 01-01-27/791, орган
опіки та піклування Томашпільської
районної державної адміністрації
розглянув клопотання виконавчого
комітету Марківської сільської ради
Томашпільського району Вінницької
області про доцільність відібрання без
позбавлення батьківських прав у гр.
ОСОБА_3 малолітньої доньки ОСОБА_2 та
вирішив що є всі підстави для
відібрання без позбавлення
батьківських прав у гр. ОСОБА_3
малолітньої доньки ОСОБА_2, адже ОСОБА_3
відмовилась від своїх обов'язків по
вихованню та утриманню дитини (а.с.4).

З довідок виданих Марківською
сільською радою Томашпільського
району Вінницької області вбачається,
що ОСОБА_3 проживає без реєстрації в с.
Марківка Томашпільського району
Вінницької області разом із
співмешканцем ОСОБА_4, на території
сільської ради не має житлового
будинку чи земельної ділянки (а.с.5).

За характеристикою Марківської
сільської ради Томашпільського району
Вінницької області відповідач
негативно характеризується за місцем
проживання, як особа, яка систематично
зловживає алкогольними напоями (а.с.6).

Як вбачається з розпорядження від 1
лютого 2013 року , виданого
Томашпільською районною державною
адміністрацією Вінницької області
«про тимчасове влаштування до
державного дитячого закладу» ОСОБА_2
влаштовано до Тульчинського обласного
спеціалізованого будинку дитини для
дітей з ураженням ЦНС та порушенням
психіки. (а.с.9).

Відповідно до ст.8 Закону України „Про
охорону дитинства " від 26.04.2011 року,
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки, або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Частина 3 ст. 11 вищевазаного Закону
передбачає, що предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини,
ч.1,2 ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства"
вказує, що виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на
розвиток її особистості, поваги до
прав, свобод людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
дійсно не в повному обсязі виконує свої
обов'язки та мало уваги приділяє
вихованню дитини, не здійснює за нею
належного догляду та контролю, не
піклується про її духовний та фізичний
розвиток, не в достатньому обсязі
цікавиться її здоровям, не проявляє до
неї батьківську увагу та турботу.

Окрім того, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини, так як відповідно до
ст.180 СК України батьки повинні
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у нього інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків,інші обставини, що мають
істотне значення. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за вийнятком випадків передбачених ст.
184 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Таким чином відповідач ОСОБА_3
зобов'язана утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує те, що ОСОБА_3 не має
постійного доходу, оскільки не працює.

Таким чином перевіривши зібрані у
справі докази та давши їм оцінку в їх
сукупності суд вважає визначити розмір
аліментів, що будуть стягуватись з
ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_2 в
твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн.
щомісячно.

Такий розмір аліментів згідно обставин
справи суд вважає розумним та
обґрунтованим до стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню, так як
відповідач на даний час не може
забезпечити повне і всебічне виховання
власної дитини та підтримання на
належному рівні стану її здоров'я й
життєдіяльності, оскільки відповідач
не проявляє до малолітньої дитини
щонайменшої батьківської турботи та не
приймає участі у її вихованні,
відібрання дитини без позбавлення
батьківських прав у відповідача є
доцільним та відповідає найвищим
інтересам дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 170 СК України, якщо
відпадуть причини, які перешкоджали
належному вихованню дитини її
батьками, суд за заявою батьків може
постановити рішення про повернення їм
дитини.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України суд стягує з відповідача
судові витрати.

На підставі викладене, керуючись
ч.1 ст.170, ст.ст.180, 182 , 184 СК України ,
ст.8,11,12, ЗУ "Про охорону дитинства" ,
ст.ст. 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Служби у справах дітей
Томашпільської районної державної
адміністрації в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відібрання без позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_3 малолітню дитину:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення
батьківських прав та передати її
органу опіки та піклування
Томашпільської РДА.

Стягувати аліменти із ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає АДРЕСА_1 на
утримання дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на користь опікуна чи закладу, де буде
утримуватись дитина, у твердій
грошовій сумі в розмірі 100 (сто) грн.,
щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду, а саме з 23 квітня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
243,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Вінницької області через
Томашпільський районний суд
Вінницької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: І. В. Скаковська