Дата документу 24.03.2014
Провадження № 2/334/774/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого - судді: Лисенко
Л.І.

при секретарі - Піка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра», треті особи: ОСОБА_3 про
припинення зобов'язання за кредитним
договором та договором поруки,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, Запорізької обласної
кредитної спілки «Довіра», треті особи:
ОСОБА_3 про припинення зобов'язання за
кредитним договором та договором
поруки, вказавши в заяві, що 03.03.2008 року
між її чоловіком, ОСОБА_2 та ЗОКС
«Довіра» був укладений кредитний
договір № 9987, відповідно до якого він
отримав від Спілки кредит в розмірі 150
000,00 грн.

В забезпечення виконання
позичальником обов'язків по кредитному
договору між сином позивачки ОСОБА_3 та
Спілкою був укладений договір поруки №
9987 від 03.03.2008 року.

Крім того, в забезпечення виконання
кредитного договору, між позивачкою
ОСОБА_1 та Спілкою було укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий № 587, яким нею було передано
до іпотеки квартира АДРЕСА_1, в якій
вона зараз проживає.

Також, між позивачкою та Спілкою 03.03.2008
року був укладений договір застави
майна № 9987.

Після отримання кредиту чоловік
позивачки з першого ж дня сплачував
зазначені в договорі платежі
відповідно до графіку погашення
кредиту. З настанням фінансової кризи
сім'я позивачки попала в скрутне
матеріальне становище, оскільки чолові
втратив роботу, а позивачки хворіла
тривалий час та стала інвалідом 1 групи
по зору і з цих причин відбулася
заборгованість по погашенню кредиту.

Наприкінці 2011 року Спілка звернулася
до Комунарського районного суду
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3,
ОСОБА_3, ОСОБА_1. заборгованість за
кредитним договором. Рішенням
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 01.06.2012 року з ОСОБА_3,
ОСОБА_3, ОСОБА_1. на користь Спілки було
стягнуто солідарно заборгованість по
кредиту у розмірі 317 817,00 грн. та витрати
понесені позивачем на сплату ІТЗ в сумі
120,00 грн. та державного мита у розмірі
1700,00 грн., а всього 316 637,00 грн. Дане
рішення набуло законної сили 12.06.2012
року, оскільки воно не оскаржувалося.

Після набрання законної сили рішення
суду та по сьогоднішній день Спілка не
зверталася до відповідного відділу ДВС
із заявою про примусове виконання
рішення суду.

Позивачка намагалася вирішити питання
мирним шляхом і здійснювала часткові
платежі, які Спілка приймала. Строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання закінчився 12.06.2013 року. Отже,
на думку позивачки, оскільки Спілка не
використала свого права на примусове
виконання судового рішення, то вона
погодилась с вже виконаними ними, як
солідарними боржниками свого
зобов'язання за кредитним договором та
розуміла наслідки цього. Також, на
думку позивачки, вищезазначеними діями
Спілка звільнила їх (простила борг) від
зобов'язань за кредитним договором.

Що стосується договору поруки, порука
припиняється у разі, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимогу до
поручителя. В даному випадку, на думку
позивачки, цей строк настає після
набрання рішення Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2012
року законної сили (12.06.2012р.) і в цей
строк Спілка повинна була звернутися
до відповідного ВДВС для примусового
виконання рішення суду, але вона цього
не зробила.

Сама по собі умова договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може, на думку позивачки,
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам ст.252 ЦК України, згідно до якої
строк визначається роками, місяцями,
тижнями або годинами, а Комунарський
районний суд м.Запоріжжя, приймаючи
своє рішення не брав до уваги та не
розглядав ці факти.

На думку позивачки, перебіг
шестимісячного строку, протягом якого
Спілка вправі пред'явити вимоги до
поручителя з урахуванням рішення суду,
закінчився 12.12.2012 року.

Позивачка просить суд визнати
припиненим кредитний договір № 9987 від
03.03.2008 року, укладений між ОСОБА_2 і
Запорізькою обласною кредитною
спілкою «Довіра» з 12.06.2012 року, визнати
припиненим договір поруки № 9987 від
03.03.2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
Запорізькою обласною кредитною
спілкою «Довіра».

Представник відповідача позов не
визнала, суду пояснила, що 03.03.2008 року
між ЗОКС «Довіра» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 9987 на
суму 150 000,00 грн. на будівництво
нерухомості зі строком повернення
кредиту - 60 місяців, тобто 03.03.2013 року.

Відповідно до п.4.1 укладеного договору
цей договір набуває чинності після
підписання його сторонами та надання
позичальнику кредиту та діє до повного
повернення позичальником суми по
кредиту і сплати належних процентів за
користування кредитом (а при
неповерненні в строк кредиту - і
підвищених процентів). Отже, кредитним
договором визначено, що кінцевий строк
виконання зобов'язання за цим
кредитним договором 03.03.2013 року (сплив 60
місячного строку), а дія кредитного
договору - до повного повернення
кредиту (тіла з належними процентами).
Тобто, у разі неповернення
позичальником кредиту в строк,
кредитний договір є діючим і проценти
нараховуються відповідно до його умов.
На даний момент договір є невиконаним у
повному обсязі та не припиненим.

КС «Довіра» мала намір стягнути борг з
відповідачів в примусовому порядку,
проте, враховуючи письмові звернення
ОСОБА_2, ОСОБА_1, спілка надала їм
можливість сплачувати борг у
добровільному порядку. Про що свідчать
заяви ОСОБА_2 від 13.04.2012 року, заява
ОСОБА_1 від 28.02.2012 року, 14.05.2013 року, 04.12.2013
року.

Також, позивач визнає той факт, що вона
частково добровільно виконала рішення
суду (остання сплата 27.11.2013 року) в сумі
55680,00 грн.

З кредитного договору вбачається, що
строк виконання зобов'язання 60 місяців,
тобто кінцева дата - 03.03.2013 року. В разі
пред'явлення вимоги до поручителя
кредитор може звернутися до суду
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. До суду Спілка звернулася
значно раніше, ніж настав строк
виконання зобов'язання, тому, просить
суд у задоволення позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
всі представлені докази в сукупності,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2008 року між
ОСОБА_2 та ЗОКС «Довіра» був укладений
кредитний договір № 9987, відповідно до
якого він отримав від Спілки кредит в
розмірі 150 000,00 грн. В забезпечення
виконання позичальником обов'язків по
кредитному договору між ОСОБА_1, ОСОБА_3
та Спілкою були укладені договори
поруки № 9987 від 03.03.2008 року.

Крім того, в забезпечення виконання
кредитного договору, між позивачкою
ОСОБА_1 та Спілкою було укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий № 587, яким нею було передано
до іпотеки квартира АДРЕСА_1, в якій
вона зараз проживає.

Також, між позивачкою та Спілкою 03.03.2008
року був укладений договір застави
майна № 9987.

Рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 01.06.2012 року з ОСОБА_3,
ОСОБА_3, ОСОБА_1. на користь Спілки було
стягнуто солідарно заборгованість по
кредиту у розмірі 317 817,00 грн. та витрати
понесені позивачем на сплату ІТЗ в сумі
120,00 грн. та державного мита у розмірі
1700,00 грн., а всього 316 637,00 грн. Дане
рішення набуло законної сили 12.06.2012
року, оскільки воно не оскаржувалося.
До теперішнього часу рішення не
виконане.

Згідно до ст..599 ЦК України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні справ, що виникають із
кредитних відносин» встановлено, що
наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Судом також встановлено, що позивачка
добровільно виконувала рішення суду
(остання сплата 27.11.2013 року) в сумі 55680,00
грн., тому ЗОКС «Довіра» не зверталася
до Державної виконавчої служби для
примусового виконання рішення, що не
заборонено ЗУ «Про виконавче
провадження».

Посилання представника відповідачки
на те, що відповідачем пропущено строк
на пред'явлення виконавчого листа для
виконання рішення суду, тому це
необхідно розцінювати як фактичну
відмову від виконання рішення суду про
стягнення заборгованості, та як
підставу для припинення кредитного
договору № 9987 від 03.03.2008 року,
укладеному між ОСОБА_2 і Запорізькою
обласною кредитною спілкою «Довіра», а
також для припинення договору поруки
№ 9987 від 03.03.2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2
та Запорізькою обласною кредитною
спілкою «Довіра» неспроможні та не
відповідають закону.

Керуючись ст.ст.526, 559,599, 625 ЦК України,
ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК України, Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні справ, що
виникають із кредитних відносин», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Запорізької обласної кредитної
спілки «Довіра», треті особи: ОСОБА_3
про припинення зобов'язання за
кредитним договором та договором
поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Лисенко Л. І.