Номер провадження: 22-ц/785/3370/14
Головуючий у першій інстанції Єршова
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Процик М.В., Заїкін А.П.

При секретарі -Булгак Х.

За участю представника позивача-
ОСОБА_8

Представника відповідача- Шашук Т.О.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
представника ОСОБА_5 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 21 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_5 до державного
підприємства «Одеська залізниця» 3-я
особа-начальник пасажирського
вагонного депо Одеса-Головна
Підчевірний Олександр Володимирович

-про визнання недійсним п.18 трудового
контракту,визнання незаконним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

16.05.2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом в якому
зазначав, що 14 червня 2010 року між
Пасажирським вагонним депо
Одеса-Головна Одеської залізниці та
ним був укладений трудовий контракт №
159, відповідно до якого він був
прийнятий на роботу в пасажирське
вагонне депо Одеса-Головна за посадою
провідник пасажирського вагону.

27 березня 2013 року працівниками ЦІК УЗ
на шляху прямування пасажирського
поїзду № 23 сполученням «Москва -
Одеса», у вагоні № 8/10245 провідником
якого він була проведена перевірка на
дільниці Вапнярка-Котовськ. В
результаті перевірки виявлено
перевезення 5-х безквіткових пасажирів
та наказом №ЛВЧДК-3-05/353-ОС від 16.04.2013
року він був звільнений з посади
провідника пасажирського вагону з
підстав передбачених

контрактом.

Позивач вважає звільнення з посади
провідника пасажирського вагону
незаконним та необґрунтованим,
оскільки перевірка була проведена з
порушенням вимог Правил перевезення
пасажирів, багажу, вантажобагажу та
пошти залізничним транспортом України,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку № 1196 від 27.12.2006
року.

Крім того він вважає, що умови
трудового контракту, відповідно до
яких працівник може бути звільнений, а
контракт розірваний з ініціативи
роботодавця до закінчення терміну його
дії у випадку встановлення факту
перевезення безквиткових пасажирів та
надлишкової ручної поклажі, порушують
вимоги КзПП України, Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
впорядкування застосування
контрактної форми трудового договору»
№170 від 19.03.1994 року, Інструкції
провідника пасажирських вагонів №
ЦЛ-0038, Постанови Кабінету Міністрів
України І «Про затвердження Положення
про дисципліну працівників
залізничного транспорту» від 26 січня
1993 року №55.

Враховуючи викладене, позивач вважає
наказ про своє звільнення незаконним,
бажає бути поновленим на роботі та
отримати компенсацію за вимушений
прогул. Крім того, на думку ОСОБА_5,
незаконним звільненням йому було
заподіяно моральну шкоду, розмір якої
він оцінює у 10000,00 грн.

Рішенням приморського районного
суду м. Одеси від 21 січня 2014 року в
заявлених вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового, про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема
посилається на те, що не врахував
ступень тяжкості вчиненого проступку,
заподіяну шкоду,його попередню роботу
відсутність його вини(необачність) так
як виконав наказ начальника поїзда
Драчевського С.П., з котрим з тих самих
підстав розірвано трудовий контракт.

Представник відповідача в своїх
запереченнях скаргу не визнав,
вказавши, що рішення є законним та
обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 порушив
умови трудового контракту.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді доповідача, пояснення
сторін, що з'явились, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в заявлених вимогах,
районний суд виходив з того, що
включення додаткових підстав
відповідальності в контракт, котрі
узгоджені

сторонами, не суперечить положенням
чинного законодавства та є додатковою
підставою для розірвання трудового
контракту, передбачених ст.36ч.1 п.8 КЗпП
України, так як факти перевезення
безквиткових пасажирів підтверджені
відповідним актом та не спростовані
позивачем.

Розглядаючи спір,судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами
докази,правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і
закон,який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечується, що 14 червня 2010 року між
Пасажирським вагонним депо Одеса-
Головна Одеської залізниці та ОСОБА_5
був укладений трудовий контракт № 159,
за умовами якого ОСОБА_5 обіймає посаду
провідника пасажирського вагону, строк
дії контракту з 14.06.2010 року по 13.06.2013
року. Контрактом визначені особливі
умови зміни, припинення та розірвання
контракту.

Зокрема, за п.п. «а» п.18 контракту
працівник може бути звільнений, а
контракт розірваний з ініціативи
роботодавця до закінчення терміну його
дії у випадку встановлення факту
перевезення безквиткових пасажирів та
надлишкової ручної поклажі. (а.с.44-46)

Судова колегія погоджується з думкою
районного суду про те , що перевезення
безквіткових пасажирів є самостійною
підставою для розірвання трудового
контракту .

27 березня 2013 року працівниками ЦІК УЗ
на шляху прямування пасажирського
поїзду №23 сполученням «Москва - Одеса»,
у вагоні № 8/10245 провідником якого був
ОСОБА_5

В результаті зазначеної перевірки ЦІК
був встановлений факт перевезення
безквіткових пасажирів у вагоні № 8/10245
в кількості 5 осіб, який зафіксовано в
акті №007006. Під час проведення
перевірки черговим провідником вагону
№ 8/10245 був ОСОБА_5 (а.с.49)

28.03.2013 року працівниками ЦІК УЗ була
проведена оперативна нарада при
начальнику пасажирського вагонного
депо Одеса-Головна щодо випадку
перевірки поїзда №23 сполученням
Москва-Одеса, під керівництвом
начальника поїзда Драчевського С.П. На
нараді було вирішено розірвати
трудовий договір з позивачем за
порушення підпункту «а» п. 18 контракту
(перевезення безквиткових пасажирів)
згідно з п.8 ст. 36 КЗпП України.

16.04.2013 року ОСОБА_5 був звільнений
відповідно до наказу № ЛВЧДК-3-05/353-ОС,
за п.8 ст.36 КЗпП України. (а.с.8)

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
підставами припинення трудового
договору є підстави, передбачені
контрактом.

Сторонам установлювати підвищену
відповідальність особи й додаткові
підстави для розірвання трудового
договору -контракту.

Віджповідно до умов укладеного
між сторонами Кнтракту роботодавець
має право розірвати з власної
ініціативи контракт до закінчення
терміну його дії і звільнити
працівника в разі встановлення факту
перевезення безквиткових пасажирів
або надлишкової ручної поклажі.

Зазначена підстава припинення
трудового договору з ініціативи
уповноваженого органу управління
роботодавця є додатковою та
самостійною підставою, встановленою
угодою сторін, у відповідності до ч.3.
ст.21 ЗпП України.

Факт провезення безквіткових
пасажирів підтверджений відповідним
актом, досліджений судом та не
спростований позивачем та його
представником.

Судова колегія погоджується з думкою
суду першої інстанції, що укладення
самого контракту з ОСОБА_5 та включення
додаткових підстав відповідальності в
контракт не суперечать положенням КЗпП
України, Постанови Кабінету Міністрів
України «Про впорядкування
застосування контрактної форми
трудового договору» №170 від 19.03.1994 року,
та не порушує прав позивача, зокрема, п.
18 контракту не визначає встановлення
факту перевезення безквиткових
пасажирів у якості форми
дисциплінарного порушення, а є
додатковою підставою для розірвання
контракту, визначеною сторонами, яка
була передбачена в контракті.

Доводи апеляційної скарги про те,
що він виконав наказ начальника
поїзда Драчевського С.П. , судова
колегія оцінює критично в силу ст. 19
Конституції України відповідно до якої
правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Не приймається до уваги і
посилання на колективну
відповідальність за порушення п.18
трудового контракту, осільки ці
обставини не підтверджені матеріалами
справи.

Не найшов свого підтвердження і
довід щодо відсутності вини,оскільки
його вина в порушені контракту
підтверджена Актом від 27.03.2013 року №
007006(а.с. 49).

Що стосується доводів стосовно
складання Акту, з порушенням
нормативних документів, зокрема
Порядку проведення перевірок
пасажирських поїздів в системі
залізничного транспорту України,
затвердженого Наказом Генерального
директора Укрзалізниці від 24.06.2011 року
№ 370-ц, що у Акті не вказано на якій
підставі було проведено перевірку,
який обслуговував позивач, та не
містить систематизованого викладу
виявлених в ході перевірки фактів
порушень та інших недоліків стосовно
оформлення акту, то позивачем не надано
доказів, щодо викладення ним обставин,
а також відсутні докази щодо наявності
рішення компетентного органу про
незаконність зазначеного акту.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308,315,317,319 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 21 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Голодуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді
М.В.Процик

А.П.Заїкін