Провадження № 2/727/81/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року.
Шевченківський районний суд м.
Чернівців в складі:

головуючого
судді - Кирилюк Л.К.

при секретарі
- Палилюлько Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернівці
справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
поруки, -

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2011 року позивач ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» звернувся до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 02 березня 2011 року
задоволені позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен банк Аваль», з ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 солідарно на користь позивача
стягнуто заборгованість за кредитним
договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007
року в загальній сумі 175065 грн. 13 коп. та
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 1700 грн. і витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді в сумі 120 грн., а
також витрати за розміщення оголошень
про виклик до суду в пресі в сумі 780 грн.
Ухвалою суду від 19 листопада 2013 року
дане заочне рішення скасовано, справу
призначено до розгляду в судовому
засіданні.

Посилався на те, що 15 березня 2007
року між ним та відповідачем ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір №
014/0001/73/39223, згідно умов якого
відповідачу було видано у тимчасове
користування на умовах повернення,
строковості, платності, забезпеченості
кредит в сумі 37286 доларів США строком до
14 березня 2014 року з щомісячною
процентною ставкою в розмірі 13,5%
річних, згідно п.1.3 погашення кредиту
здійснюється згідно графіку
ануїтентними платежами. Забезпеченням
даного договору є договір застави
автомобіля «Suzuki» вартістю 209500 грн.

В забезпечення зобов'язань за
даним договором кредиту було укладено
договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15
березня 2007 року з відповідачем ОСОБА_3,
відповідно до п.1.2 якого поручитель і
кредитор несуть солідарну
відповідальність.

Однак відповідач ОСОБА_4
систематично не виконував взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, не сплачував отриманий
кредит та відсотки за користування ним,
не дивлячись на надіслану йому 13 жовтня
2010 року претензію-повідомлення
(вимогу), на яку він не відповів і жодних
заходів для погашення заборгованості
не вжив. Таку же претензію-повідомлення
(вимогу) було надіслано 13 жовтня 2010 року
і поручителю ОСОБА_3, яку він також
залишив без відповіді.

Згідно п.6.5 кредитного договору, у разі
невиконання чи неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань згідно
кредитного договору, кредитор має
право вимагати дострокового погашення
кредиту позичальником у повному обсязі
разом зі сплатою всіх сум, належних до
сплати на дату пред'явлення вимоги,
включаючи проценти за кредитом (в тому
числі прострочені проценти), пеню
відповідно до кредитного договору.
Відповідно до п.10.1 та п.12.4 кредитного
договору за прострочення виконання
будь-яких грошових зобов'язань за
кредитним договором позичальник
сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення. До всіх
правовідносин, пов'язаних з укладанням
та виконанням цього договору,
застосовується загальний строк
позовної давності тривалістю у три
роки.

Станом на 10 січня 2011 року
заборгованість відповідача ОСОБА_4 за
кредитним договором становить суму 21995
доларів 87 центів США, що згідно
офіційного курсу НБУ (1 долар США = 7,959
грн.) еквівалентно сумі 175065 грн. 13 коп., в
тому числі: по кредиту в сумі 19086
доларів 84 центи США, по нарахованих та
несплачених відсотках за користування
кредитом в сумі 1025 доларів 20 центів США,
нарахованій пені за прострочення тіла
кредиту в сумі 1048 доларів 67 центів США,
нарахованій пені за прострочення
відсотків по кредиту в сумі 835 доларів 16
центів США.

Просить стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на його
користь несплачену заборгованість за
кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15
березня 2007 року в сумі 175065 грн. 13 коп. та
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 1700 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді в сумі 120 грн.

В грудні 2013 року позивач ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» збільшив
позовні вимоги, так як відповідачами не
виконувались умови кредитного
договору, не сплачувався кредит та
відсотки за його користування, тому
станом на 10 грудня 2013 року
заборгованість збільшилась і
становить суму 576682 грн. 72 коп., в тому
числі: по кредиту суму 8297 доларів 75
центів США, що еквівалентно сумі 66323
грн. 92 коп., по нарахованих та
несплачених відсотках за користування
кредитом суму 2277 доларів 87 центів США,
що еквівалентно сумі 18207 грн. 01 коп., по
пені за несвоєчасне повернення кредиту
суму 492151 грн. 79 коп.

Просить стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на його
користь несплачену заборгованість за
кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15
березня 2007 року в сумі 576682 грн. 72 коп. та
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 3441 грн.

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з зустрічним позовом
до відповідачів ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль", ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору поруки, який ухвалою суду від
03 грудня 2013 року прийнято до розгляду з
первісним позовом.

Посилався на те, що нещодавно йому
стало відомо про існування заочного
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівців від 02 березня 2011 року,
яким з нього та ОСОБА_4 на користь ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" було стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№ 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року в сумі
175065 грн. 13 коп., понесені судові витрати
по сплаті судового збору в сумі 1700 грн.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді в
сумі 120 грн. та витрати за розміщення
оголошень про виклик до суду в засобах
масової інформації в сумі 780 грн.

Дане рішення про стягнення з нього
солідарно з ОСОБА_4 цієї заборгованості
було прийнято на підставі договору
поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007
року, який було укладено нібито між ним
та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно
якого він нібито поручився перед
банком за виконання зобов'язань за
кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15
березня 2007 року, укладеним між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, який
за даним договором отримав кредит в
сумі 37286 доларів США. Однак він не
підписував даний договір поруки,
волевиявлення на вчинення цього
договору не виявляв, йому не було
відомо про його існування, що
суперечить вимогам ст.203 ч.3 ЦК України
та є підставою для визнання такого
договору недійсним.

Згідно ст.215 ч.1 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
цього Кодексу.

Просить визнати недійсним договір
поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007
року, укладений між ним та ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль", стягнути з
відповідачів ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_4 понесені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
229 грн. 40 коп.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом та
відповідача за зустрічним позовом ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" позовні вимоги
підтримав повністю, просить стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 на його користь несплачену
заборгованість за кредитним договором
№ 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року
станом на 10 грудня 2013 року в сумі 576682
грн. 72 коп., понесені судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 3441 грн.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді в
сумі 120 грн. та за оголошення в газетах
про виклик до суду в сумі 780 грн. з
підстав, вказаних в позовній заяві,
повністю підтвердивши викладені в ній
обставини.

Зустрічні позовні вимоги не
визнав, просить відмовити в
задоволенні позовних вимог за
пропуском строку позовної давності.

Представник відповідача за
основним позовом та позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому
засіданні зустрічні позовні вимоги
підтримав повністю, просить визнати
недійсним договір поруки № 014/0001/73/39223/п
від 15 березня 2007 року, укладений між
ОСОБА_3 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль",
та стягнути з відповідачів ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4
понесені судові витрати по сплаті
судового збору і за проведення
почеркознавчої експертизи з підстав,
вказаних в зустрічній позовній заяві,
повністю підтвердивши викладені в ній
обставини.

З цих же підстав просить в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити, оскільки він не
підписував договір поруки і не брав на
себе ніяких зобов'язань за кредитним
договором, укладеним між банком та
ОСОБА_4, тим більше не пропустив строки
позовної давності, оскільки про
існування заочного рішення він
дізнався лише 02 серпня 2013 року і
звернувся до суду з заявою про його
скасування, тоді в матеріалах справи
побачив договір поруки, який не
укладав.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» визнав частково, пояснив, що
дійсно 15 березня 2007 року ним укладено
кредитний договір № 014/0001/73/39223, згідно
умов якого він отримав кредит на
придбання автомобіля марки «Сузукі» в
сумі 37286 доларів США. Частково він
погашав кредит і відсотки за його
користування, однак у зв'язку з
скрутним матеріальним становищем він
перестав погашати заборгованість,
сплатить, коли з'явиться така
можливість. Про існування договору
поруки він не знав, з ОСОБА_3 взагалі не
знайомий. Тому просить задовольнити
позовні вимоги частково, не стягувати
пеню, яка нарахована за весь цей час,
оскільки у нього немає коштів для її
погашення. Вирішення зустрічних
позовних вимог залишає на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників
позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
та відповідача ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_4, дослідивши письмові докази, суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
частково і підлягають частковому
задоволенню, зустрічні позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають до
задоволення.

Судом встановлено, що 15 березня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
"Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", та
відповідачем ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 014/0001/73/39223 (копія
договору на а.с.11-14), згідно умов якого
відповідачу було видано у тимчасове
користування на умовах повернення,
строковості, платності, забезпеченості
кредит в сумі 37286 доларів США строком до
14 березня 2014 року з щомісячною
процентною ставкою в розмірі 13,5%
річних. Згідно п.1.3 цього договору
погашення кредиту здійснюється згідно
графіку ануїтентними платежами. В
забезпечення виконання умов даного
договору був між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_4 укладений договір
застави автомобіля «Suzuki» вартістю 209500
грн.

Однак відповідач ОСОБА_4
систематично не виконував взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, не сплачував отриманий
кредит та відсотки за користування ним,
не дивлячись на надіслану йому 13 жовтня
2010 року претензію-повідомлення (вимогу)
(копія на а.с.20), на яку він не відповів і
жодних заходів для погашення
заборгованості не вжив.

Згідно п.6.5 кредитного договору, у разі
невиконання чи неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань згідно
умов кредитного договору, кредитор має
право вимагати дострокового погашення
кредиту позичальником у повному обсязі
разом зі сплатою всіх сум, належних до
сплати на дату пред'явлення вимоги,
включаючи проценти за кредитом, в тому
числі прострочені проценти, пеню.
Відповідно до п.10.1 та п.12.4 кредитного
договору за прострочення виконання
будь-яких грошових зобов'язань за
кредитним договором позичальник
сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення. До всіх
правовідносин, пов'язаних з укладанням
та виконанням цього договору,
застосовується загальний строк
позовної давності тривалістю у три
роки.

Станом на 10 грудня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
№ 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року
становить суму 576682 грн. 72 коп., в тому
числі: по кредиту суму 8297 доларів 75
центів США, що еквівалентно сумі 66323
грн. 92 коп., по нарахованих та
несплачених відсотках за користування
кредитом суму 2277 доларів 87 центів США,
що еквівалентно сумі 18207 грн. 01 коп., по
пені за несвоєчасне повернення кредиту
суму 492151 грн. 79 коп., що підтверджується
розрахунками (а.с.7-10, 128-132), яка на даний
час не погашена, що визнав відповідач
ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Також в забезпечення виконання
зобов'язань позичальником ОСОБА_4 за
кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15
березня 2007 року було укладено договір
поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007
року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та
ОСОБА_3, відповідно до п.1.2 якого
поручитель і кредитор несуть солідарну
відповідальність по борговим
зобов'язанням ОСОБА_4, які виникають з
умов цього кредитного договору, а саме:
повернути кредит в розмірі 37286 доларів
США, сплатити проценти за його
користування, комісійну винагороду,
неустойку (пеню, штрафи), в розмірі,
строки та у випадках, передбачених
кредитним договором, а також
відшкодувати можливі збитки та
виконати інші умови кредитного
договору в повному обсязі (копія на
а.с.15-16).

Згідно ст.ст. 203 ч.3, 215 ч.1, 216 ч.1 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Недійсний правочину не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Відносно цих вимог закону судом
встановлено, що ОСОБА_3 не укладав з ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та не
підписував договір поруки №
014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року, за
умовами якого він на добровільних
засадах бере на себе зобов'язання перед
банком відповідати по борговим
зобов'язанням боржника ОСОБА_4, які
виникають із кредитного договору №
014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року, що
підтверджується висновком
почеркознавчої експертизи № 2432-К від 18
лютого 2014 року, проведеної згідно
ухвали Шевченківського районного суду
м. Чернівців від 16 грудня 2013 року,
згідно якої підписи від імені ОСОБА_3 в
договорі поруки № 014/001/73/39223/п від 15
березня 2007 року виконані не ОСОБА_3, а
іншою особою (а.с.148-151).

Таким чином, враховуючи встановлені в
судовому засіданні обставини та докази
в їх підтвердження про те, що ОСОБА_3 не
підписував договір поруки №
014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року і не
поручався за виконання зобов'язань
боржником ОСОБА_4 за кредитним
договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007
року, що визнав відповідач ОСОБА_4 в
судовому засіданні, його волевиявлення
на це не було і про укладення даного
договору поруки йому відомо не було,
стало відомо тільки у серпні 2013 року
під час ознайомлення з матеріалами
цивільної справи і він в грудні 2013 року
звернувся з позовом до суду, не
пропустивши строк позовної давності, а
тому суд вважає, що належить визнати з
цих підстав недійсним договір поруки №
014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року,
укладений між ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" в особі начальника Базового
відділення Чернівецької обласної
дирекції Мухіної І.О. та ОСОБА_3,
задовольнивши зустрічні позовні
вимоги, в задоволенні позовних вимог
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором з цих же підстав
відмовити за безпідставністю, оскільки
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Також згідно вимог ст.88 ч.1 КПК України
суд вважає, що з відповідача ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на користь
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3
належить стягнути понесені ним судові
витрати в сумі 1244 грн. 58 коп., в тому
числі: по сплаті судового збору за
подання заяви про скасування рішення
суду та апеляційної скарги, за подання
зустрічного позову в сумі 344 грн. 10 коп.
(квитанції на а.с.56, 66, 87, 117) і по оплаті
почеркознавчої експертизи в сумі 900
грн. 48 коп. згідно рахунку та квитанції
(а.с.146, 170), оскільки працівниками банку
був складений договір поруки, який
ОСОБА_3 не підписував і про який
відповідачу ОСОБА_4 відомо не було, тому
тільки з вини банку він поніс ці
витрати, які підлягають ним
відшкодуванню, так як зустрічний позов
задоволено.

Позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про стягнення з ОСОБА_4 за
кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15
березня 2007 року заборгованості станом
на 10 грудня 2013 року в загальній сумі 576682
грн. 72 коп., в тому числі пені в сумі 492151
грн. 79 коп., яку відповідач на момент
розгляду справи не погасив, що визнав в
судовому засіданні, підлягають до
задоволення, оскільки він не виконував
умови кредитного договору, не погашав
кредит та не сплачував проценти за його
користування, за що за весь період
несплати позивачем нарахована пеня,
яка передбачена в розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, з чим погодився ОСОБА_4,
підписавши кредитний договір з такими
умовами без жодних зауважень.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
частині стягнення заборгованості з
відповідача ОСОБА_4 як позичальника за
кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15
березня 2007 року підлягають до
задоволення, згідно умов цього
договору належить стягнути на користь
позивача заборгованість по кредиту в
загальній сумі 576682 грн. 72 коп.,
задовольнивши повністю позовні вимоги
в цій частині, а також понесені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
3441 грн., на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді в
сумі 120 грн. та за оголошення в газетах
про виклик до суду в сумі 780 грн.,
сплачених згідно платіжних доручень
(а.с.4-5, 36-37, 127), оскільки позовні вимоги
в цій частині задоволені повністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 216,
526, 527, 530, 536, 546, 549, 552, 574, 610, 611, 612, 625, 1047-1050,
1054, 1055 ЦК України, кредитного договору
№ 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року,
укладеного між відкритим акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_4,
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 88 ч.1
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" за кредитним
договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007
року заборгованість в загальній сумі
576682 (п'ятсот сімдесят шість тисяч
шістсот вісімдесят дві) гривні 72
копійки та понесені судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 3441 гривні,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді в
сумі 120 гривень та за оголошення в
газетах про виклик до суду в сумі 780
гривень.

В задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007
року в сумі 576682 гривні 72 копійки
відмовити.

Зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки
№ 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року,
укладений між відкритим акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль", та ОСОБА_3.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" на
користь ОСОБА_3 понесені судові витрати
в сумі 1244 гривні 58 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівців протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ
Л.К.КИРИЛЮК