справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 р.
Центрально-Міський районний суд м.
Кривого Рогу

в складі: головуючого судді -
Биканова І.Р.

при секретарі -
Максимишеній С.Б.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання договору, стягнення збитків
і моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

23.04.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про розірвання
договору, стягнення збитків і
моральної шкоди. В обґрунтування
позову вказує, що 19.12.2012 р. між нею та
відповідачем, яка діяла як довірена
особа ОСОБА_5 на підставі довіреності
було укладено попередній договір щодо
згоди сторін: ОСОБА_3 - продати, а ОСОБА_1
- купити домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно
зазначеного договору, в момент його
підписання, вона передала в якості
задатку і підтвердження її наміру
купити зазначене домоволодіння
грошові кошти в розмірі 24 000 грн. ОСОБА_3
Цим же договором передбачено, що
фактична передача нерухомості їй буде
здійснена не пізніше 01.03.2013 р. До 01.03.2013
р. повинен був підписатися Основний
договір купівлі-продажу, а якщо з вини
Продавця цей договір підписано не буде,
то він повинен повернути у триденний
термін їй отримані в якості завдатку
грошові кошти в розмірі 24 000 грн., а
також додатково сплатити штраф у
розмірі 24 000 грн. Однак після підписання
договору відповідач ніяких дій
спрямованих на підготовку необхідної
документації для подальшого продажу
домоволодіння не вчиняла, крім того,
виявилося, що повним правом володіння
зазначеного домоволодіння ні ОСОБА_3 ні
ОСОБА_5 не володіли, здійснювати його
продаж не могли. В період часу з 19.12.2012 р.
по 22.04.2013 р. вона намагалася зв'язатися в
відповідачем, однак та необхідну
документацію для продажу
домоволодіння не надавала, грошові
кошти не повертала, ніяких пояснень не
давала, а в подальшому уникала
зустрічей та розмов з нею. Незаконними
діями відповідача їй була завдана
моральна шкода, було порушено звичайне
життя, вона відчувала сильне душевне
хвилювання, маральне страждання та
звичний дискомфорт, крім того, вона
перенесла сильну душевну травму через
те, що залишилася з малолітньою дитиною
без реєстрації за місцем проживання -
була знята з реєстрації з метою
реєстрації за новим місцем проживання
після купівлі домоволодіння. Просить
суд розірвати попередній договір,
стягнути з відповідача грошову суму
боргу в розмірі 48 000 грн. (подвійну суму
завдатку) та моральну шкоду в розмірі 48
000 грн.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала в повному обсязі, пояснила,
що при домовленості з ОСОБА_3 про
укладення та підписанні договору
купівлі-продажу вони домовлялися про
купівлю всього домоволодіння, вона
знайшла в мережі «Інтернет» типову
форму

попереднього договору, за якою договір
було підписано. Про те, що відповідачу
належить лише 1/3 частина домоволодіння
вона дізналася в лютому 2013 р., а в
березні 2013 р. вона зверталася до ОСОБА_3
з проханням повернути передані нею
гроші в сумі 24 000 грн., однак та
відмовилася, після чого почала її
уникати. Згідно наданої їй довіреності
її було відомо, що спірний будинок
належить ОСОБА_5, однак відповідач має
право ним розпоряджатися.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримала, просить
його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнала, суду
пояснила, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6
звернулися до неї з приводу
купівлі-продажу 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, за попереднім
договором ОСОБА_1 передала їй 3000
доларів, як задаток, 1000 доларів з яких
вона віддала ОСОБА_6 для оформлення
документів на будинок в Держкомземі,
при підписанні договору вона не читала
його. Вона згодна повернути позивачу
грошову суму в розмірі 500 доларів.

Представник відповідача ОСОБА_4
проти позову заперечує, просить суд
відмовити позивачу.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він
допомагав ОСОБА_1 купити домоволодіння
у ОСОБА_3, під час укладення
попереднього договору від 19.12.2012 р. йшла
річ про покупку всього домоволодіння,
після вивчення документів він з'ясував,
що ОСОБА_3 згідно наданої її
довіреності має право розпоряджатися
лише 1/3 частиною домоволодіння, з
приводу іншої частини будинку та
пояснила, що її власники не претендують
на нього, вона оформить документи і
буде володіти всім домоволодінням.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона
разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 була
присутня при передачі грошових коштів
ОСОБА_1 ОСОБА_3 в сумі 3000 доларів, як
задаток за купівлю будинку, їй відомо,
що вони займалися оформленням
документів, яких саме вона не пам'ятає,
вона не пам'ятає чи підписували сторони
договір в її присутності, також не
пам'ятає чи підписувала договір вона.
Їй відомо, що ОСОБА_1 будинок не купила,
оскільки приблизно рік назад
орендувала у неї житло.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.12.2012 р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - укладено попередній
договір щодо згоди продажу ОСОБА_3 -
ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 в строк
до 01.03.2013 р. ОСОБА_1 передала ОСОБА_3
грошові кошти в розмірі 24 000 грн.
Відповідно до п.14.3 попереднього
договору - вразі неукладення основного
договору в термін до 01.03.2013 р. з вини
продавця він повинен в трьох денний
термін повернути покупцеві отримані
гроші в сумі яка вказана в п.14 (24 000 грн.),
а також додатково сплатити неустойку
(штраф) в розмірі 24 000 грн. Договір
підписаний сторонами, нотаріально не
посвідчений - а.с.10.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 13.08.1988 р. ОСОБА_5 належить 1/3 частина
домоволодіння - а.с.63-64, довіреністю від
19.11.2012 р. встановлено, що ОСОБА_5
уповноважує ОСОБА_3 збирати
(підготовити) документи для відчуження
належної йому на праві приватної
власності частки житлового будинку з
господарськими побудовами за АДРЕСА_1,
а також продати вищевказане нерухоме
майно за ціною та на умовах за її
розсудом - а.с.65.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.635 ЦК України -
попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору.

Згідно ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України - у
разі недодержання сторонами вимоги
закону нотаріального посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

Частиною другою ст.215 ЦК України
встановлено, що недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено попередній договір
купівлі-продажу домоволодіння, який
нотаріально посвідчений не був,
відповідно слідує, що вищевказаний
договір є нікчемним та не тягне за
собою жодних правових наслідків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.216 ЦК України - у
разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину.

Судом було встановлено факт передачі
грошових коштів ОСОБА_1 ОСОБА_3 в
розмірі 24 000 грн., даний факт визнається
сторонами, а також підтверджується
поясненнями свідка ОСОБА_7 Таким чином,
суд вважає, що є всі законні підстави
для стягнення з відповідача грошових
коштів отриманих в результаті
укладення попереднього договору в
розмірі 24 000 грн.

Частиною другою ст.216 ЦК України
встановлено, що якщо у зв'язку із
вчиненням недійсного правочину другій
стороні або третій особі завдано
збитків та моральну шкоду, вони
підлягають відшкодування винною
стороною.

Так як попередній договір був
укладений між сторонами за спільною
попередньою домовленістю, типову форму
договору позивач сама запропонувала
відповідачу, при цьому не вимагала
нотаріального посвідчення,
відсутність якого і свідчить про
недійсність договору, тому суд не може
визнати відповідача винною стороною
недійсності правочину, відповідно
моральна шкода не підлягає стягненню з
відповідача.

Судовий збір згідно ст.88 ЦПК України
слід стягнути з відповідача на користь
позивача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

В зв'язку з вищевикладеним, та
керуючись ст.ст. 215, 216, 220, 635, 657
Цивільного Кодексу України,
ст.ст.10,27,31,60,88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання договору, стягнення збитків
і моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2
грошові кошти отримані в результаті
укладення попереднього договору в
розмірі 24 000 /двадцять чотири тисячі/
грн. та судовий збір в розмірі 240 /двісті
сорок/ грн., а всього - 24 240 /двадцять
чотири тисячі двісті сорок/ грн., в
іншій частині позову відмовити.

Сторони мають право оскаржити
рішення подавши протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційну
скаргу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд м.
Кривого Рогу.

СУДДЯ: