№ 2/269/438/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2014 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області у
складі :

головуючого: судді
Курової О.І.

при секретарі
Яковлєвій О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Макіївці цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

Про встановлення факту проживання
однією сім»єю та визнання права на
спадкування разом зі спадкоємцем
другої черги,

В С Т А Н О В И В:

30.01.2014 року позивач звернувся в суд з
позовом про встановлення факту
проживання однією сім»єю та визнання
права на спадкування разом зі
спадкоємцем другої черги. Свої вимоги
обгрунтовує тим, що з 20.10.2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 року він проживав однією
сім»єю з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2.
Вони були по»язані спільним побутом,
мали взаємні обов»язки та права,
спільний бюджет, але стосунки належним
чином не зареєстрували. ОСОБА_5
перебувала в шлюбі з ОСОБА_7, який
розірвали 17.06.2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_5 померла. Після її смерті
відкрилась спадщина на 2/3 частки
квартири за вищевказаною адресою. Він
має право на спадкування за законом у
четверту чергу, однак є спадкоємець
другої черги за правом представлення
ОСОБА_4 так як її батько був рідним
братом ОСОБА_5, і помер до відкриття
спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 року. ОСОБА_5 була
інвалідом 1 групи по зору, потребувала
постійного стороннього догляду, він це
робив, купував ліки, продукти
харчування, забезпечував матеріально,
опікував її. Після її смерті
організував її поховання, тоді як
відповідачка в цьому участі не
приймала.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав і пояснив суду, що з 2006
року ОСОБА_5 проживала одна, тому що
чоловік пішов від неї, але шлюб було
розірвано тільки у 2008 році. Вона
являлась інвалідом 1 групи по зору,
хворіла на цукровий діабет, і
потребувала постійного стороннього
догляду, тому він їй допомагав по
господарству, робив кожен день уколи,
займався вирішенням побутових проблем.
У неї був рідний брат, який допомагав
їй, часто приїжджав. З племінницею
ОСОБА_4 спілкування не було. ОСОБА_5 він
приходив до ОСОБА_5 кожен день, а потім
для зручності перейшов жити до неї.
Всі його речі знаходились в квартирі
ОСОБА_5, інструменти в її гаражі.
Сумісний бюджет складала її пенсія у
розмірі 1600 грн. та його заробітна плата
у розмірі 1500 грн. Між ними були родинні
стосунки. Вони хотіли оформити
фіктивний шлюб, щоб він мав право на
квартиру, але не встигли, тому що ОСОБА_5
померла. Він сам організував її похорон
і після її смерті продовжує
проживати в її квартирі. Вважає, що він
проживав з ОСОБА_5 однією сім»єю без
реєстрації шлюбу більш п»яти років і
має право на спадкування за законом в
четверту чергу. Однак, оскільки
відповідач є спадкоємцем другої черги,
то просив визнати за ним право на
спадкування після померлої ОСОБА_5
разом зі спадкоємцями другої черги.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала і
суду пояснила, що позивач ніколи не
проживав однієї сім»єю з її тіткою
ОСОБА_5, про неї завжди піклувався її
батько ОСОБА_9 Їжу готувала жінка на
ім.»я ОСОБА_2, а уколи робила медична
сестра. В 2012 році батько домовився із
ОСОБА_3, який проживав неподалеку, щоб
він приходив кожен день і робив тітці
уколи інсуліна, купляв продукти, а за
ці послуги йому будуть сплачувати
гроші. Її батько майже весь вільний
час знаходився у тітки, зробив заміну
опалення в квартирі, замінив вікна.
Городом займатися було нікому, тому
тітка дозволила ОСОБА_3 засаджувати
його для себе, а також користуватися
гаражем. Після смерті батька, турботу
про тітку вона взяла на себе, але
оскільки вона працює, то могла
приїжджати до неї тільки у вихідні дні.
Протягом тижня ОСОБА_3 купляв продукти
і наглядав за тіткою. Вона давала тітці
гроші по 500 грн., щоб та могла платити
ОСОБА_3 за послуги. Вона ніколи не
бачила, щоб ОСОБА_3 залишався на ніч в
квартирі тітки, його речей в квартирі
ніколи не було. Коли вона з чоловіком
приїздили в гості до тітки на свята,
ОСОБА_3 ніколи не сидів з ними за одним
столом, він був як робітник. За декілька
днів до смерті тітка потрапила в
лікарню, де щорічно проходила
обстеження, і про це вона дізналась від
сусідки. Після цього зразу ж відвідала
її в лікарні, стан здоров»я не викликав
тривогу. Померла тітка раптово від
нападу виразки шлунку. ОСОБА_3 сам
організував похорони тітки, про її
смерть її навіть не повідомив, вона
дізналась про це наступного дня
увечері від сторонньої людини. Коли з
чоловіком приїхали в будинок тітки,
ОСОБА_3 сказав, що нічого не потрібно,
він все організував сам, і на підставі
свідоцтва про смерть отримав допомогу
на поховання. Вважає, що він це зробив
навмисно, щоб захопити квартиру тітки,
тому що після її смерті він став там
постійно проживати. Вона своєчасно
звернулась до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, але не має
можливості отримати свідоцтво з
причини того, що ОСОБА_3 не віддає
оригінали документів на квартиру.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_5
знала і дружила з нею з 1964 року.
Приблизно в 2007 році ОСОБА_5 розійшлась
зі своїм чоловіком і стала проживати
одна. З дитинства вона була інвалідом
1 групи по зору, також у неї був
цукровий діабет, тому вона потребувала
стороннього догляду. З 2008 року з нею
став проживати ОСОБА_3, який спочатку
приходив до неї, залицявся, а потім вони
стали проживати разом як чоловік з
жінкою, були щасливі. ОСОБА_5 казала, що
має намір оформити стосунки належним
чином, однак не встигла. Вона проживає
по- сусідству і бачила, як ОСОБА_3 сіяв
город, обробляв його. Рідні її не
відвідували, відповідачку бачила у неї
тільки два рази. Після смерті ОСОБА_5,
племінниця стала турбувати ОСОБА_3 з
приводу спадщини.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що з 2009
року проживала по-сусідству з ОСОБА_5
Приблизно з 2011 року вона один раз на
тиждень приходила до ОСОБА_5, щоб
спитати, чи непотрібно якась допомога.
Вона бачила ОСОБА_3, який прибирав в
квартирі, доглядав за ОСОБА_5. Враження
було таке, що він хазяїн в квартирі.
ОСОБА_5 говорила їй, що у неї є
племінниця, але вона її ніколи не
бачила. Коли брат ОСОБА_5 був живий,
вона його постійно бачила, він
приїжджав до неї, допомагав по
господарству. Про свої стосунки зі
ОСОБА_3, ОСОБА_5 їй не розповідала.
Ночував він , чи ні в квартирі ОСОБА_5,
їй не відомо.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що з 2003
року проживає по- сусідству з ОСОБА_5 З
2006 року ОСОБА_3 став постійно проживати
з ОСОБА_5, і вона казала, що вони живуть
разом як чоловік та жінка. Він робив їй
уколи, допомагав по господарству, бачив
як міняв вікна в квартирі. Коли був
живий брат ОСОБА_5, він також постійно
приїжджав, допомагав їй.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що
проживає по-сусідству з ОСОБА_5 з 2000
року. Спочатку ОСОБА_5 проживала зі
своїм чоловіком, потім вони розійшлись.
Брат постійно приїжджав до ОСОБА_5,
доглядав за нею. Приблизно два роки
тому, з»явився ОСОБА_3, який приходив до
ОСОБА_5 вранці,а на вечір уходив.
Бачила, що він займався на городі.
ОСОБА_5 і її брат казали, що ОСОБА_3
допомагає, і за це йому платять гроші.
Після смерті брата ОСОБА_5, до неї 1-2
рази на тиждень стала приїжджати
племінниця ОСОБА_4. Про стосунки зі
ОСОБА_3 ОСОБА_5 ніколи не розповідала,
але виключає, що між ними були якісь
стосунки, тому що ОСОБА_5 була дуже
хворою людиною, у неї був цукровий
діабет, вона нічого не бачила, важко
пересувалась. Неодноразово вона була
в квартирі ОСОБА_5, враження про те, що в
квартирі проживає чоловік не було,
речей чоловічих не бачила. Ремонт в
квартирі ОСОБА_5 робив її брат. Після
смерті ОСОБА_5 в її квартирі став
проживати ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_21. суду показала, що
ОСОБА_5 та її брата знає давно, вони
дружили. Чоловік покинув ОСОБА_5
приблизно в 2009 році. Брат ОСОБА_3
постійно її опікував, доглядав за нею,
робив ремонт в квартирі. В ІНФОРМАЦІЯ_5
році брат помер, його ховали з будинку
ОСОБА_5 і вона була на похоронах, але
ОСОБА_3 не бачила. З ОСОБА_5 Вона часто
спілкувалась по телефону, і та казала,
що наймає людей, щоб їй допомагали,
казала, що до неї ходить чоловік,який
робить уколи. Вона ніколи не казала, що
живе з чоловіком, а якщо б таке
відбулося, вона обов»язково б з нею
поділилась. Коли приїжджала до ОСОБА_5 в
2012, 2013 роках, ОСОБА_3 там ніколи не
бачила і з ним не знайома.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що
відповідач його дружина з 1996 року.
ОСОБА_3 з»явився в квартирі ОСОБА_5
приблизно в 2011 році. До цього тітці
постійно допомагав тесть. Він привів
ОСОБА_3 для того, щоб той кожен день
робив уколи ОСОБА_5, купував продукти і
за це йому платили гроші. Крім того,
ОСОБА_3 було дозволено користуватися
городом, який оброблювати було нікому,
та гаражем. Два рази на тиждень він з
дружиною приїжджали до тітки і
надавали їй необхідну допомогу. Після
смерті тестя, який помер в січні 2013
року, ОСОБА_3 стали платити більше, тому
що обов»язки його збільшились. Їжу
готовила жінка, яку тітка також
наймала. Він з дружиною допомагали
тітці грошима, щоб вона могла
сплачувати послуги. ОСОБА_3 ніколи не
проживав з ОСОБА_5, його речей в
квартирі не було. Було два випадки коли
йому необхідно було переночувати у
тітки, і ОСОБА_3 він там не бачив. Про
смерть тітки ОСОБА_3 їх не повідомив,
про це він дізнався від знайомого, і
коли з дружиною приїхали, ОСОБА_3
сказав, що він вже все організував за
гроші, що отримав у вигляді допомоги на
поховання.

Вислухавши сторони, свідків,
дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

Відповідно ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту: 5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Виходячи з положень п.1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 5 "Про судову практику
в справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення" в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо:
згідно з законом такі факти породжують
юридичні наслідки, тобто від них
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян.

З позовної заяви вбачається, що мета
встановлення факту для позивача -
спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з
22.03.1996 року, що підтверджено даними
паспорта громадянина України.

Згідно свідоцтва про право власності
№ 6266 від 08.06.1993 року квартира, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1
приватизована ОСОБА_17, ОСОБА_5 та
ОСОБА_7. Право власності зареєстроване
в КП « БТІ м. Макіївка» 12.10.1993 року в
реєстровій книзі № 209 за № 42284.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвали шлюб 17.06.2008
року, про що Совєтським РАЦ
Макіївського міського управління
юстиції в Книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис № 110.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 04.02.1997 року ОСОБА_5
успадкувала після смерті ОСОБА_17, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, право власності
зареєстроване в КП « БТІ» 07.02.1997 року.

За довідкою МСЕ від 21.11.1999 року, ОСОБА_5
визнана інвалідом 1 групи дитинства по
зору безстроково, та потребує
постійного стороннього догляду.

У виписці з історії хвороби
Макіївського ендокринологічного
диспансеру від 26.07.2012 року зазначено, що
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувала на
стаціонарному лікуванні з 16.07.2012 року
по 28.07.2012 року з діагнозом: цукровий
діабет 1 тип тяжка форма.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та
сестри спадкодавця, його баба та дід
як з боку батька так і з боку матері.

За рішенням Совєтського районного суду
м. Макіївки від 25.02.2014 року
встановлено факт родинних стосунків, а
саме, що ОСОБА_9 і ОСОБА_5 є рідні брат і
сестра, а ОСОБА_4 є рідною племінницею
ОСОБА_5.

Відповідно до вимог ч.3 ст.. 1266 ЦК
України за правом представлення,
племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка б належала за
законом їхнім матері, батькові, якби
вони були живими на час відкриття
спадщини, тобто відноситься
відповідно до ст.. 1262 ЦК України до
другої черги спадкоємців за законом.

Отже відповідач ОСОБА_4 являється
спадкоємцем другої черги., вона
прийняла спадщину шляхом звернення із
відповідною заявою до нотаріальної
контори, що підтверджено Витягом про
реєстрацію в спадковому реєстрі, з
якого вбачається, що 24.04.2014 року
Другою Макіївською державною
нотаріальною конторою заведено
спадкову справу після смерті ОСОБА_5, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно зі ст..1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають право особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім»єю не менш як
п»ять років до часу відкриття спадщини

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року N 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» при вирішенні спору
про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В судовому засіданні не було доведено,
що позивач ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_5
однією сім"єю, що вони були пов"язані
спільним побутом та мали взаємні права
та обов"язки.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_16 стверджували,
що ОСОБА_3 ніколи не проживав разом із
ОСОБА_5, що він допомагав їй по
господарству, робив уколи і за це
отримував гроші .Свідок ОСОБА_12
підтвердила, що по-сусідству з ОСОБА_5
проживає з 2009 року, але тільки з 2011 року
стала з нею спілкуватися, заходити до
неї, щоб дізнатися , чи не потрібна
якась допомога і з того часу бачила в
її квартирі ОСОБА_3, однак стверджувати
чи проживав він там постійно, не може.
До пояснень свідка ОСОБА_20 суд
ставиться критично, оскільки вони не
узгоджуються з поясненнями позивача,
та інших свідків, а саме вона стверджує
,що останній став проживати разом із
ОСОБА_5 з 2008 року, тоді як позивач
стверджує, що це відбулося в 2006 році.
Свідок також стверджує, що позивач
проживав разом із ОСОБА_5 як чоловік і
жінка, що вони були щасливі, тоді як сам
ОСОБА_3, це заперечує і пояснює, що між
ними були стосунки як між рідними.
Пояснення свідка ОСОБА_13 також
викликають сумніви оскільки містять
загальні фрази, він впевнено називає
рік, з якого позивач та ОСОБА_5 ніби- то
стали проживати разом, тоді як є зовсім
є сторонньою людиною для них.

Позивач ОСОБА_3 на підтвердження
організації поховання ОСОБА_5 надав
копії товарних чеків на ритуальні
послуги, однак вони не підтверджують
факт сумісного проживання з нею.

Суд вважає, що позивачем не доведено, що
він проживав однією сім»єю з померлою
ОСОБА_5 протягом останніх п»яти років
до часу відкриття спадщини, що вони
були пов'язані спільним побутом та мали
взаємні права та обов'язки. а тому
враховуючи відсутність доказів на
підтвердження факту проживання однією
сім»єю зі спадкоємцем, правових
підстав для визнання позивача
спадкоємцем ОСОБА_5 по закону не має,
отже і не має підстав для зміни
черговості на спадкування.

Керуючись ст. ст. 1258, 1259,1262, 1264 ЦК
України, на підставі ст.. 213-215 ЦПК
України суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про встановлення факту проживання
однією сім»єю та визнання права на
спадкування разом зі спадкоємцем
другої черги - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через даний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О. І. Курова