Справа №2/489/517/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог Друга миколаївська
державна нотаріальна контора, про
розірвання договору довічного
утримання (догляду), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 р. позивачка звернулася до
суду із позовом, яким просила ухвалити
рішення про розірвання укладеного з
відповідачкою договору довічного
утримання та зобов'язати нотаріальну
контору повернути правовстановлюючі
документи на квартиру і вчинити інші
необхідні дії для відновлення її в
правах власника квартири, а
Реєстраційну служба - зняти квартиру з
реєстрації на ім'я відповідачки та
зареєструвати на її ім'я. Позовні
вимоги обгрунтовані тим, що між
сторонами укладений договір довічного
утримання, однак відповідачка не
виконувала взяті на себе зобов'язання,
через що позивач вважає, що укладений
між сторонами договір підлагає
розірванню.

В судовому засіданні позивач вимоги
позову підтримала.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову не
заперечувала.

Представник третьої особи в судове
засіданн не з'явився, надав заяву про
слухання справи у його відсутність.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що 20 лютого 2007
р. між сторонами було укладено договір
довічного утримання (догляду), за
умовами якого ОСОБА_1 передала належну
їй квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2,
а остання зобов'язалася довічно
утримувати ОСОБА_1, забезпечувати її
харчуванням, одягом, взуттям,
лікарськими засобами, наданням
побутових послуг, а також надати в її
безоплатне довічне користування
зазначену квартиру. Вартість
матеріального забезпечення
(харчування, одягу, догляду та
необхідної допомоги) визначається
сторонами у розмірі 500 грн. Договір було
посвідчено державним нотаріусом
Другої Миколаївської державної
нотаріальної контори 20 лютого 2007р. за
реєстровим № 4-74. (а.с. 5).

Пунктом 7 даного договору
передбачено розірвання договору в
судовому порядку у випадку невиконання
його умов або відмови від
добровільного розірвання.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 755 ЦК
України договір довічного утримання
(догляду) може бути розірваний за
рішенням суду на вимогу відчужувача
або третьої особи, на користь якої він
був укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у
разі розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним виконання
набувачем обов'язків за договором,
відчужувач набуває право власності на
майно, яке було ним передане, і має
право вимагати його повернення.

Судом встановлено, що з жовтня 2008
року відповідачка не виконує взяті на
себе обов'язки за договором.

Враховуючи сукупність
встановлених обставин, суд дійшов до
висновку, що відповідачка не виконує
без поважних причин обов'язки по
матеріальному забезпеченню позивачки,
її доглядом та необхідною допомогою, а
тому, слід задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1 шляхом розірвання договору
довічного утримання (догляду) та
повернення сторін у первісний стан.

Щодо покладення на нотаріальну
контору обов'язку повернути
правовстановлюючі документи на
квартиру, а Реєстраційну службу - зняти
дану квартиру з реєстрації на ім'я
позивачки, позовні вимоги в цій частині
не відповідають способу захисту
порушеного права, тому задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання,
укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
посвідчений 20 лютого 2007 р. Другою
миколаївською державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 4-73 та
повернути квартиру АДРЕСА_1 у власність
ОСОБА_1.

Відмовити у задоволенні решти позовних
вимог

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г.
Губницький