ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/6106/13-ц
Провадження № 2/362/299/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

при секретарях - Іщенко Л.В., Жердецькій
Н.Є., Боженко М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Устимівська
сільська рада Васильківського району
Київської області про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, обґрунтовучи
свої позовні вимоги тим, що він
проживає за адресою: АДРЕСА_1. На думку
позивача, його сусіди самовільно
збільшили межі своїх земельних ділянок
і захопили частини дороги площею 80 кв.м
по вулиці Привокзальній, чим порушили
його законні інтереси, оскільки тим
самим ускладнюють рух по вказаній
вулиці, створюють загрозу виникнення
ДТП на вказаній ділянці.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, надіславши до суду свої
заперечення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила відмовити в задоволенні
позову.

Представник третьої особи заперечував
щодо задоволення вимог позивача.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11
Цивільно-процесуального кодексу
України встановлено, що суд розглядає
цивільну справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що 16 квітня 2013 року
мешканці с. Устимівка - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернутися із заявою про
відновлення розмірів грунтової дороги
по вулиці Привокзальній.

27.04.2013 року виконавчим комітетом
Устимівської сільської ради складено
акт, де зокрема позивачу запропоновано
дійти мирової угоди з мешканцями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, або вирішити спір в
судовому порядку.

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії АЙ
№904950, ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки площею 0,220 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії
ІІ-КВ №019071/19707, ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,113 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до вимог ст. 83 Земельного
кодексу України, земельні ділянки, які
належать на праві власності
територіальній громаді сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. До
земель комунальної власності, які не
можуть передаватися у приватну
власність належать, зокрема, землі
загального користування населених
пунктів (майдани, вулиці, проїзди,
шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу
України, самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ним.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Враховуючи вищевикладене, посилання
позивача на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
самовільно зайняли земельну ділянку
(частину дороги) не знайшли свого
підтвердження. Окрім того, посилання
позивача на те, що дорога ніби то не
відповідає Державним будівельним
нормам №360-92, затверджених наказом
Державного комітету України у справах
містобудування і архітектури від 17
квітня 1992 року, жодним чином не
відноситься до земельних ділянок
відповідачів, межі земельних ділянок
яких встановлено в натурі (на
місцевості), та яким не належить право
власності на дорогу, а тому позивач
звернувся з позовом до неналежного
відповідача. Враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 83, 212 Земельного кодексу України ,
ст. 10, 60, 174, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224-233,294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Устимівська сільська рада
Васильківського району Київської
області про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки - відмовити.

Рішення може оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Київської
області через Васильківський
міькрайонний суд Київської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
М.М. Ковбель