Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/4430/2014
інстанції - Пасинок В.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 3 грудня 2013 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 3 грудня 2013
року задоволено позов ПАТ «Універсал
Банк», на його користь стягнуто з
ОСОБА_2 суму заборгованості за
кредитним договором №СL84702 від 9
вересня 2008 року в розмірі 37 035,29 грн.,
судовий збір в розмірі 370,35 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати заочне рішення суду,
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог. Вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим, не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Зазначає те, що судом не враховано
положення ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів», а також те, що
позивач надав не вірний розрахунок
заборгованості по кредитному договору
№ СL84702 від 9 вересня 2008 року, не
зазначивши за якою формулою було
розраховано суму заборгованості в
розмірі 37 035,29 грн. На думку ОСОБА_2, її
заборгованість за кредитним договором
№ СL84702 від 9 вересня 2008 року перед
банком становить 11 640,79 грн. - тіло
кредиту та відсотки по кредиту.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що9 вересня 2008 року
між ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № СL84702,
відповідно до умов якого банк надав
останній на поточні потреби кредит в
сумі 7 600 грн. зі сплатою 38,60 % річних за
користування кредитом, а у випадку
прострочення терміну сплати
щомісячного платежу - підвищеної
процентної ставки у розмірі 115,8 %
річних, строком до 25 липня 2011 року (а.с.
4-13).

Позивач виконав свої зобов'язання за
кредитним договором, надавши
відповідачу кошти в сумі 7 600грн., що
підтверджується меморіальним ордером
від 9 вересня 2008 року (а.с. 16, 17).

Згідно з умовами договору кредиту
ОСОБА_2 зобов'язалась повернути кредит
та сплатити проценти за користування
кредитом частинами у терміни, що
визначені відповідно до умов цього
договору, додатку 1 та додатку 2 до нього
(п. 1.1. кредитного договору (а.с. 5).

ОСОБА_2, всупереч договірним
зобов'язанням, належним чином не
виконала їх, у встановлені графіком
терміни,не погасила кредит та проценти
за користування ним (а.с. 14-15).

3 лютого 2012 року та 3 квітня 2013 року
відповідачу банком були направлені
досудові вимоги про повернення
заборгованості, але вони залишилась
без реагування з боку ОСОБА_2 (а.с. 18-21).

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, у ОСОБА_2 станом
на 27 травня 2013 року виникла
заборгованість перед позивачем, яка
складала 37 035,29 грн., з якої: сума
заборгованості за кредитом - 7 269,84 грн.,
сума заборгованості по відсоткам - 4 690,79
грн., сума по підвищеним відсоткам - 25
074,66 грн. (а.с. 14-15).

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, просив стягнути
з відповідача заборгованість за
кредитним договором № СL84702 від 9
вересня 2008 року в розмірі 37 035,29 грн.,
посилаючись на те, що ОСОБА_2, якає
позичальником за вказаними кредитним
договором, зобов'язання за договором не
виконала, внаслідок чого існує
заборгованість.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Універсал Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що внаслідок порушення
відповідачем зобов'язання за договором
кредиту порушене право позивача, яке
підлягає захисту шляхом стягнення з
відповідача зазначеної суми
заборгованості.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи, вимогам
закону та умовам укладених сторонами
договору.

Доводи апеляційної скарги щодо не
застосування судом положень ст. 18
Закону України «Про захист прав
споживачів» судова колегія відхиляє.

Даною нормою Закону встановлено, що до
договорів із споживачами не повинні
включатись умови, які є
несправедливими, наслідком яких є
істотний дисбаланс договірних прав та
обов'язків на шкоду споживача. Зокрема,
несправедливими є умови, якими
встановлено вимоги щодо сплати
споживачем непропорційно великої суми
компенсації (понад 50% вартості
продукції) у разі невиконання ним
зобов'язань за договором.

Якщо положення договору визнано
несправедливим, воно може бути змінено
або може бути визнано недійсним. ( ст. 18
ч. 3 п. 5, ч. 5, ч. 6).

Відповідно до матеріалів справи
відповідач була ознайомлена в
письмовій формі з умовами надання
кредиту, в тому числі і з правом
позивача змінювати процентну ставку,
погодилась з ними. З вимогами про зміну
умов кредитного договору про
встановлення розміру процентної
ставки або визнання недійсними цих
положень договору відповідач не
зверталась.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
банком безпідставно було підвищено
розмір процентної ставки з 38,6 % річних
до 46,99 % річних не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Не погоджується судова колегія і з
доводами апеляційної скарги про
неправильність розрахунку
заборгованості, наданого позивачем і
взятого до уваги судом при
постановленні рішення, а також із
розміром заборгованості, яка, на думку
відповідача, становить 11 640,79 грн.,
оскільки доказів на спростування
розрахунку позивача та підтвердження
правильності її розрахунку відповідач
не надала.

Порушень вимог процесуального закону,
які відповідно до ЦПК України, є
підставами для скасування рішення
суду, не встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 3 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: