справа № 208/8839/13-ц
№ провадження 2/208/367/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

17 березня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого, судді Нельге
Д.В.,

при секретарі
Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку, передбаченому ч.2
ст.197 ЦПК України цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про
визначення часток у праві спільної
власності на нерухоме майно; визнання
права власності в порядку спадкування
за законом», -

в с т а н о в и
в:

Позивачка звернулась до суду із
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що, згідно Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 14.10.1998р.
Фондом комунальної власності м.
Дніпродзержинська, її батько, ОСОБА_3,
вона - ОСОБА_1, її донька - ОСОБА_2
приватизували квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 її
батько помер. Після смерті батька вона
звернулась до Першої
Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори з метою отримання
свідоцтва про право на спадщину. Проте,
у зв'язку з тим, що, у Свідоцтві про
право власності на житло, виданого
14.10.1998р. Фондом комунальної власності м.
Дніпродзержинська, не визначено частки
кожного із співвласників у праві
спільної власності, їй було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину, та рекомендовано звернутися
до суду, на підставі чого вона просить
суд визначити частки кожного із
співвласників у спільному майні, а
також, посилаючись на те, що, вона з
відповідачкою є єдиними спадкоємицями
померлого ОСОБА_3, просить суд визнати
за нею право власності в порядку
спадкування за законом на 1/3 частину
вищевказаної квартири.

В судове засідання представник
позивачки ОСОБА_1 не з'явився, надав
суду письмову заяву, у якій зазначив, що
підтримує позов у повному обсязі, та
просить суд провести розгляд справи за
його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, надала суду письмову
заяву, у якій зазначила, що, проти
позовних вимог позивача не заперечує,
та просить суд провести розгляд справи
за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
наявні у справі докази, суд дійшов
наступного висновку.

В ході судового розгляду, з урахуванням
наданих суду доказів, було
встановлено, що, згідно Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
14.10.1998р., орган приватизації посвідчив,
що, квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, на праві приватної спільної
власності належить гр. ОСОБА_3 та членам
його сім'ї: позивачці ОСОБА_1 та
відповідачці ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження,
виданого 08.01.1971р. Міськбюро ЗАГСу м.
Шевченко Гур'євської області, батьком
позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3;
матір'ю - ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого
Заводським відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпродзержинського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

Як вбачається з Письмової довідки
нотаріуса Першої дніпродзержинської
державної нотаріальної контори,
звернувшись 20.02.2013р. до нотаріуса після
смерті батька для отримання свідоцтва
про право на спадщину - частку квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
позивачка отримала відмову у видачі їй
зазначеного свідоцтва у зв'язку із
пропущенням строку для прийняття
спадщини.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, згідно Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 14.10.1998р.
Фондом комунальної власності м.
Дніпродзержинська, квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, на
праві приватної спільної власності
належить позивачці ОСОБА_1, а також її
батьку, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3,
та доньці позивача - відповідачці
ОСОБА_2

Після смерті батька ОСОБА_3,
співвласниця вищезазначеної квартири -
позивачка ОСОБА_1 звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, та, отримала
відмову у вчиненні нотаріальної дії, з
рекомендацією звернутись до суду.

Як вбачається з Інформаційної довідки
№ 101, наданої ОКП «Дніпродзержинське
БТІ» 03.02.2014р., право власності на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, на дату останньої реєстрації -
29.10.1998р. зареєстровано за ОСОБА_3, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
14.10.1998р. Фондом комунальної власності м.
Дніпродзержинська.

Таким чином, в ході розгляду справи
судом було встановлено, що,
домовленості між співвласниками
вищезазначеної квартири щодо розміру
часток кожного у спільному майні на час
відкриття спадщини після померлого
батька позивачки - встановлено не було;
про будь-яке рішення суду, що
стосується предмета спору - в ході
розгляду справи суду не повідомлено, що
дає підстави суду, відповідно до ст. ч.2
ст.370 ЦК України, задовольнити вимоги
позивачки в частині визначення розміру
часток кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, для подальшого звернення
позивачки до нотаріальної контори та
реалізації її права на спадкування.

Разом з тим, вимоги позивачки щодо
визнання за нею права власності в
порядку спадкування за законом на
частку квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, що належала її
померлому батьку - суд вважає такими,
що задоволенню не підлягають, з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно, який, відповідно до
вимог ст.68 Закону України № 3425-ХІІ від
02.09.1993 року «Про нотаріат», при видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання до спадкоємства за законом
осіб, які подали заяву про видачу
свідоцтва, та склад спадкового майна.
Спадкоємці за законом, які позбавлені
можливості подати документи, що
підтверджують наявність підстав для
закликання до спадкоємства, можуть
бути за письмовою згодою всіх інших
спадкоємців, які прийняли спадщину і
подали докази родинних, шлюбних чи
інших відносин із спадкодавцем,
включені до свідоцтва про право на
спадщину.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23
Постанови Верховного суду України № 7
від 30.05.2008р. «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

Таким чином, діючим законодавством
України чітко визначений порядок
отримання спадкоємцем документа, який
посвідчує його право на успадковане
майно - Свідоцтва про право на спадщину,
видачу якого, відповідно до норм
цивільного законодавства та Закону
України № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року «Про
нотаріат», покладено на нотаріальний
орган, у зв'язку з чим питання щодо
визнання за позивачкою права на
спадщину, враховуючи наявність умов
для одержання нею в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину - судовому розглядові не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 5, 10, 15, 60, 169, 208, 209, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 355, 368, 370, 1226, 1269, 1297, 1299 ЦК
України, Закону України № 3425-ХІІ від
02.09.1993 року «Про нотаріат», суд, -

в и р і ш и
в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про
визначення часток у праві спільної
власності на нерухоме майно; визнання
права власності в порядку спадкування
за законом» - задовольнити частково.

Визнати, що, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3, на праві спільної часткової
власності належала 1/3 частка квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
спільної часткової власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
спільної часткової власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Нельга Д. В.