Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22ц/781/684/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Франько М.Я.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря судового засідання
- Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 квітня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2010 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3
про поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Протягом розгляду справи неодноразово
збільшувала розмір позовних вимог,
мотивуючи це наступним. 07.03.1986 року
вона зареєструвала шлюб з
відповідачем. На момент звернення до
суду з позовом шлюб не розірвано, але
спільне проживання з відповідачем
припинено в листопаді 2010 року. Просить
поділити майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності з
відповідачем ОСОБА_3, та: передати їй у
власність автомобіль КІА Сееd 1.4 5МТ2LX
державний номер НОМЕР_1 вартістю 63850
грн.; м'які меблі ( два крісла, диван)
вартістю 3800 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на
користь позивача 140650 грн. грошових
коштів. Передати відповідачу в
натурі, в порядку розподілу спільного
майна подружжя: меблі для прихожої
кімнати (шафа, шафа відкрита, шафа
кутова) вартістю 8 000 грн., меблі для
кухні ( мийка, стіл-тумба, приставна
шафа, 3 навісних шафи, пенал, стіл
обідній, 2 табурета, кухонний куточок)
вартістю 3500 грн., телевізор «
Самсунг » вартістю 6 000 грн., телевізор
«Філіпс» вартістю 3000 грн., телевізор «
JVC» вартістю 1300 грн., спальня (ліжко,
тумбочка під телевізор), вартістю 2 500
грн., стінка у вітальню «Фараон» ( 4
шафи), вартістю 2 200 грн., тумбочка під
телевізор, вартістю 500 грн., шафа
одягова, вартістю 2 000 грн., стіл
комп'ютерний, вартістю 500 грн., крісло
«керівника», вартістю 800 грн., пральна
машина "Індезіт" (автомат), вартістю 2
200 грн., газова піч «Ардо», вартістю 2 300
грн., холодильник «Дніпро», вартістю 2 000
грн., ноутбук «Асус», вартістю 6 000
грн., всього на суму 42800 грн.

Позивач зазначила, що під час
проживання у шлюбі позивачем та
відповідачем, на поточні та
депозитні рахунки, відкриті в банках:
КБ «Автокраз», КБ «Фінанси та Кредит»,
КБ «Укрсіббанк», КБ «Укрсоцбанк», КБ
«ПриватБанк», КБ «Правексбанк», на
ім'я відповідача, вносилися грошові
кошти, які є їх спільною сумісною
власністю. Крім того, було придбано
меблі, які відповідач забрав та
вивіз, а також придбано автомобіль
«Міцубіші - Ланцер», який відповідачем
продано після розірвання шлюбу.

В свою чергу відповідач заявив
зустрічний позов про виділення йому в
натурі, в порядку поділу майна,
автомобіля «КІА», вартістю 63850 грн., а
також просить стягнути з позивача за
первісним позовом 24075 грн. переплачених
їй при відшкодуванні вартості 1/2
частини автомобіля «КІА», оскільки
відповідачем було фактично сплачено їй
56000 грн., що підтверджується її
розпискою.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 квітня 2013 року, позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
грошових сум в банківських установах:
АТ «УкрСиббанк» на рахунку НОМЕР_2 в
сумі 6,03 грн., ПАТ «Укрсоцбанк» на
рахунку НОМЕР_3 в сумі 63,02 грн. В
задоволенні позову про визнання права
власності на 1/2 частину грошових
вкладів в ПАТ «Автокразбанк» м.
Олександрія на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5,
НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, в Банку «Фінанси
та кредит» на рахунках НОМЕР_9, НОМЕР_10,
про визнання права власності в порядку
поділу майна на автомобіль «КІА» д.н.з.
НОМЕР_1, стягнення грошової компенсації
в сумі 140650 грн., відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Виділено із спільного сумісного майна
подружжя у приватну власність та
визнано за ОСОБА_3 право власності на
легковий автомобіль «КІА» модель Ceed 1.4
5ME2LX державний номер НОМЕР_1. В
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з ОСОБА_2 24075 грн. - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в сумі 439,25 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_2 просить його
скасувати в частині незадоволення
її позовних вимог стосовно поділу
спільного майна, а саме: меблів для
прихожої кімнати (шафа, шафа відкрита,
шафа кутова), меблів для кухні ( мийка,
стіл-тумба, приставна шафа, 3 навісних
шаф, пеналу, стола обіднього, 2
табуретів, кухонного куточку),
телевізора « Самсунг », телевізора
«Філіпс», телевізора « JVC», спальні
(ліжко, тумбочка під телевізор), стінки
у вітальню «Фараон» ( 4 шафи), тумбочки
під телевізор, шафи одягової, стола
комп'ютерного, крісла «керівника»,
пральної машини "Індезіт" (автомат),
газової печі «Ардо», холодильника
«Дніпро», ноутбука «Асус» та
відмови у отриманні ? частини від
суми продажу спільного автомобіля
«Мітцубіші Ланцер», відмови в
отриманні ? частини грошових коштів з
депозитних та поточних рахунків на
ім'я відповідача у банківських
установах, а саме НОМЕР_9 в сумі 30000
грн., № НОМЕР_10 в сумі 45000 грн. в банку
«Фінанси та Кредит», НОМЕР_11 в сумі 48000
грн., НОМЕР_12 в сумі 50000 грн., НОМЕР_13 в
сумі 50000 грн., НОМЕР_14 в сумі 52000 грн., №
НОМЕР_8 в сумі 40000 грн., які були
витрачені без згоди позивача та
стягнення витрат в сумі 439 грн. 25 коп.
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

В скарзі позивач зазначила, що при
постановленні рішення судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представника позивача,
апелянта, прокурора перевіривши
матеріали справи та наведені у скаргах
доводи, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, із
наступних підстав.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні вимоги
ОСОБА_2 щодо визнання за нею права
власності на ? частину грошових
вкладів, які знаходились на рахунках
відкритих на ім'я ОСОБА_3 в ПАТ
«Автокразбанк», у відділенні № 1 м.
Олександрія та Банку «Фінанси та
Кредит» суд дійшов висновку, що дана
вимога є необґрунтованою, оскільки
на час розгляду справи, за
інформацією банків, на вказаних
ОСОБА_2 рахунках, кошти відсутні.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції можна погодитися лише
частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
суду не відповідає.

Згідно ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено,
що об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя.

Відповідно до пунктів 23 та 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 року № 11 « Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на
час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і
час його придбання. Спільною
сумісною власністю подружжя, що
підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ),
ч. 3 ст. 368 ЦК) 435-15 ), відповідно до
частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які
види майна, за винятком тих, які згідно
із законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше
не встановлено шлюбним договором чи
законом. До складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться
у третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в

інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК)

Із матеріалів справи, а саме довідки
заступника директора Регіонального
Управління ПАТ «АКБ Банк» м. Кременчук
( а.с. 187) вбачається, що у відділенні
Банку на ім'я ОСОБА_3, за період з 01
січня 2010 року по 01 січня 2011 року, під
час шлюбу із ОСОБА_2 було відкрито
депозитні рахунки, а саме:

- 05.01.2010 року, рахунок НОМЕР_5 на
суму 50000 грн. Даний договір був
тричі переукладений, а саме 06.04.2010,
06.07.2010, 06.10.2010 року і діяв до 15.12.2010
року.

- 05.01.2010 року, рахунок НОМЕР_4 на
суму 48000 грн. Даний договір був
тричі переукладений, а саме 06.04.2010,
06.07.2010, 06.10.2010 року і діяв до 15.12.2010
року.

- 04.02.2010 року, рахунок НОМЕР_6 на
суму 50000 грн. Даний договір був
двічі переукладений, а саме 05.05.2010,
05.08.2010, і діяв до 05.12.2010 року.

- 12.02.2010 року, рахунок 0335 на
суму 52000 грн. Даний договір був
двічі переукладений, а саме 26.04.2010,
26.07.2010 року і діяв до 15.12.2010 року. При
цьому суму депозиту 26.04.2010 року було
збільшено до 92000 грн.

- 19.02.2010 року, рахунок НОМЕР_8 на
суму 40000 грн. Даний договір був
двічі переукладений, а саме 19.03.2010,
17.09.2010 року і діяв до 15.12.2010 року. При
цьому суму депозиту 19.03.2010 року було
зменшено до 30000 грн.

Оскільки дані грошові кошти
були внесені на банківські депозитні
рахунки під час проживання сторін у
шлюбі і ОСОБА_3 не доведено, що дані
грошові кошти є його особистою
власністю, то колегія суддів дійшла
висновку, що дані грошові кошти є
спільною сумісною власністю
подружжя.

Враховуючи наведене та той факт,
що строки закінчення дії
вищезазначених депозитних договорів
та отримання по ним грошових коштів
відбулося після припинення спільного
проживання позивача та відповідача
як подружжя, колегія суддів дійшла
висновку, щодо необхідності визнання
за ОСОБА_2 права власності на ?
частину грошових коштів, які
знаходились на вище перелічених
банківських депозитних рахунках та
стягнення із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 1/ 2 частини цих грошових
коштів, тобто 135000 грн.

В той же час, колегія суддів
вбачає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо
відмови у стягненні із ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 ? частини грошових
коштів, які знаходились на
депозитних рахунку № НОМЕР_10 в сумі
45000 грн. та НОМЕР_9 в сумі 30000грн.,
оскільки дані грошові кошти,
відповідно до довідки заступника
керуючого Придніпровським
регіональним управлінням Банку
«Фінанси та Кредит» (т.1 а.с. 204), були
повернуті вкладнику 19.08.2010 року та
09.03.2010 року, відповідно, тобто під час
проживання подружжя разом, і даних
про переукладанні зазначених
договорів в матеріалах справи не має.

Обгрунтовуючи відмову у
задоволенні вимоги щодо поділу між
сторонами автомобіля «Міцубіші
Ланцер» суд зазначив, що даний
автомобіль поділу не підлягає,
оскільки він був відчужений ними на
відомих сторонам умовах у березні 2010
року, тобто до виникнення спору про
поділ майна, під час проживання
сторонами як подружжя.

Колегія суддів погоджується із
таким висновком суду першої
інстанції.

Крім того, оскільки в судовому
засіданні не надано доказів
наявності, на час розгляду справи,
заявленого ОСОБА_2, як спільного
майна подружжя, наступного майна:
меблів для прихожої кімнати, меблів
для кухні, трьох телевізорів, м'якої
меблі, спальні, стінки у вітальню,
тумбочки під телевізор, шафи одягової,
столу комп'ютерного, крісла
«керівника», пральної машини, газової
печі, холодильника, ноутбуку, яке, як
пояснила ОСОБА_3, відповідач вивіз із
будинку і використовує одноосібно, то
колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав стягнення із
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 18500 грн., як
грошовий еквівалент ? частини
вищезазначеного майна, як майна
придбаного сторонами під час шлюбу.

Враховуючи вищенаведене
колегія суддів дійшла висновку, що
оскільки висновки суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволені вимог позивача у визнанні
за нею права власності на ? частину
грошових вкладів в ПАТ «Автогазбанк»
м. Олександрія не відповідають
обставинам справи, то у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК
України рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню із ухваленням в цій
частині нового рішення про
задоволення позовної вимоги про
визнання за ОСОБА_2 права власності
на ? частину грошових вкладів які
знаходились в ПАТ «Автогазбанк»,
відділення № 1 м. Олександрія, та
стягнення на її користь із ОСОБА_3
зазначеної частини грошових коштів в
сумі 135000 грн.

В той же час, колегія суддів
дійшла висновку, що в іншій частині
рішення суду зміні не підлягає.

В пункті 20 Постанови № 14 від 18.12.
2009 року « Про судове рішення» Пленуму
Верховного Суду України зазначено,
що у разі скасування рішення у справі,
ухвалене додаткове рішення втрачає
силу.

Таким чином, оскільки колегія
суддів дійшла висновку щодо
скасування рішення суду першої
інстанції в частині визнання за
ОСОБА_2 права власності на ? частину
грошових коштів, які знаходились на
вище перелічених банківських
депозитних рахунках та стягнення із
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частини
цих грошових коштів, то і додаткове
рішення Олександрійського
міськрайсуду Кіровоградської області
від 15 жовтня 2013 року, в цій частині
втрачає силу.

Враховуючи вищенаведене, на
підставі ст. ст. 60, 61, 65, 69 СК України.
Ст. 368 ЦК України та керуючись ст.ст.
303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовільнити частково.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 квітня 2013 року в
частині відмови у задоволені вимог
позивача у визнанні за нею права
власності на ? частину грошових
вкладів в ПАТ «Автогазбанк»,
відділення № 1 в м. Олександрія,
скасувати.

Позов ОСОБА_2 в частині вимог у
визнанні за нею права власності на ?
частину грошових вкладів в ПАТ
«Автогазбанк» м. Олександрія,
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
? частину грошових депозитних
вкладів, які були відкриті на ім'я
ОСОБА_3 та знаходились в ПАТ
«Автогазбанк», відділення № 1 в м.
Олександрія в період з 01.01.2010 року по
15.12.2010 року та стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 в порядку розподілу
спільного майна подружжя 135000 грн., що
складає ? частину депозитних
вкладів.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може
бути оскаржено протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: