У Х В А Л А

31 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.,

з участю ОСОБА_1 та
представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на
ухвалу Сарненського районного суду від
21 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вирівський кар'єр"
Сарненського району про поновлення на
роботі, виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди та визнання
протиправним і скасування наказу та за
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Вирівський кар'єр" Сарненського району
до ОСОБА_1 про витребування ключів від
автомобіля і свідоцтва про реєстрацію
з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ
«Вирівський кар'єр» Сарненського
району про поновлення на роботі,
виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди та визнання
протиправним і скасування наказу.

ТОВ "Вирівський кар'єр" Сарненського
району пред'явило до ОСОБА_1 позов про
витребування ключів від автомобіля і
свідоцтва про реєстрацію з чужого
незаконного володіння.

Ухвалою Сарненського районного суду
від 17 грудня 2013 року позовні вимоги
сторін об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Сарненського районного суду
від 21 лютого 2014 року позовну заяву
ОСОБА_1 до ТОВ "Вирівський кар'єр"
Сарненського району про поновлення на
роботі, виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди та визнання
протиправним і скасування наказу
залишено без розгляду на підставі ч. 3
ст. 169 та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В поданій на це рішення апеляційній
скарзі представник позивача ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 посилалася на те, що
вона брала участь у розгляді справи по
суті 17 грудня 2013 року та 21 січня 2014 року.

Оскільки 11 лютого 2014 року вона повинна
була представляти інтереси своїх
довірителів в інших судах, за її
клопотанням розгляд даної справи,
призначений на 11 лютого 2014 року, був
відкладений на 21 лютого 2014 року, а явка
її довірителя у це судове засідання
повторно була визнана обов'язковою.

Через події на Євромайдані у м. Києві
сторони у справі, включаючи її
довірителя, який разом зі своєю сім'єю
проживає у центрі столиці, не могли
прибути в судове засідання, призначене
на 21 лютого 2014 року, а тому просили суд
про відкладення розгляду справи.

Крім того, розгляд даної справи
фактично перебував на стадії
завершення.

Тому за таких обставин у місцевого
суду, на думку представника апелянта,
не було підстав позовну заяву її
довірителя залишати без розгляду за
правилами, що передбачені ч. 3 ст. 169 ЦПК
України.

Покликаючись на ці обставини,
представник позивача - адвокат ОСОБА_2
ухвалу місцевого суду вважала
незаконною та необґрунтованою і
просила апеляційний суд її скасувати, а
справу направити місцевому суду для
продовження розгляду по суті.

В запереченні на апеляційну скаргу
відповідач ухвалу місцевого суду
вважав законною та обґрунтованою і
просив апеляційний суд залишити її без
змін, а подану апеляційну скаргу
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без
розгляду з підстав, передбачених ч. 3 ст.
169 та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, незважаючи на те, що він
належним чином був повідомлений про
час і місце розгляду справи, повторно
не з'явився в судове засідання та не
подав заяви про її розгляд за його
відсутності.

Проте погодитися з таким висновком
суду першої інстанції не можна.

З матеріалів справи вбачається, що у
ній неодноразово - 17 грудня 2013 року, 21
січня та 11 лютого 2014 року - з участю
представників обох сторін проводилися
судові засідання, де спір сторін судом
розглядався по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає позовну
заяву без розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Проте положення зазначених вище норм
процесуального закону застосовуються
до випадків, коли справа не
розпочиналася розглядом по суті.

Крім того, враховуючи обов'язок суду
забезпечити особі реальний, а не
формальний доступ до правосуддя, що
гарантований ст. 6 Конвенції "Про захист
прав людини і основоположних свобод",
ратифікованої Законом України N 475/97-ВР
від 17.07.97р., в контексті забезпечення
права особи на ефективний засіб
юридичного захисту, передбачений ст. 13
вказаної Конвенції, яка підлягає
застосуванню судами відповідно до
приписів ст. 17 Закону України від 23
лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" та
передбаченого ст. 8 Конституції України
принципу верховенства права, - судова
колегія, за відсутності ознак
зловживання позивачем своїм
процесуальним правом, вважає за
необхідне ухвалу місцевого суду
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду по суті.

Помимо наведеного, вивчені матеріали
справи дають підстави зробити висновок
про те, що позивач ОСОБА_1 не втратив
інтересу до порушеного спору, його
законні права дійсно підлягають
захисту у судовому порядку у випадку
доведеності його позовних вимог, а тому
доступ до правосуддя йому повинен бути
забезпечений.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права, вона підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 311-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду від
21 лютого 2014 року скасувати, а справу
направити до цього ж суду для
продовження розгляду по суті.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення. Вона може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: