Справа № 573/506/14-ц
Номер провадження 2/573/143/14
РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Краснянської Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Білопіллі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Коршачинської сільської ради, третіх
осіб : відділу Державного земельного
агенства у Білопільському районі
Сумської області, Білопільської
районної державної нотаріальної
контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, - про
визнання права власності на земельну
ділянку у порядку спадкування за
законом,-

В С ТА Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом, мотивуючи позовні вимоги тим,
що вона, ОСОБА_1 ), народилася
ІНФОРМАЦІЯ_5 та зареєстрована за
адресою : АДРЕСА_1.

Прізвище ОСОБА_1 вона взяла
після укладення повторного шлюбу
08.03.2012 року, про що надала копію
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1;
копію свідоцтва про укладення
першого шлюбу від 09.04.1983року; копію
свідоцтва про народження від 16.11.1965
року.

Вказуючи, що до укладення
повторного шлюбу вона проживала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер,- позивачка додала
копію свідоцтва про укладення
першого шлюбу від 09.04.1983 року серії
НОМЕР_2 та копію свідоцтва про смерть
ОСОБА_5 серії НОМЕР_3, виданого 29 квітня
2003 року виконкомом Коршачинської
сільської ради Білопільського району
Сумської області.

Перший чоловік позивачки, -
ОСОБА_5, за життя мав у власності
земельну ділянку /пай/ -рілля НОМЕР_8
площею 2,8112га, / згідно державного
акта/, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
надану йому на підставі
розпорядження голови Білопільської
районної державної адміністрації від
01 березня 2002 року № 68.

Даний факт стверджується державним
актом на право приватної власності на
землю серії НОМЕР_9, зареєстрованого
в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю
за № 1225.

Посилаючись на норми
цивільного законодавства, які
стосуються спадщини, позивачка
вказує, що вона, як дружина померлого
ОСОБА_5, - є спадкоємцем першої черги за
законом нарівні з трьома їхніми з
покійним чоловіком дітьми : ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Діти позивачки не
прийняли спадщини після смерті
їхнього батька, ОСОБА_5, і не бажають
її прийняти. А батьки померлого ОСОБА_5
померли. Що до смерті та після смерті
ОСОБА_5 позивачка постійно проживала
зі спадкодавцем та фактично прийняла
спадщину шляхом вступу в управління
та володіння спадковим майном
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини. Що вона обробляла земельну
ділянку, але юридично спадщину не
оформила, про що приєднала довідку
Коршачинської сільської ради. Крім
того, як особа, яка проживала спільно
зі спадкодавцем до його смерті не
менше одного року, вона в порядку
ст.553 ЦК УРСР успадкувала і предмети
звичайної домашньої обстановки і
вжитку і після смерті ОСОБА_5
розпорядилася речами покійного.

У зв'язку з втратою за життя
ОСОБА_5 державного акта на право
приватної власності на землю
позивачкою було дано оголошення в
газеті «Білопільщина» від 23
листопада 2013 року про те, щоб вважати
нині даний акт недійсним.

Позивачка не може оформити
спадщину через те, що оригінал
державного акту на земельну ділянку
був втрачений. У Держземагенстві їй
у видачі дубліката відмовили.

Посилаючись на вищезазначені
обставини, позивачка просить визнати
за нею, як спадкоємцем за законом,
право власності на земельну ділянку
/пай/ - ріллю НОМЕР_8 площею 2,8112 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Коршачинської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, яка належала померлому ОСОБА_5
та надана була йому на підставі
розпорядження голови Білопільської
районної державної адміністрації від
1 березня 2002 року № 68, посвідчену
державним актом на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_9,
зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 1225.

В судовому засіданні
позивачка підтримала позовні вимоги
та просила їх задовольнити.

Від Коршачинської сільської
ради надійшла заява про те, що
відповідач не заперечує проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
про визнання права власності в
порядку спадкування за законом та
просить розглянути справу без участі
представника сільської ради.

В судовому засіданні
представник третьої особи,- відділу
Державного земельного агенства у
Білопільському районі Сумської
області, -Мащенко О.І., позовні вимоги
визнав повністю.

Від Білопільської районної
державної нотаріальної контори до
суду надійшла заява № 194/01-16 від
12.03.2014 року про розгляд справи без
участі представника та покладення при
винесенні рішення на розсуд суду.

Від третіх осіб - ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшла заява про
визнання позову і розгляд справи
без участі третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши докази по справі,
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог.

Судом встановлено, що
позивачка, дівоче прізвище якої
ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та
уклала свій перший шлюб з ОСОБА_5 09
квітня 1983 року, після чого взяла його
прізвище ОСОБА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про народження від
16.11. 1965 року серії НОМЕР_4 та про
укладення шлюбу від 09.04.1983 року, серії
НОМЕР_5./а.с.7,8/.

Перший чоловік позивачки,
ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3, місце реєстрації
смерті - с.Коршачина Білопільського
району Сумської області, актовий
запис №09./а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_5
відкрилася спадщина, в тому числі і
на земельну ділянку, /пай/ - ріллю
НОМЕР_8 площею 2,8112 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташовану на території
Коршачинської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, яка належала померлому ОСОБА_5
та надана була йому на підставі
розпорядження голови Білопільської
районної державної адміністрації від
1 березня 2002 року № 68, посвідчену
державним актом на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_9,
зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 1225.

Позивачка перший свій шлюб
розірвала 23 травня 2003 року , що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_7./ а.с. 6/.

Прізвище ОСОБА_1 позивачка
взяла після укладення повторного
шлюбу 08.03.2012 року, про що надала
копію свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1. /а.с.5/.

До складу спадкового майна
входить земельна ділянка /пай/, яка
розташована на території
Коршачинської сільської ради
Білопільського району Сумської
області.

Факт належності померлому
ОСОБА_5 спадкового майна
підтверджується наступними
документами:

-згідно витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки від 31.01.2014
року за № 146 визначено нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
розташованої на території
Коршачинської сільської ради на
власника- ОСОБА_5/а.с.14/.

-згідно копії державного акту
на право приватної власності на землю
серії НОМЕР_9 ОСОБА_5 є власником
земельної ділянки /паю/, площею 2,81га,
що розташована на території
Коршачинської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, землю передано для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва./а.с.10/.

-згідно довідки виконкому
Коршачинської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, вбачається, що батьки ОСОБА_5
померли. Батько: ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 а мати: ОСОБА_9 померла
ІНФОРМАЦІЯ_8. /а.с. 15/.

Позивачкою дано оголошення в
газеті «Білопільщина», що загублений
державний акт на землю серії НОМЕР_9,
виданий на ім'я ОСОБА_5, вважати
недійсним./а.с.16/.

Згідно ст.525 ЦК Української
РСР від 18.07.1963 року, що діяв на час
виникнення спірних правовідносин
/далі ЦК УРСР/- часом відкриття
спадщини визначається день смерті
спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР-
спадкоємцями можуть бути особи, що
були живими на момент смерті
спадкодавця, а також діти померлого,
зачаті при його житті і народжені
після його смерті.

Згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
/у тому числі усиновлені/, дружина і
батьки /усиновителі/ померлого.

Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР -
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив
в управління або володіння
спадковим майном.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України
«Про власність» від 07.02.1991 року, що
діяв на час виникнення спірних
правовідносин /далі ЗУ «Про
власність»/,- громадянин набуває права
власності також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ч.2 ст.48 ЗУ «Про
власність»- власник майна може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням
володіння і відшкодуванням завданих
цим збитків.

Згідно ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, в
разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ст.373 ЦК України право
власності на землю /земельну ділянку/
набувається і здійснюється
відповідно до закону.

В силу ст. 116 ЗК України
громадяни набувають право власності
на земельні ділянки із земель
державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування
в межах їх повноважень.

Ст.ст. 81,131 ЗК України
передбачають, що громадяни мають право
набувати у власність земельні ділянки
на підставі прийняття спадщини, міни,
дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до частини першої
статті 11 Цивільного процесуального
кодексу України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач,
ні треті особи не заперечували
обставин справи, суд вважає
правомірним визнати за позивачем
право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Згідно ст.1220 ЦК України
внаслідок смерті громадянина
відкривається спадщина .

За ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням
її цільового призначення.

Спадкування здійснюється за
заповітом або за законом /ст. 1217 ЦК
України/.

Позивачка є спадкоємцем
першої черги за законом, згідно ст.1261
ЦК України /свідоцтво про укладення
шлюбу/.Інші спадкоємці першої черги за
законом (діти спадкодавця)
відмовилися від спадщини.

Судом встановлено, що майнові права
на спадкове майно у зв'язку зі
смертю фізичної особи-спадкодавця не
припиняються, а переходять в порядку
правонаступництва/спадкування/.Момент
переходу прав в порядку спадкування за
законом визначається як час відкриття
спадщини. З цього моменту права та
обов'язки спадкодавця належать
спадкоємцеві /ч.5ст.1268ЦК/.

Проаналізувавши
вищевикладені докази, які в суду
сумніву не викликають і враховуючи те,
що у зв'язку з втратою оригіналу
Державного акту на право на земельну
частку /пай/ після смерті чоловіка
позивачка не може вирішити питання
про оформлення спадщини через
нотаріальну контору, іншим шляхом, ніж
через суд, вона захистити своє право
не може, а тому суд вважає за
необхідне визнати за нею право
власності на земельну ділянку, що
розташована на території
Коршачинської сільської ради
Білопільського району Сумської
області в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.
4, 8, 10, 11, 27, 60,61,130,174, 209, 213, 215 ЦПК
України,ст.ст. 525,527, 529, 549 ЦК Української
РСР від 18.07.1963 року,Закону України «Про
власність» від 07.02.1991 року,
ст.ст.3,328,392,1216,1218,1261,1268,1270,1278 ЦК
України,ст.ст.81,116,131 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
право власності на земельну ділянку
/пай/,- ріллю НОМЕР_8 площею 2,8112 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Коршачинської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, яка належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 та надана була
йому на підставі розпорядження
голови Білопільської районної
державної адміністрації від 1 березня
2002 року № 68, посвідчену державним
актом на право приватної власності
на землю серії НОМЕР_9, зареєстрованим
в Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю
за № 1225.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :