Провадження №2/761/887/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судці Малинникова О.Ф.

при секретарі - Бєловій О.І.,
Данилевсській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто», ОСОБА_2
про визнання договору недійсним та
повернення внесків,

в с т а н о в
и в :

У квітні 2013 року до Садгірського
районного суду м. Чернівці надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Авто
Просто», ОСОБА_2 про визнання договору
недійсним та повернення внесків.

Позивач зазначила, що її чоловіком
ОСОБА_2, з яким вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з 29.07.1983 року, без
її відома 31.12.2010 року укладено з
відповідачем договір № 346026, згідно з
яким ОСОБА_2 став учасником системи
Автотак про надання послуг на
придбання автомобіля «Шевролет Крузе»
та вніс на рахунок відповідача
відповідні платежі за угодою на
загальну суму 27.927,13 грн. на оплату
вартості обумовленого для придбання
автомобіля моделі «Шевролет Крузе».

Оскільки внесена сума є суттєвою для
сімейного бюджету, її згоди на
укладення такого договору щодо
придбання автомобіля не було, вона
просить визнати договір № 346026, згідно з
яким ОСОБА_2 став учасником системи
Автотак про надання послуг на
придбання автомобіля «Шевролет Крузе»
недійсним на підставі ст.65 Сімейного
Кодексу України та повернути внески.

У запереченнях представник ТОВ «Авто
Просто» зазначив, що укладений з
позивачем договір складався з
основного тексту угоди, додатків №/№ 1,
2, які були невід'ємні від договору і
кожен з них підписано відповідачем. При
цьому описання послуг та умови були
виписані детально, тому підписуючи
угоду, позивач ознайомився з умовами та
видами послуг і мав можливість
з'ясувати всі питання. Позивач
погодився з умовами угоди, підписавши
договір та довідку про умови
Внутрішніх правил про надання
фінансових послуг. Законодавством не
передбачено нотаріального посвідчення
або державної реєстрації таких угод,
тому у даному випадку не потребується
письмова угода дружини.

У судове засіданні позивач не
з'явилась, направила заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідача-1 заперечив
проти позову, посилаючись на обставини
та доводи, викладені у письмових
запереченнях та поясненнях у судовому
засіданні.

Відповідач-2 у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений, заяв щодо
участі у розгляді справи не подав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

Встановлено, що між ТОВ «Авто Просто»
(відповідач-1) та ОСОБА_2 (відповідач-2)
була укладена угода №346026 від 31.12.2010
року у рамках створеної ТОВ «Авто
Просто» системи з надання послуг
продажу автомобілів «Авто Так», у
рамках якої відповідач-1 надає
учасникам послуги щодо придбання
автомобілів у порядку та на умовах
визначених угодами. Відповідачем-2 крім
основного тексту угоди, підписані
Додаток №1 (анкета учасника) та Додаток
№ 2 (Правила функціонування системи
придбання автомобіля у групах
«Автотак»).

Укладена з відповідачем угода була
включена у групу 1097 та йому надано
порядковий номер у цій групі - 29.
Відповідачем-2 було сплачено плату за
послуги у сумі 5.385,60 грн. із
зобов'язанням оплачувати щомісячні
внески, які акумулюються на розрахунку
відповідача -1.

Звертаючись із позовом про визнання
угоди недійсною, ОСОБА_1, дружина
відповідача-2, посилалась на те, що
ОСОБА_2 як учасник системи Автотак на
придбання автомобіля «Шевролет Крузе»
вніс на рахунок відповідача і платежі
за угодою на загальну суму 27.927,13 грн.
для оплати вартості обумовленого для
придбання автомобіля моделі «Шевролет
Крузе».

Оскільки внесена сума є суттєвою для
сімейного бюджету, її, дружини, згоди
на укладення такого договору щодо
придбання автомобіля не було, вона
просить визнати договір № 346026
недійсним на підставі ст.65 Сімейного
Кодексу України та повернути внески.

Положеннями ст.65 СК України
передбачено право подружжя на
розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя. Так, дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. (ч.1) При
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. (ч.2) Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. (ч.3) Договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї. (ч.4)

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач стверджує, що її чоловіком
укладена угода без її відома, письмової
згоди вона не надавала, хоча
відповідачем-2 витрачені грошові суми,
які є суттєвою частиною їх сімейного
бюджету. Вважаючи, що придбання
автомобіля вартістю 149.600 грн.
стосується цінного майна, тому її згода
є обов'язковою.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_2
проживають у зареєстрованому шлюбі з 29
липня 1983 року. Як зазначила позивач, на
її вимогу у травні 2011 року ОСОБА_2
розірвав угоду з відповідачем, але
внесених ним грошових сум у розмірі
27.927,13 грн. йому не повернули.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. (ч.1)

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Позивачем не надано доказів, що їй було
невідомо про внесення позивачем
зазначених нею у позовній заяві суми
коштів, як вона сама зазначила,
суттєвої для їх бюджету. Що стосується
посилання на цінність речі та на
необхідність надання нею письмової
згоди на придбання такої речі, то такі
доводи позивача не узгоджуються із
вищенаведеним змістом ст.65 СК України,
оскільки не передбачено
законодавством нотаріального
посвідчення або державної реєстрації
таких угод, тому у даному випадку не
потребується письмова угода дружини.

Що стосується неповернення до цього
часу суми внесків, то ці умови і порядок
вирішення цього питання регулюються
ст.13 Додатку №2 до Угоди про розірвання
угоди та формування фонду для
повернення коштів.

Як встановлено судом, укладений з
позивачем договір складався з
основного тексту угоди, додатків №/№ 1,
2, які були невід'ємні від договору і
кожен з них підписано відповідачем. При
цьому описання послуг та умови були
виписані детально, тому підписуючи
угоду, позивач ознайомився з умовами та
видами послуг і мав можливість
з'ясувати всі питання. Позивач
погодився з умовами угоди, підписавши
договір та довідку про умови
Внутрішніх правил про надання
фінансових послуг.

Досліджуючи зібрані у процесі розгляду
справи докази, яким дана оцінка у їх
сукупності, суд вважає, що доводи
позивача не знайшли підтвердження і є
необґрунтованими.

З огляду на викладене, на підставі
ст.ст. 3, 203, 215, 216 ЦК України, ст. 65 СК
України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88,
209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто», ОСОБА_2 про визнання договору
недійсним та повернення внесків -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційному суду
міста Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Суддя:
Малинников О.Ф.