Справа № 548/542/14-ц
Провадження №2/548/245/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2014 року
м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської
області

в складі: головуючого - судді Личковахи
О.О.

при секретарі - Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хорол цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров"я,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров"я.

В заяві вказувала, що 20.09.2013 року о 08 год.
40 хв. водій ОСОБА_2, керуючи
технічно-справним автомобілем ОПЕЛЬ
КАДЕТ державний номерний знак 40275 KT,
знаходячись на другорядній дорозі, під
час проїзду нерівнозначного
перехрестя автошляху М-03
Київ-Харків-Довжанський в м.Хорол
Полтавської області, при виїзді з
другорядної дороги, не надав переваги в
русі транспортному засобу, який
рухався по головній дорозі, грубо
порушив вимоги п. 16.11, розділу 33 п.2.1
Правил дорожнього руху України, при
виїзді із другорядної дороги на
головну, з метою перетину головної
дороги, проявив неуважність, не
переконався в безпеці даного маневру,
не надав переваги в русі транспортному
засобу, який рухався по головній
дорозі, виїхав на його смугу руху,
внаслідок чого створив небезпеку для
руху вантажному автомобілю СКАНІЯ
державний номерний знак НОМЕР_1 з
напівпричіпом державний номерний знак
НОМЕР_1, що рухався з боку м.Київ в
напрямку м. Харків, під керуванням
водія ОСОБА_3 і передньою правою
частиною свого автомобіля допустив
зіткнення з передньою частиною
вантажного автомобіля СКАНІЯ.

Позивач зазначає, що в результаті
даного зіткнення, вантажний автомобіль
СКАНІЯ, знаходячись в некерованому
стані, допустив наїзд на автомобіль
ВАЗ-21112 державний номерний знак НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_4, в салоні
якого знаходилася в якості пасажира
його мати, а прозивач по справі ОСОБА_1,
що стояв в районі вказаного перехрестя
на другорядній дорозі для падання
переваги в русі транспорту, що рухався
по головній дорозі.

Таким чином, внаслідок порушення
ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху
України, що призвело до даної
дорожньо-транспортної події, водій
автомобіля ВАЗ-21112 ОСОБА_4 отримав
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
у зв»язку з чим вироком Хорольського
районного суду Полтавської області від
16 грудня 2013 року ОСОБА_2 було визнано
винним у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286
КК України та призначено йому
покарання у вигляді штрафу у розмірі 3
400 гривень, без позбавлення права
керувати транспортними засобами.
Вироком колегії суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
від 27 лютого 2014 року вирок Хорольського
районного суду Полтавської області від
16 грудня 2013 року в частині призначення
покарання ОСОБА_2 скасовано та
постановлено новий вирок, яким
призначено йому покарання за ч.1 ст. 286
КК України у виді 3 400 гривень штрафу з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на один
рік. В решті даний вирок залишено без
змін.

Як вказує позивач, в результаті цієї
дорожньо-транспортної пригоди з вини
ОСОБА_2 нею були отримані тілесні
ушкодження, з якими 20.09.2013 року вона
була доставлена до травматологічного
відділення Хорольської ЦРЛ зі скаргами
на головний біль, нудоту,

головокружіння, біль в ділянці лівого
ока, шум у голові. 24.10.2013 року позивач
була виписана з клінічним діагнозом:
ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна
рана обличчя.

Позивач зазначає, що згідно висновку
судово-медичної експертизи № 138 від 28
жовтня 2013 року, проведеної
судово-медичним експертом
Хорольського районного відділення
Ніколаєвим В.В. у неї, виявлені тілесні
ушкодження у вигляді черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку, рани в
ділянці лівої надбрівної дуги та
параорбітальної гематоми зліва
утворилися від дії тупих твердих
предметів, можливо при вказаних
обставинах і вказаний строк, які
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, які спричинили
короткочасний розлад здоров»я.
Вищевказані ушкодження характерні для
їх утворення при дорожньо-транспортній
пригоді.

Позивач зазначає, що у результаті
неправомірних дій ОСОБА_2 їй завдана
значна моральна шкода у вигляді
психічних переживань, фізичних та
моральних страждань від отриманих
тілесних ушкоджень та необхідності
лікування, тому завдану їй моральну
шкоду вона оцінює в сумі 10 000 (десять
тисяч) гривень.

На підставі наведеного, позивач
прохала стягнути з ОСОБА_2 на її користь
у відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров»я 10 000
гривень (десять тисяч) гривень, а також
витрати по оплаті правової допомоги в
сумі 500 (п»ятсот) гривень .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала прохала їх
задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позов визнав частково.

Суд, дослідивши матеріали справи,
взявши до уваги наявні у матеріалах
справи докази, заслухавши пояснення
сторін, взявши до уваги часткове
визнання відповідачем позову, вважає,
що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком
Хорольського районного суду
Полтавської області від 16.12.2013 року по
кримінальній справі №548/2401/13-к ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.286 ч.1 КК України та за
цією статтею призначено покарання у
вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. без
позбавлення права керувати
транспортними засобами.

Вироком колегії суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
від 27 лютого 2014 року вирок Хорольського
районного суду Полтавської області від
16 грудня 2013 року в частині призначення
покарання ОСОБА_2 скасовано та
постановлено новий вирок, яким
призначено йому покарання за ч.1 ст. 286
КК України у виді 3 400 гривень штрафу з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на один
рік. В решті даний вирок залишено без
змін.

Вирок набрав законної сили 27 лютого 2014
року.

Оскільки, вирок Хорольського районного
суду Полтавської області від 16.12.2013
року відносно ОСОБА_2 набрав законної
сили, то суд приходить до висновку про
те, що позивач звільнена від
доказування обставин події, що стала
приводом для звернення до суду з цим
позовом.

В результаті вище вказаної
дорожньо-транспортної пригоди з вини
ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_1 були отримані
тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №138 від 25.10.2013
року судово-медичного експерта
Хорольського районного відділення
Обласного бюро СМЕ департаменту ОЗ
Полтавської облдержадміністрації
Ніколаєва В.В., 20.09.2013 року ОСОБА_1 була
доставлена до травматологічного
відділення Хорольської ЦРЛ зі скаргами
на головний біль, нудоту,
головокружіння, біль в ділянці лівого
ока, шум у голові після ДТП (була
пасажиром). 24.09.2013 року позивач була
виписана з клінічним діагнозом: ЗЧМТ,
струс головного мозку, забійна рана
обличчя.

Запитаннями до експерта були: Чи
маються на тілі ОСОБА_1 тілесні
ушкодження, якщо так то який їх
характер, локалізація та механізм
утворення? 2. Яка ступінь тяжкості
ушкоджень кожного з них? 3. Яка давність
заподіяння тілесних ушкоджень? 4. Чи
могли утворитися дані тілесні
ушкодження 20.09.2013р.? 5. Чи характерні
дані тілесні ушкодження для
дорожньо-транспортної пригоди?.

Експерт прийшов до таких висновків:
1.2.3.4. Тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку рани в ділянці
лівої надбрівної дуги та
параорбітальної гематоми зліва
утворилися від дії тупих твердих
предметів, можливо при вказаних
обставинах і вказаний строк, як вказано
в описовій частині постанови та
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, які спричинили
короткотривалий розлад здоров'я. 5.
Вищевказані ушкодження характерні для
їх утворення при дорожьо-транспортній
пригоді.

На підставі вище викладеного, суд
приходить до висновку, що існує
причинний зв»язок між злочинними діями
відповідача ОСОБА_2 та легкими
тілесними ушкодженнями позивача
ОСОБА_1

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої…, яка
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб.

Суд вважає, що в результаті
протиправних дій ОСОБА_2, за які
останній притягнувся до кримінальної
відповідальності позивачу ОСОБА_1 була
завдана моральна шкода.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, задана фізичній особі
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Тому суд вважає, що відповідач повинен
нести відповідальність перед
позивачем за заподіяну останній
моральну шкоду.

Визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди суд
виходить із характеру заподіяної
позивачу шкоди, глибини душевних
страждань позивача, які виразилися в її
психічних переживаннях, фізичних та
моральних страждання від отриманих
тілесних ушкоджень та необхідності
лікування.

На підставі вищевикладеного, суд
оцінює моральну шкоду, завдану
позивачу у розмірі 2 000 гривень, так як
цей розмір моральної шкоди відповідає
вимогам розумності і справедливості та
глибині перенесених моральних
страждань позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України,
судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

У відповідності до п.п.6 п.1 ст.5 Закону
України Про судовий збір» від сплати
судового збору звільняються позивачі -
за подання позовів про відшкодування
матеріальних збитків, завданих
внаслідок вчинення злочину.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати
судових витрат, за подання позовів про
відшкодування моральних збитків,
завданих внаслідок вчинення злочину то
суд відповідно до ч.3 ст.88 стягує з
ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в
сумі 243,60 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати на правову
допомогу в сумі 500 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 1206 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров"я
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 у
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров»я 2 000 (дві
тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 у
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 500 (п»ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області через Хорольський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: