Єдиний унікальний номер 262/6405/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3270/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючої судді Краснощокової Н.С.

Суддів Могутової Н.Г.

Безрученко Ю.О.

При секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційні
скарги Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24 лютого 2014 року та
додаткове рішення Пролетарського
районного суду м. Донецька від 27 лютого
2014 року та ОСОБА_2 на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку,
стягнення моральної шкоди,
зобов'язання видати трудову книжку та
за зустрічним позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2
про витребування майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» звернулись до
апеляційного суду із апеляційними
скаргами на рішення Пролетарського
районного суду м. Донецька від 24 лютого
2014 року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до
ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» про визнання наказу про
звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення середнього
заробітку, стягнення моральної шкоди
задоволені частково: визнано наказ
ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» №343-ОС від 16 серпня 2013
року про звільнення ОСОБА_2 з посади
заступника Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі на підставі п.4 ст.
40 КЗпП незаконним; визнано наказ ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
№365-ОС від 21 серпня 2013 року про
звільнення ОСОБА_2 з посади заступника
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі на підставі п.4 ст.
40 КЗпП незаконним; ОСОБА_2 поновлено на
роботі на посаді заступника
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі та в порядку
суміщення за посадою заступника
Віце-Президента з продажів в Києві та
Запоріжжі ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» з 09 серпня 2013 року;
стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 09 серпня 2013 року по 17 грудня
2013 року в розмірі 566 989 грн. 84 коп.,
моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а
всього 567 989 грн. 84 коп. В задоволенні
позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» до ОСОБА_2 про
витребування майна відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на користь держави
судовий збір в сумі 3 441 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» звернулось до
апеляційного суду Донецької області з
апеляційною скаргою на додаткове
рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 27 лютого 2014 року, яким
доповнено резолютивну частину рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24 лютого 2014 року за
позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку,
стягнення моральної шкоди та
зустрічним позовом ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2
про витребування майна: допустити
рішення в частині поновлення ОСОБА_2 за
посадою заступника Віце-Президента з
розвитку регіональної мережі та в
порядку суміщення за посадою
заступника Віце-Президента з продажів
в Києві та Запоріжжі ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» з 09 серпня
2013 року та в частині стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за один місяць в сумі 141 747 грн. 46
коп. до негайного виконання.

В апеляційній скарзі на
додаткове рішення суду ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» просить
скасувати додаткове рішення суду,
оскільки воно ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та відмовити у задоволенні заяви
ОСОБА_2 щодо допущення рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24 лютого 2014 року до
негайного виконання. Вважає, що суд
невірно застосував ст. 38 КзпП України,
ч.ч.1,2,3 ст. 235 КЗпП України, ч.2 ст. 80 КЗПП
України, не врахував фактичні
обставини справи, визнав
постановленими недоведені факти, що
призвело до прийняття незаконного та
необґрунтованого рішення про
незаконність звільнення ОСОБА_2 На
підставі вимог ч.4 ст. 40 КЗпП України за
прогул без поважних причин та
необхідність його поновлення на
роботі.

В апеляційній скарзі на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24 лютого 2014 року ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
просить скасувати рішення суду,
оскільки воно ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
позивачу ОСОБА_2 у задоволенні його
вимог відмовити у повному обсязі; позов
АТ «СК «АХА Страхування» задовольнити
у повному обсязі. В апеляційній скарзі
відповідач зазначає, що суд при
ухваленні рішення по справі
неправильно застосував ст. 38 КЗпП
України, ч.ч.1,2,3 ст. 235 КЗпП України, ч.2
ст. 80 КЗпП України, ст.11 ЗУ «Про
відпустки». АТ «СК «АХА Страхування»
переконане, що вимушеного прогулу з
боку позивача не було, позивач
добровільно та за власним бажанням не
вийшов на роботу, тим самим самовільно
продовживши собі відпустку. Крім того,
суд першої інстанції не надав належної
правової оцінки тому факту, що 12 серпня
2013 року ОСОБА_2 вже працював в ПрАТ «СК
«Юнівес», при цьому, постійним його
місцем роботи, станом на 12 серпня 2013
року, згідно наказу, була адреса: м.
Київ, вул. Красноармійська, 72. Заява
ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Юнівес» і наказ
цього підприємства про прийняття його
на роботу датовані 12 серпня 2013 року.
Крім того, суд не прийняв до уваги, що
рішенням органу управління АТ «СК «АХА
Страхування»(наказом Голови Правління)
від 05.03.2011 року затверджений Кодекс
ділової поведінки та етики. Відповідно
до вказаного Кодексу кожен працівник
зобов'язаний не допускати конфлікту
інтересів, порушення даного обов'язку є
підставою для притягнення
співробітника до дисциплінарної
відповідальності, у тому числі
звільнення. На теперішній час ПрАТ «СК
«Юнівес» є прямим конкурентом АТ «СК
«АХА Страхування» на ринку страхування
України, тому відповідач просить взяти
до уваги, що АТ «СК «АХА Страхування» не
погоджувала ОСОБА_2 участі у конкурсі
на обіймання ним посади в іншому
підприємстві - ПрАТ «Страхова компанія
«Юнівес», а тому поновлення його на
керівній посаді у відповідача є
неможливим, доки він працює керівником
ПрАТ «СК «Юнівес». Щодо висновків суду
про незаконність звільнення за прогул
у зв'язку з продовженням відпустки,
відповідач зазначає, що згідно з
листком непрацездатності ОСОБА_2
призначено стати до роботи 12 серпня 2013
року, проте у зазначену дату будь-яких
заяв щодо знаходження на лікарняному,
заяв про продовження чи перенесення
відпустки на інший період від позивача
не надходило. Листок непрацездатності
відповідачу надано тільки 19 серпня 2013
року. За період з 05 серпня 2013 року
ОСОБА_2 було подано декілька заяв (заяви
про звільнення за власним бажанням,
заяви про звільнення за конкурсом),
однак заяви про продовження чи
перенесення відпустки у зв'язку зі
знаходження на лікарняному - не
подавалось. Таким чином, відповідно до
вимог ст. 11 ЗУ «Про відпустки» ОСОБА_2 не
міг самовільно продовжувати відпустку
на власний розсуд, про знаходження на
лікарняному в період відпустки від АТ
«СК «АХА Страхування» не повідомляв,
заяв про продовження відпустки не
надавав, а в день прогулу виконував
трудові функції в АТ «СК «Юнівес», що не
може бути визнано поважною причиною
прогулу. Також відповідач не
погоджується з рішенням суду щодо
стягнення на користь позивача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 09 серпня 2013 року по 17 грудня
2013 року в розмірі 566 989 грн. 84 коп.,
моральної шкоди 1000 грн. та всього 567 989
грн. 84 коп., у зв'язку з тим, що позивач не
надав жодного розрахунку з посиланням
на нормативні акти. До того ж, судом та
позивачем не доведена неправомірність
поведінки відповідача, внаслідок якої
могла бути спричинена така моральна
шкода. Також судом не доведено, що
затримка видачі трудової книжки мала
місце саме з вини відповідача.

Щодо необґрунтованої відмови
суду у задоволенні зустрічного позову,
відповідач зазначає, що 02 квітня 2012
року по акту прийому-передачі ОСОБА_2 -
Директор Донецької Дирекції АТ «СУ
«АХА Страхування» прийняв від
заступника Віце-Президента, Директора
Департаменту операційного розвитку
регіональної збутової мережі
Аввакумова А.Б. товарно-матеріальні
цінності за доданим до акту переліком,
для використання в господарські
діяльності. Таким чином, позивач
повинен повернути безпідставно набуте
майно незалежно від факту покладення
чи непокладення на нього повної
матеріальної відповідальності, та
незалежно від того, чи було проведено
інвентаризацію при зміні посади.

Також відповідач зазначає, що суд
двічі відмовляв у витребуванні
відомостей та доказів з єдиним
посиланням на те, що не відносяться до
справи, тим самим судом порушено
принцип змагальності сторін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить змінити рішення суду в частині
стягнення з відповідача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
оскільки рішення в цій частині
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу по день винесення
рішення суду, в іншій часині рішення
залишити без змін. В апеляційній скарзі
зазначає, що судом розрахована середня
заробітна плата за час вимушеного
прогулу виходячи з середньомісячної
заробітної плати. Судом
середньомісячна заробітна плата
помножена на чотири місяці, що є
порушенням Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№100. Згідно вказаного Порядку основою
для визначення загальної суми
заробітку, що підлягає виплаті за час
вимушеного прогулу є середньоденна
заробітна плата, яка згідно з п.8
зазначеного Порядку визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством - календарних днів за
цей період. Крім того, суд помилково
дійшов висновку щодо стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу лише станом на 17 грудня 2013 року
- відповідно до заяви про збільшення
позовних вимог, на яку суд посилається
у своєму рішенні, проте позивач просив
стягнути середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу на день
ухвалення рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційної скарги позивача, просила
змінити рішення суду першої інстанції,
у задоволенні вимог апеляційної скарги
відповідача відмовити.

Позивач не приймав участі в суді
першої інстанції, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином.

Представники відповідача в
судовому засіданні просили
задовольнити вимоги їхньої
апеляційної скарги на рішення суду та
додаткове рішення суду, відмовити у
задоволенні апеляційної скарги
позивача.

Суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, посилався на те, що з 13 вересня
2006 року по 21 серпня 2013 року ОСОБА_2
перебував у трудових відносинах з ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування».

Наказом ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» від 12 листопада 2012
року №595-ОС ОСОБА_2 переведено, за його
згодою, на посаду Заступника
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі з 12 листопада 2012
року.

Наказом ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» від 12 листопада 2012
року №596-ОС ОСОБА_2 доручено виконання,
поряд з його основною роботою,
додаткової роботи за вакантною посадою
Заступника Віце-Президента з продажів
в Києві та Запоріжжі, у порядку
суміщення посад без звільнення його
від основної роботи з 12 листопада 2012
року з доплатою згідно штатного
розкладу.

08 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до ПрАТ «СК «АХА Страхування» з
нотаріально посвідченою заявою про
звільнення його за власним бажанням з 09
серпня 2013 року по причині неможливості
продовжувати роботу в АТ «СК «АХА
Страхування» у зв'язку з прийняття його
на роботу за конкурсом на інше
підприємство. В заяві також просить в
день звільнення виплатити всі суми, що
йому належать, включаючи грошову
компенсацію за всі невикористані дні
щорічної відпустки; трудову книжку
негайно направити в день його
звільнення на вказану в заяві адресу.
Просить раніше подану заяву про
звільнення за власним бажанням від 05
серпня 2013 року вважати відкликаною і не
брати до уваги.

12 серпня 2013 року комісією ПрАТ «СК
«АХА Страхування» складено акт, в якому
зазначено, що заступник
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі, в порядку
суміщення Заступник Віце-Президента з
продажів в Києві та Запоріжжі ОСОБА_2
відсутній на робочому місці без
поважних причин з 09-00 до 18-00 12 серпня 2013
року. Про причини відсутності ОСОБА_2 не
попередив, заяву про надання щорічної
відпустки або відпустки без збереження
заробітної плати не писав, у
відрядження не відбував. Чергова
відпустка закінчилась 07.08.2013 року
включно.

Наказом №343-ОС від 16 серпня 2013
року ОСОБА_2, заступника
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі, звільнено з
займаної посади 08 серпня 2013 року за
прогул, за п.4 ст. 40 КЗпП України.

Наказом №344-ОС від 16 серпня 2013
року ОСОБА_2 скасовано з 08 серпня 2013
року суміщення за посадою заступника
Віце-Президента з продажів в Києві та
Запоріжжі у зв'язку зі звільненням його
за прогул за ст. 40 п.4 КЗпП України.

Наказом №365-ОС від 21 серпня 2013
року внесено зміни до наказу №343-ОС від
16 серпня 2013 року про звільнення ОСОБА_2
Відповідно до внесених змін ОСОБА_2
звільнено з займаної посади 12 серпня 2013
року за прогул за п.4 ст.40 КЗпП України.

ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС»
надіслало на адресу ПрАТ «СК «АХА
Страхування» Повідомлення №13/08/12-04 від
12 серпня 2013 року, в якому зазначено, що
особи, в тому числі і ОСОБА_2,
приймаються на роботу в ПрАТ «СК
«ЮНІВЕС» за конкурсом та є прохання
посприяти зазначеним особам щодо
скорішого їх звільнення у зв'язку з
необхідністю виходу на нове робоче
місце в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з 12 серпня 2013
року.

Відповідно до наказу №1962-В від 26
липня 2013 року ОСОБА_2 надана відпустка з
29.07.2013 року по 04.08.2013 року та з 05.08.2013 року
по 07.08.2013 року.

Згідно з листком
непрацездатності серії АГГ №405467 в
період знаходження у відпустці ОСОБА_2
перебував на лікарняному у період з 30
липня 2013 року по 11 серпня 2013 року. Стати
до роботи з 12 серпня 2013 року.

Телеграмою від 09 серпня 2013 року
ОСОБА_2 запропоновано з'явитись до
головного офісу для надання документів
щодо перемоги у конкурсі, або
документів на підтвердження
відсутності на роботі, а також передати
бланк суворої звітності та основних
засобів.

Телеграмами від 16 серпня 2013 року, 21
серпня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про
звільнення його прогул без поважної
причини.

На адресу ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» ОСОБА_2 неодноразово
направляв листи: 13 серпня 2013 року, 22
серпня 2013 року, 27 серпня 2013 року, 05
вересня 2013 року щодо надіслання на
його адресу копій документів, в тому
числі трудової книжки.

18 вересня 2013 року ОСОБА_2 подав до
Пролетарського районного суду м.
Донецька позов до ПрАТ «СК «АХА
Страхування», в якому просить визнати
наказ ПрАТ «СК «АХА Страхування» від 21
серпня 2013 року №365-ос про його
звільнення незаконним; зобов'язати
відповідача поновити його на роботі;
стягнути з відповідача на його користь
середній заробіток за час затримки
видачі трудової книжки по день
фактичного її отримання; стягнути з
відповідача на його користь середній
заробіток а весь період вимушеного
прогулу; стягнути з відповідача на його
користь моральну шкоду у розмірі 10 000
грн.; зобов'язати відповідача видати
йому трудову книжку.

09 жовтня 2013 року ОСОБА_2 подав заяву про
зміну предмету позову, якою просить
визнати його звільнення за ст. 40 п.4 КЗпП
України незаконним та поновити його на
роботі на посаді заступника
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі та в порядку
суміщення на посаді Заступника
Віце-Президента з продажів в Києві та
Запоріжжі; визнати незаконним та
скасувати наказ ПрАТ «СК «АХА
Страхування» від 21 серпня 2013 року
№365-ос; визнати незаконним та скасувати
наказ ПрАТ «СК «АХА Страхування» №343-ос
від 16 серпня 2013 року; стягнути з
відповідача на його користь середній
заробіток за час затримки видачі
трудової книжки по день її фактичного
отримання; стягнути з відповідача на
його користь середній заробіток за
весь період вимушеного прогулу, який
станом на 09 жовтня 2013 року складає 484 060
грн. 50 коп.; стягнути з відповідача на
його користь моральну шкоду в розмірі 10
000 грн.

Згідно розписки від 13 вересня 2013 року
ОСОБА_2 отримав трудову книжку.

17 грудня 2013 року ОСОБА_2 подав заяву про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої просить стягнути з відповідача
на його користь середній заробіток за
весь період вимушеного прогулу, який
станом на 17 грудня 2013 року складає 989 633
грн. 10 коп.

17 грудня 2013 року ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» подала до
Пролетарського районного суду м.
Донецька зустрічний позов до ОСОБА_2
про витребування майна, а саме
зобов»язати ОСОБА_2 повернути АТ «СК
«АХА Страхування» безпідставо набуте
майно, товарно-матеріальні цінності у
кількості 54 одиниць на загальну суму
116580 грн. 18 коп.

Ухвалою Пролетарського районного суду
м. Донецька від 25 грудня 2013 року позовна
заява ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «АХА
Страхування» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення
моральної шкоди та позовну заяву ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до ОСОБА_2 про витребування майна
об'єднано в одне провадження.

Згідно довідки №431/03 від 27 серпня 2014
року, наданої ПрАТ «СК «АХА
Страхування» середньоденна заробітна
плата ОСОБА_2 складає 6 914 грн. 51 коп.,
середньомісячна заробітна плата
складає 141 747 грн. 46 коп.

Згідно до наказу №48 СК-к від 12 серпня 2013
року ОСОБА_2 прийнятий на роботу за
сумісництвом на посаду заступника
генерального директора ПрАТ «СК
«ЮНІВЕС» з посадовим окладом згідно
штатного розкладу, визначено постійне
місце роботи у м. Києві, вул.
Красноармійська, 72.

Згідно довідки про доходи №14/02/05-05 від 05
лютого 2014 року ОСОБА_2 отримав дохід у
вигляді заробітної плати за період з 12
серпня 2013 року по 31 січня 2014 року у
розмірі 38 360 грн. 94 коп.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 24 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку,
стягнення моральної шкоди задоволені
частково: визнано наказ ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» №343-ОС від 16
серпня 2013 року про звільнення ОСОБА_2 з
посади заступника Віце-Президента з
розвитку регіональної мережі на
підставі п.4 ст. 40 КЗпП незаконним;
визнано наказ ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» №365-ОС від 21 серпня
2013 року про звільнення ОСОБА_2 з посади
заступника Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі на підставі п.4 ст.
40 КЗпП незаконним; ОСОБА_2 поновлено на
роботі на посаді заступника
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі та в порядку
суміщення за посадою заступника
Віце-Президента з продажів в Києві та
Запоріжжі ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» з 09 серпня 2013 року;
стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 09 серпня 2013 року по 17 грудня
2013 року в розмірі 566 989 грн. 84 коп.,
моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а
всього 567 989 грн. 84 коп. В задоволенні
позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» до ОСОБА_2 про
витребування майна відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на користь держави
судовий збір в сумі 3 441 грн.

Додатковим рішенням Пролетарського
районного суду м. Донецька івд 27 лютого
2014 року доповнено резолютивну частину
рішення Пролетарського районного суду
м. онецька від 24 лютого 2014 року, а саме:
допущено рішення в частині поновлення
ОСОБА_2 на посаді заступника
Віце-Президента з розвитку
регіональної мережі та в порядку
суміщення за посадою заступника
Віце-Прзедитента з продажів в Києві та
Запоріжжі ПрАТ СК «АХА Страхування» з 09
серпня 2013 року та в частині стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за один місяць в сумі 141 747 грн.
46 коп. до негайного виконання.

При ухваленні рішення суд виходив з
того, що доказів на підтвердження
недостовірності та фальшивості
нотаріальної заяви позивача про
звільнення та листа-повідомлення ПрАТ
«СК «ЮНІВЕС» суду не надано. Крім того,
відповідно до ч.3 ст. 40 КЗпП України не
допускається звільнення працівника в
період його тимчасової
непрацездатності, а судом достовірно
встановлено, що в період знаходження у
щорічній відпустці, з 30 липня по 09
серпня 2013 року позивач знаходився на
лікарняному. Крім того, та обставина, що
ОСОБА_2 працевлаштувався, не може бути
підставою для відмови у позові про
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу. Щодо позовних
вимог про стягнення з відповідача
моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., суд
вважає, що у зв'язку з незаконним
звільненням з роботи за п.4 ст.40 КЗпП
України ОСОБА_2 були заподіяні моральні
страждання, які виразилися у порушення
його нормального укладу життя та
майбутніх життєвих планів, керуючись
принципом розумності та
справедливості, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача у
відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

У задоволенні зустрічного позову судом
відмовлено з тих підстав, що відповідач
не надав доказів того, що майно,
передано позивачу відповідачем для
використання в господарській
діяльності - функціонуванні Донецької
регіональної дирекції АТ «СК «АХА
Страхування» знаходиться на
теперішній час у ОСОБА_2, до того ж,
відповідач не посилається на
відповідні статті трудового
законодавства щодо загальних умов і
підстав матеріальної відповідальності
працівників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників позивача та відповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню, а апеляційну скаргу
позивача необхідно задовольнити
частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 38 ч. 1 КЗпП України
працівник має право розірвати трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні. У разі, коли заява працівника
про звільнення з роботи за власним
бажанням зумовлена неможливістю
продовжувати роботу (зокрема прийняття
на роботу за конкурсом), власник або
уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір у строк, про
який просить працівник.

Як вбачається з матеріалів
справи, 8 серпня 2013 року позивач надав
відповідачу заяву про звільнення його
за власним бажанням з 09 серпня 2013 року
по причині неможливості продовжувати
роботу в АТ «СК «АХА Страхування» у
зв'язку з прийняття його на роботу за
конкурсом на інше підприємство.

Таким чином, відповідач повинен
був звільнити позивача з 9 серпня 2013
року.

Відмовивши у задоволенні
вказаної заяви, відповідач
запропонував позивачу надати
підтвердження того, що він дійсно
прийнятий на роботу на інше
підприємство за конкурсом.

Апеляційний суд вважає, що така
вимога відповідача є необґрунтованою,
оскільки діючим законодавством не
передбачено при звільненні з роботи за
власним бажанням, зумовленим
неможливістю продовжувати роботу у
зв»язку з прийняттям на роботу за
конкурсом, підтверджувати наявність
такої причини звільнення письмовими
доказами.

За таких обставин суд першої
інстанції зробив правильний висновок
про незаконність звільнення позивача
за прогул відповідно до ст. 40 ч. 1 п. 4
КЗпП України та про необхідність його
поновлення на роботі з 9 серпня 2013 року.

Дійсно, з матеріалів справи
вбачається, що після закінчення
чергової відпустки ОСОБА_2 повинен був
вийти на роботу 9 серпня 2013 року, але за
умови, що позивач не вийшов на роботу 9
серпня 2013 року, він мав поважну причину,
оскільки був на лікарняному - до 12
серпня 2013 року.

Проти вказаних обставин сторони
не заперечували.

Сумніви відповідача у законності
листка непрацездатності, виданого на
ім»я ОСОБА_2, є тільки припущеннями,
незаконність цього офіційного
документа відповідачем не доведена.

Таким чином, судом було
встановлено відсутність прогулів без
поважних причин позивача з 9 серпня 2013
року по день його звільнення 12 серпня
2013 року.

Крім того, відповідачем надано
до суду повідомлення №13/08/12-04, яке
ПрАТ«Страхова компанія «ЮНІВЕС»
надіслало на адресу ПрАТ «СК «АХА
Страхування» 12 серпня 2013 року, в якому
зазначено, що особи, в тому числі і
ОСОБА_2, приймаються на роботу в ПрАТ
«СК «ЮНІВЕС» за конкурсом та є прохання
посприяти зазначеним особам щодо
скорішого їх звільнення у зв'язку з
необхідністю виходу на нове робоче
місце в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з 12 серпня 2013
року.

Не зважаючи на вказане
повідомлення, відповідач звільнив
ОСОБА_4 за ст. 40 ч.1п.4 КЗпП України.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції зробив правильний висновок
про незаконність звільнення позивача
за прогули та поновив його на роботі.

Судом відповідно до положень
ст.237-1 КЗпП України враховано порушення
законних прав позивача, що призвели до
моральних страждань, та стягнуто
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1000 грн.

Підстав для скасування рішення в
цій частині та відмови у задоволенні
вимог чи зменшення розміру стягнутої
суми не має.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги відповідача висновків суду не
спростовують, а тому апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
необхідно відхилити.

Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2
про витребування майна, а саме
зобов»язати ОСОБА_2 повернути АТ «СК
«АХА Страхування» безпідставо набуте
майно, товарно-матеріальні цінності у
кількості 54 одиниць на загальну суму
116580 грн. 18 коп., судом обґрунтовано
зроблено висновок, що відповідач не
надав доказів того, що майно, передано
позивачу відповідачем для
використання в господарській
діяльності - функціонуванні Донецької
регіональної дирекції АТ «СК «АХА
Страхування» знаходиться на
теперішній час у ОСОБА_2, до того ж,
відповідач не посилається на
відповідні статті трудового
законодавства щодо загальних умов і
підстав матеріальної відповідальності
працівників.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі
посилається на неправильний
розрахунок його середнього заробітку
за час вимушеного прогулу і просить
рішення суду в цій частині змінити.

Як вбачається з матеріалів
справи, суд першої інстанції в
порушення Постанови Кабінету
Міністрів України від 8.02.1995,№100 «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати» зробив
розрахунок середнього заробітку
позивача.

Згідно розрахункової відомості з
серпня 2012 року по липень 2013 року (т. 1
а.с.56) ОСОБА_2 отримував заробітну плату
за червень 2013 року 134481 грн.12 коп., з яких
121951 грн. - оклад, 12530грн.12коп. - разова
премія; за липень 2013 року - 274280 грн. 38
коп., з яких 106044грн.35 коп. - оклад, 51437
грн.80 коп. - відпустка, 12530 грн.12 коп. -
разова премія за індивідуальне
завдання, 104268 грн.11 коп. - квартальна
премія.

Для розрахунку середньоденної
заробітної плати згідно з п.3 вказаної
постанови включаються тільки оклад,
разова премія, а квартальна премія
включається в заробіток в частині, що
відповідає кількості місяців у
розрахунковому періоді.

Таким чином за липень 2013 року
заробітна плата позивача складає:106044
грн.35 коп. +12530 грн. 12 коп.+ (104268 грн.11 коп.:
3)=153330 грн.50 коп.

Середньоденна заробітна плата
позивача буде дорівнювати:

153330грн.50 коп.+134481грн.12коп.=287811грн.62
коп.: 38 днів = 7573грн.99 коп.

Звертаючись з позовом до суду,
ОСОБА_2 просив стягнути середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу, тобто до ухвалення рішення по
справі.

Суд першої інстанції, не
враховуючи ці позовні вимоги,
помилково звернув увагу на заяву
позивача від 17 грудня 2013 року, де він
зробив попередній розрахунок на цю
дату, та стягнув середній заробіток за
час вимушеного прогулу на 17 грудня
2013року.

Але такий висновок зроблено з
порушенням норм матеріального права, а
саме ст. 235 КЗпП України.

Апеляційний суд вважає, що рішення
суду в цій частині необхідно змінити та
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 9 серпня 2013 року по
24 лютого 2014 року, який буде дорівнювати:

7573грн.99 коп. х 139 днів = 1052784
грн.60 коп.

В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що позивач з 12
серпня 2013 року працює на іншому
підприємстві і його заробітна плата за
вказаний період складає 44004 грн.80 коп.,
яка повинна бути відрахована від
нарахованої суми середнього заробітку
за час вимушеного прогулу відповідно
до положень ст. 235 КЗпП України.

За таких обставин сума середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
складає:

1052784 грн.60 коп.- 44004 грн.80 коп. = 1008779
грн.80 коп.

Вказана сума підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу треба скасувати та ухвалити
нове, яким стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу в іншому
розмірі. Також необхідно скасувати
рішення в частині стягнення судових
витрат та стягнути відповідно до
положень ст.. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави судовий
збір у розмірі 3654 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 24 лютого 2014 року в
частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
судового збору скасувати.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 1 008 779 (один мільйон
вісім тисяч сімсот сімдесят дев'ять)
гривен 80 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь держави
судовий збір 3 654 (три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири) гривні 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: