УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року. Харцизький міський
суд Донецької області в складі:

головуючої судді - Носовської Л.О.,

при секретарі - Тарасової І.В. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Харцизька
Донецької області скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Куленко О.М.
Відділу державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Донецької області,
заінтересована особа - Управління
соціального захисту населення
Харцизької міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 квітня 2014 року звернулась
до суду із скаргою на дії державного
виконавця Відділу ДВС Харцизького
міського управління юстиції
Донецької області (далі -ВДВС) , яку
уточнила, та в якій просить суд
визнати неправомірними дії
державного виконавця ВДВС в частині
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
визнати неправомірною та скасувати
постанову державного виконавця від 17
березня 2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження ; та
зобов'язати державного виконавця
винести постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом, виданим Харцизьким міським
судом по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Харцизької міської
ради (далі-УСЗН) про визнання
неправомірними дій та стягнення суми.

Скаргу мотивує тим, що постановою
Харцизького міського суду від 28
жовтня 2011 року визнані неправомірними
дії УСЗН та стягнуто на її користь з
УПСЗН суму компенсації у зв'язку із
втратою годувальника в розмірі 50 014
грн. На підставі даної постанови
Харцизьким міським судом було видано
виконавчий лист. ОСОБА_1 неодноразово
подавала даний виконавчий лист та
заяву до ВДВС, однак, виконавчий лист
повертався заявниці. Так заява про
примусове виконання рішення суду
разом із виконавчим листом була надана
до ВДВС 07 лютого 2013 року, проте у
відкритті виконавчого провадження
було відмовлено. Заява та виконавчий
лист були надані заявником до ВДВС 25
лютого 2013 року, проте 28 лютого 2013 року
виконавчий лист знов було повернуто
разом із постановою про відмову у
відкритті виконавчого провадження із
вказівкою звернутись до Державної
казначейської служби України. 13 січня
2014 року заявник звернулась до
Управління державної казначейської
служби України у місті Харцизьку з
заявою про виконання рішення суду. 20
січня 2014 року дане управління надало
заявниці відмову про виконання
рішення суду, посилаючись на те, що
виконання рішення суду має
здійснювати ВДВС, у зв'язку із чим
заявник знов звернулась до ВДВС. 17
березня 2014 року головний державний
виконавець ВДВС Куленко О.М. виніс
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження, копія якої
була направлена заявниці 21 березня 2014
року.

Заявник вважає неправомірними дії
державного виконавця з винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, оскільки відповідно до п.
3 Перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною 1 статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим законом ,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною 6 статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконання
даного судового рішення. Тому, заявник
вважає, що підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження
відсутні.

В судовому засіданні заявник
підтримала свої вимоги.

Представник ВДВС Харцизького
міського управління юстиції в судове
засідання не з,явився, просив
розглянути скаргу у його відсутності. В
письмових запереченнях зазначив , що
просить відмовити у задоволені скарги
, оскільки постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
17.03.2014 року відповідає вимогам діючого
законодавства. Згідно положень ст..3
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» та ст..3
Закону України «Про виконавче
провадження « виконання рішень про
стягнення коштів , боржником за якими є
державний орган , здійснюється
державним органом , що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів.

Представник заінтересованої особи -
Управління соціального захисту
населення Харцизької міської ради у
судове засідання не з'явився, просить
розглянути скаргу у його відсутність.

Суд знаходить можливим розглянути
скаргу у відсутності представників
ВДВС Харцизького міського управління
юстиції та заінтересованої особи- УСЗН
Харцизької міської ради на підставі
наявних в матеріалах справи доказів.

Суд вважає скаргу обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню.

Постановою Харцизького міського
суду Донецької області від 28 жовтня 2011
року, що набрало законної сили 24
лютого 2012 року , задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Харцизької міської
ради , третя особа -Управління
Державного казначейства у Донецькій
області про визнання дій
неправомірними та стягнення суми ,
визнано неправомірними дії УПСЗН та
стягнуто з УПСЗН на користь ОСОБА_1
суму компенсації у зв'язку з втратою
годувальника в розмірі 50 014 грн.

У виконання зазначеного рішення
Харцизьким міським судом 11 квітня 2012
року було видано виконавчий лист.

13 березня 2014 року ОСОБА_1 в черговий
раз надала до ВДВС заяву про примусове
виконання вказаного вище судового
рішення.

Згідно частини 1 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачені випадки , коли державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження , зокрема , п. 8)
наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Згідно частини 2 , 4 даної статті про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову, яка може бути
оскаржена заявником у десятиденний
строк з у порядку, встановленому цим
Законом.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС від 17 березня 2014 року
на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження»
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
провадження з примусового виконання
на підставі наявності інших,
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження, а саме, згідно ч.1 ст.3
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган , здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Згідно ч 2 тієї ж статті
вищезазначеного Закону, стягувач за
рішенням суду про стягнення коштів з
бюджетного органу звертається до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у строки,
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження» із заявою про
виконання рішення суду.

Вказана постанова була отримана
заявником 25 березня 2014 року та в
передбачений законом десятиденний
строк 2 квітня 2014 року заявник
звернулася до суду зі скаргою.

Частиною 1 статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», прийнятого 5 червня
2012 року, який набрав законної сили з 1
січня 2013 року, встановлено гарантії
держави щодо виконання судових рішень
і виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження", особливості їх виконання,
та визначено, що держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Статтею 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», який встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, передбачає, що виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду та подає
документи та відомості, необхідні для
перерахування коштів, згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Листом від 20 січня 2014 року
Управління Державної казначейської
служби України в м.Харцизьку Донецької
області повернуло ОСОБА_1 документи
без виконання на підставі п.п. 1 п. 9 ПКМУ
№ 8 від 03 серпня 2011 року (в редакції ПКМУ
№ 45 від 30 січня 2013 р.) «Про затвердження
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих
бюджетів або боржників», згідно якого
орган Казначейства повертає
стягувачеві виконавчий документ у
разі, коли виконавчий документ не
підлягає виконанню органом
Казначейства , та виконання наданого
заявником ОСОБА_1 виконавчого листа
покладено на ВДВС Харцизького міського
управління юстиції.

Пунктом 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» визначено, що
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Судом встановлено, що постанова
суду від 28 жовтня 2011 року, якою з
УПСЗН на користь ОСОБА_1 стягнуто суму
компенсації у зв'язку з втратою
годувальника в розмірі 50 014 грн.,
набрало законної сили 24 лютого 2012 року
, тобто до набрання чинності з 1 січня
2013 року Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», у зв'язку із чим у
відповідності до вимог п. 3
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконавчий документ за даним
рішенням, повинен бути поданий до
ВДВС .

З урахуванням наведеного, суд
вважає неправомірними дії головного
державного виконавця ВДВС Куленко О.М.
з винесення постанови від 17 березня
2014 року про відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-11301, виданого Харцизьким
міським судом про стягнення з УПСЗН на
користь ОСОБА_1 суми компенсації у
зв'язку з втратою годувальнику в
розмірі 50 014 грн., у зв'язку із чим дану
постанову слід визнати неправомірною
і скасувати, та зобов'язати ВДВС
відкрити провадження з примусового
виконання зазначеного вище
виконавчого документу.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, ст..2 ,
п.3 Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Донецької області Куленко О.М.
з винесення постанови від 17 березня
2014 року про відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-11301, виданого Харцизьким
міським судом про стягнення з УПСЗН на
користь ОСОБА_1 суми компенсації у
зв'язку з втратою годувальнику в
розмірі 50 014 грн.

Постанову головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Харцизького
міського управління юстиції Донецької
області Куленко О.М від 17 березня 2014
року ( ВП № 42504045) про відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-11301, виданого
Харцизьким міським судом про
стягнення з УПСЗН на користь ОСОБА_1
суми компенсації у зв'язку з втратою
годувальнику в розмірі 50 014 грн -
визнати неправомірною та скасувати.

Зобов,язати Відділ державної
виконавчої служби Харцизького
міського управління юстиції Донецької
області прийняти до провадження
виконавчий лист № 2-а-11301/2011, виданий
Харцизьким міським судом Донецької
області 11 квітня 2012 року , про
стягнення з Управління Праці та
соціального захисту населення
Харцизької міської ради на користь
ОСОБА_1 суми компенсації у зв'язку з
втратою годувальника в розмірі 50 014
грн. та відкрити виконавче
провадження за даним виконавчим
листом.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд Донецької
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня її
проголошення. У разі , якщо ухвалу було
постановлено без участі особи , яка її
оскаржує , апеляційна скарга подається
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя: