________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/2038/13-ц
Провадження № 2/520/1411/14
УХВАЛА

28.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання мирової угоди по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа Третя одеська державна
нотаріальна контора про визнання
обов'язкової частки, за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Третя одеська державна нотаріальна
контора про визнання права на
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2013 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом, предмет
якого в подальшому змінила, та просила
суд визнати за нею право на обов'язкову
частку у спадщині після померлого
ОСОБА_3 у розмірі ? частини квартири
АДРЕСА_1 та ? частини транспортного
засобу марки ГАЗ - 24, 1971 року випуску.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
його смерті відкрилась спадщина на ?
частину квартири АДРЕСА_1, ? частини
машини марки ГАЗ - 24, 1971 року випуску, та
? частини земельної ділянки.

Позивач вказує на те, що після смерті
чоловіка вона звернулась до Одеської
державної нотаріальної контори № 3 із
заявою про прийняття спадщини та мала
намір отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом. Однак, державний
нотаріус повідомила, що вона не має
права видавати свідоцтво про право на
спадщину за законом, оскільки існує
заповіт, складений ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_1

Позивач стверджує, що вона є
непрацездатною вдовою, що зумовлюється
пенсійним віком, а з цих причин вважає,
що вона має право на обов'язкову частку
у спадщині. Вказана обставина і стала
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

Згодом, 02.04.2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2,
який в подальшому уточнила та згідно
останньої редакції від 20.02.2014 року
просить суд: визнати за нею право
власності в порядку спадкування
обов'язкової частки після смерті
ОСОБА_3 на 11/100 частин квартири АДРЕСА_1;
визнати за ОСОБА_2 право власності в
цілому на автомобіль ГАЗ-24, 1971 року
випуску, кузов № НОМЕР_1 двигун №
НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3; визнати
за ОСОБА_1 право на спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого 21
червня 2000 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованим в
реєстрі за № 2257; визнати за ОСОБА_1
право власності на 39/100 часток квартири
АДРЕСА_1; визнати порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, за яким виділити у
відокремлене користування ОСОБА_1
житлову кімнату площею 10,2 кв.м., а
ОСОБА_2 - житлову кімнату площею 15,5 кв.м.
інші приміщення залишити в загальному
користуванні; припинити право
власності ОСОБА_3 на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був її біологічним
батьком, а з 1994 по 2009 рік знаходився у
фактичних шлюбних відносинах з її
матір'ю без розірвання шлюбу з
відповідачкою та проживав з ними
однією сім'єю.

Також пояснила, що ОСОБА_3 на її ім'я
було складено на нотаріально
посвідчено заповіт, яким охоплено
належна заповідачу частка у праві
власності на квартиру АДРЕСА_1 та
належний йому автомобіль марки ГАЗ-24,
1971 року випуску.

Однак, позивач стверджує те, що в
верхній частині заповіту помилково
зазначена дата "двадцять першого
квітня двохтисячного року", що стало
наслідком технічної помилки з боку
нотаріуса при виготовлені тексту
заповіту на нотаріальному бланку серії
АВМ № 095647.

Також пояснила, що в установлений строк
вона звернулась до Третьої одеської
державної нотаріальної контори з
письмовою заявою про прийняття
спадщини за заповітом. Однак, листом
державного нотаріуса їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину з посиланням на
оформлення заповіту неналежним чином.
У зв'язку з чим ОСОБА_1 звернулась до
суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 06 червня 2013 року вказані
позови були об'єднані в одне
провадження.

В ході судового засідання 28.03.2014 року
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_5 звернулись до
суду з заявою, в якій просили суд
залишити без розгляду позовні вимоги
до ОСОБА_2 в частині визнання порядку
користування квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 28 березня 2014 року залишено
без розгляду позовні вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_1 в частині
визнання порядку користування
квартирою АДРЕСА_1. В іншій частині
слухання справи продовжити в
загальному порядку.

Під час розгляду справи сторонами було
досягнуто згоди по усіх спірних
питаннях, у зв'язку з чим в судовому
засіданні 28.03.2014 року сторони заявили
клопотання про визнання мирової угоди,
надавши суду погоджену та підписану
власноруч заяву про затвердження
мирової угоди та текст мирової угоди.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 її
представник ОСОБА_6, відповідач за
первісним позовом ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_5., в судовому
засіданні підтвердили, що ця мирова
угода не суперечить їх інтересам та не
порушує їх прав, а також прав та
інтересів третіх осіб, мирова угода
укладена сторонами при вільному
волевиявленні, наслідки укладання
угоди сторонам відомі та зрозумілі.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України сторони
уклали мирову угоду та просили:

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування
за заповітом ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого 21 червня 2000
року приватним нотаріусом ОСОБА_4,
зареєстрованим в реєстрі за №2257.

Визнати за ОСОБА_2 право на обов'язкову
частку у спадщині після смерті ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В порядку поділу спадкового майна
померлого ОСОБА_3, виділити ОСОБА_1 та
визнати за нею право власності в цілому
на автомобіль ГАЗ-24, 1971 року випуску,
кузов НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, номерний
знак НОМЕР_3, що належав померлому на
підставі технічного паспорту на
автомобіль НОМЕР_4 від 29.08.1986 року.

В порядку поділу спадкового майна
померлого ОСОБА_3, виділити ОСОБА_2 ?
частину квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 30.03.1999
року, відповідно припинивши право
власності ОСОБА_3 на вказану частку
квартири.

Розмір грошової компенсації вартості
належного ОСОБА_1 права на спадкове
майно, з врахуванням виділення їй у
власність автомобіля ГАЗ-24, 1971 року
випуску, визначається сторонами в сумі,
еквівалентній 12000 доларів США, які
сплачуються ОСОБА_2 при підписані
мирової угоди, що підтверджується
окремою розпискою ОСОБА_1

Ця мирова угода укладена у трьох
автентичних примірниках - один у справу
№ 520/2038/13-ц до Київського районного суду
м. Одеси та по одному для кожної зі
сторін.

Сторонам судом роз'яснено і зрозуміло,
що у разі затвердження Мирової угоди,
провадження у справі закривається
відповідно ст.206 ЦПК України, а також
при невиконанні умов Мирової угоди
вона може служити підставою для видачі
судом виконавчого листа згідно ч. 3 ст.
210, ст. 369 ЦПК України, ст. ст. 3, 181 Закону
України „Про виконавче провадження" і
примусового виконання обумовлених у
ній зобов'язань.

Правові наслідки укладення Мирової
угоди, встановлені ст.206 ЦПК України,
сторонам відомі та зрозумілі, а саме, що
у разі закриття провадження у справі
повторне звернення до суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав
не допускається.

Враховуючи, моральні аспекти, а також
те, що умови мирової угоди не
суперечать чинному законодавству та не
порушують права, свободи та інтересів
інших осіб, суд, роз'яснивши наслідки
визнання мирової угоди і закриття
провадження по справі, вважає за
необхідне визнати мирову угоду від 28
березня 2014 року по цивільній справі №
520/2038/13-ц укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
та закрити провадження у
вищезазначеній справі.

Відповідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України у разі
укладення сторонами мирової угоди суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, зокрема, якщо сторони уклали
мирову угоду і вона визнається судом.

На підставі викладеного й керуючись
вимогами ст.ст. 154, 175, ч.4 ст.205, ЦПК
України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
мирової угоди по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа
Третя одеська державна нотаріальна
контора про визнання обов'язкової
частки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Третя одеська
державна нотаріальна контора про
визнання права на спадкування за
заповітом - задовольнити.

Визнати мирову угоду, укладену між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до якої:

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування
за заповітом ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого 21 червня 2000
року приватним нотаріусом ОСОБА_4,
зареєстрованим в реєстрі за №2257.

Визнати за ОСОБА_2 право на обов'язкову
частку у спадщині після смерті ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В порядку поділу спадкового майна
померлого ОСОБА_3, виділити ОСОБА_1 та
визнати за нею право власності в цілому
на автомобіль ГАЗ-24, 1971 року випуску,
кузов НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, номерний
знак НОМЕР_3, що належав померлому на
підставі технічного паспорту на
автомобіль НОМЕР_4 від 29.08.1986 року.

В порядку поділу спадкового майна
померлого ОСОБА_3 виділити ОСОБА_2 ?
частину квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 30.03.1999
року, відповідно припинивши право
власності ОСОБА_3 на вказану частку
квартири.

Розмір грошової компенсації вартості
належного ОСОБА_1 права на спадкове
майно, з врахуванням виділення їй у
власність автомобіля ГАЗ-24, 1971 року
випуску, визначається сторонами в сумі,
еквівалентній 12000 доларів США, які
сплачується ОСОБА_2 при підписані
мирової угоди, що підтверджується
окремою розпискою ОСОБА_1

Провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа
Третя одеська державна нотаріальна
контора про визнання обов'язкової
частки, та за зустрічним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа Третя одеська
державна нотаріальна контора про
визнання права на спадкування за
заповітом - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя
Куриленко О. М.