Справа № 569/30/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014
м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового
засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката
ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному

спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої кримінальним
правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов підтримав і просить суд стягнути
з ОСОБА_4 на його користь 10000 гривень на
відшкодування моральної шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, а також судові
витрати по справі в сумі 1000 гривень, що
складаються з витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги адвоката.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 28 жовтня 2013 року
біля будинку № 42 на вулиці Дубенській в
місті Рівне під час словесного
конфлікту відповідач наніс йому удар
кулаком в обличчя, чим спричинив
тілесні ушкодження у вигляді перелому
нижньої щелепи. За вказаним фактом було
відкрито кримінальне провадження і
вироком Рівненського міського суду від
04 грудня 2013 року ОСОБА_4 був засуджений
за ч.1 ст.122 КК України. Вирок
відповідачем не оскаржувався і набрав
законної сили. Під час досудового
розслідування та судового розгляду
відповідач відшкодував йому завдану
злочином майнову шкоду, а тому
претензій матеріального характеру до
відповідача він не має. Разом з тим,
відповідач обіцяв йому відшкодувати і
моральну шкоду в сумі 8000 гривень, однак,
після розгляду кримінальної справи
судом, відмовився від цього. Зазначає,
що злочином йому завдано моральної
шкоди, яка полягає у фізичному болю та
душевних стражданнях, яких він зазнав у
зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями та втратою здоров'я.
Порушився нормальний ритм його життя, з
жовтня по грудень 2013 року він змушений
був постійно з'являтися у
правоохоронні органи та до суду, в той
час як уламки нижньої щелепи були
зафіксовані медичною шиною, що
спричиняло додаткові страждання. Стан
його здоров'я внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень значно погіршився,
він постійно відчуває біль у нижній
щелепі та у голові, на даний час
відвідує стоматолога з приводу
протезування видаленого внаслідок
тілесних ушкоджень зуба, через болі не
може нормально харчуватися. На
теперішній час він має нестабільний
післяопераційний стан здоров'я, на
відновлення якого потрібен довгий час
та значні кошти. Через отримані
ушкодження він втратив постійну
роботу. Моральну шкоду оцінює у 10000
гривень.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнав і в задоволенні позову
просить суд відмовити.

На заперечення позовних вимог
посилається на те, що в ході судового
розгляду кримінальної справи ОСОБА_2
цивільний позов до нього не заявляв, що,
на його думку, свідчить про відсутність
матеріальних та моральних претензій.
Разом з тим вважає, що за матеріальну
шкоду з позивачем, як потерпілим,
розрахувався повністю, а за моральну
шкоду - частково і готовий сплатити
позивачу на відшкодування моральної
шкоди ще 1000 чи 2000 гривень.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
доведеними та обґрунтованими, а тому
позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2013 року
близько 20 години 15 хвилин ОСОБА_4,
перебуваючи поблизу будинку за адресою
місто Рівне, вулиця Дубенська,42, в ході
словесного конфлікту, діючи умисно,
завдав ОСОБА_2 один удар кулаком правої
руки в область обличчя, чим спричинив
тілесні ушкодження у вигляді перелому
нижньої щелепи зліва в ділянці кута з
наявністю крововиливу в ділянці дуги
нижньої щелепи зліва,які відносяться
до середнього ступеня тяжкості
тілесних ушкоджень по критерію довго
тривалості розладу здоров'я.

Вказані обставини встановлені вироком
Рівненського міського суду від 04
грудня 2013 року, що набрав законної сили,
яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.122 КК
України до одного року позбавлення
волі зі звільненням на підставі ст.75 КК
України від відбування покарання з
іспитовим строком один рік, і
відповідачем визнаються.

Судом також встановлено, що
неправомірними діями відповідача
ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_2 була завдана
моральна шкода, яка полягає у фізичному
болю та душевних стражданнях, яких він
зазнав у зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями та втратою здоров'я і які
потягли за собою вимушені зміни у його
життєвих та виробничих стосунках. При
цьому суд враховує, що зазначені
позивачем обставини щодо наслідків
отриманих тілесних ушкоджень,
характеру та обсягу моральної шкоди
відповідачем фактично визнаються.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода,
завдана фізичній особі, яка потерпіла
від кримінального правопорушення,
відшкодовується відповідно до закону.

Враховуючи характер, тривалість та
обсяг фізичних та душевних страждань,
яких зазнав позивач, характер та
тривалість немайнових втрат, в тому
числі, стан здоров'я позивача, тяжкість
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, час та зусилля,
необхідні для відновлення
попереднього стану, інші негативні
наслідки, моральну шкоду суд визначає у
розмірі 10000 гривень, який вважає
розумним, виваженим та справедливим.

При цьому суд визнає, що розписка
позивача від 16 грудня 2013 року про
отримання від ОСОБА_4 1100 гривень в
якості відшкодування матеріального
збитку і моральної шкоди та про
відсутність претензій до ОСОБА_4, на
характер спірних правовідносин та
прийняте судом рішення не впливає.
Наявність такої розписки не може
позбавляти позивача права на звернення
до суду за відшкодуванням моральної
шкоди.

Як пояснив позивач, вказані кошти були
отримані ним в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди і на той час,
враховуючи обіцянку відповідача
відшкодувати 8000 гривень, він зазначив,
що претензій до відповідача не має.

За встановлених по справі обставин,
враховуючи ступінь вини відповідача,
умисний характер його дій, що
спричинили позивачу тілесні
ушкодження та моральну шкоду, а також
характер цієї моральної шкоди,
відшкодування шкоди (матеріальної та
моральної) у загальному розмірі 1100
гривень суд не визнає справедливим
відшкодуванням моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України,
відшкодуванню позивачу підлягають всі
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати по справі,
а саме, витрати на правову допомогу у
розмірі 1000 гривень.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,84,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК
України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 10000
(десять тисяч) гривень 00 копійок на
відшкодування моральної шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, а також судові
витрати по справі в сумі 1000 (одна
тисяча) гривень 00 копійок, що
складаються з витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги адвоката.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судових витрат, що складаються з
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 31 березня 2014
року.

Суддя: