У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -
Ковальчук Н.М.,

суддів: -
Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, подану їх представником ОСОБА_5
на рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 31 січня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства „УкрСиббанк"
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 31 січня 2014 року позовні вимоги ПАТ
„УкрСиббанк" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
заборгованість по кредиту та процентам
за кредитним договором № 0 у
розмірі 50087 дол. США 11 центів, що за
курсом НБУ еквівалентно 400 346 грн. 27 коп.
та пеню у розмірі 2835 грн. 35 коп. на
користь ПАТ „УкрСиббанк" на рахунок №
0113 в АТ „УкрСиббанк", МФО 351005, код
в ЄДР 09807750 (м. Харків, прос. Московський,
60). Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду незаконним та
необґрунтованим представник ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 оскаржила його в
апеляційному порядку. В поданій
апеляційній скарзі вказує, що виписка
надана позивачем від 08.11.2013 р. не
підтверджує заборгованості
відповідачки. Заяви про переказ
готівки та квитанції не відповідають
вимогам ст. 9 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та вимогам
Постанови Правління НБУ від 18.06.2003 р. №
254, крім того в призначенні платежу
вказано: „погашення кредитної
заборгованості згідно кредитного
договору № 863", однак кредитного
договору з таким номером не існує.
Також позивачем не надано суду
відповідних документів щодо відкриття
поточного рахунку НОМЕР_1. Суд
необґрунтовано відмовив у проведенні
судової економічної експертизи,
незважаючи на клопотання відповідача
та незгоду з розрахунком судом не взято
до уваги, що в розрахунках, наданим
позивачем, а саме довідці від 05.06.2013 р. №
55-5/114-1508 про стан кредитної
заборгованості ОСОБА_3, позивач
посилається на договір про надання
споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008
р. та договір про надання споживчого
кредиту № 1 від 02.02.2009 р., який
ОСОБА_3 не укладала та за ним грошових
коштів не отримувала, а пояснення
позивача про те, що додаткова угода № 1
від 02.02.2009р. обліковується на окремому
обліковому номері1, суперечить
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та вимогам Постанови Правління НБУ від
18.06.2003 р. № 254. Крім того, банк порушив
положення додаткової угоди № 1 та

________________________________________________________________________
______________________________

Справа № 569/8556/13-ц
Головуючий в
суді І інстанції - Кучина Н.Г.

Провадження 22-ц 787/635/2014

Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

неправомірно зарахував платіж у сумі 480
дол. США від 07.08.2012 р. на погашення
процентів нарахованих за період з
02.07.2008 р. по 30.12.2008 р. ( у сумі 2779,47 дол. США)
у зв'язку з цим штучно утворилася
заборгованість на суму одного
ануїтетного платежу. Банк передчасно
звернувся до суду з позовом про
дострокове стягнення всієї суми
кредиту, оскільки не надав доказів про
отримання відповідачами
листів-повідомлень про дострокове
повернення кредиту, а покликався на
листи від 31.10.2012р. (відправлені 05.11.2012 р.),
в той час як із позовом банк звернувся
19.11.2012 р. - тобто передчасно, до спливу 31
дня з дня отримання повідомлення чи 41
дня з дати направлення повідомлення у
випадку його неотримання, що
передбачено розділом 12 договору. Судом
не взято до уваги, що ОСОБА_4 згоду на
внесення змін до кредитного договору
та на укладання додаткового договору
не надавав, а його підпис на заяві від
03.03.2009 р. та додатковій угоді № 1 від
03.03.2009 р. до договору поруки є
підробленими

Покликаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просять рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог, яким у
задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
визначеного законом обов'язку
позичальника повернути позикодавцеві
позику у визначений строк та в порядку,
погодженому договором, та врахував, що
цей обов'язок був порушений
неправомірними діями ОСОБА_3. у зв"язку
з чим у банку виникло право
дострокового стягнення з позичальника
та поручителів заборгованості за
кредитом.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що 01 липня 2008 року
між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до якого Банк надав
останній кредит в сумі 43 000 доларів
США для купівлі трикімнатної квартири
загальною площею 55,1 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 13% річних (а.с. 6-22).

Також 02 лютого 2009 р. між ПАТ "УкрСиббанк"
та ОСОБА_3 було укладено додаткову
угоду № 1 до договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 01.07.2008
р. (щодо зміни умов кредитного договору
при реструктуризації), відповідно до
умов якої сплата процентів за
використання кредитних коштів в період
з 02.07.2008 р. по 30.12.2008 р. здійснюється
позичальником в період з 01.02.2009 р. по
01.01.2014 р. згідно умов договору;
позичальник зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі у термін не
пізніше 01 липня 2037 року, якщо тільки не
буде застосований інший термін
повернення кредиту відповідно до умов
договору; позичальник зобов'язується
повертати в день сплати ануїтетних
платежів, передбачений договором, суму
кредиту та сплачувати проценти шляхом
сплати ануїтетних платежів у таких
розмірах: у період з 02.02.2009 р. до кінця
терміну дії Договору у розмірі 477,96 дол.
США (а.с.23-24).

На забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором про надання
споживчого кредиту № 0 між тими ж
сторонами було укладено договір
іпотеки № 89402 від 01.07.2008 р., предметом
якого є трикімнатна квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить іпотекодавцю на праві
власності (а.с.28). А також, між ПАТ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки № 214773 від 01.07.2008 р., за
умовами якого останній поручився за
виконання зобов'язань ОСОБА_3 по
договору про надання споживчого
кредиту № 0 та додаткової угоди №
1 від 03.03.2009 р. до договору поруки (а.с.29-30,
31).

Спірні відносини між сторонами виникли
з приводу невиконання ОСОБА_3 умов
договору про надання споживчого
кредиту і, як наслідок, утворення
заборгованості станом на 25.11.2013
р.(згідно заяви про збільшення позовних
вимог) в сумі 50 441,84 дол. США, яка
складається з 42 359,42 дол. США - сума
основного боргу (сума кредиту), 7 727,69
дол. США - прострочені відсотки, 25,82 дол.
США - пеня за порушення термінів сплати
кредиту, 328,91 дол. США - пеня за
порушення термінів сплати відсотків
(а.с. 156-160).

За змістом ст.ст. 1054 і 526 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняться виконанням,
проведеним належним чином.

В ч.1 ст. 631 ЦК України зазначено, що
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснювати свої права
і виконувати свої обов'язки відповідно
до договору.

Згідно ч.4 ст. 631 ЦК України, закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце, під час дії
договору.

Враховуючи долучені до матеріалів
справи докази та вимоги закону, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що відповідач
не подав до суду доказів, які
спростовували б наявність у нього
боргу перед позивачем, а тому, позовні
вимоги про стягнення заборгованості з
позичальника та поручителя є
обґрунтованими.

Не спростовують законних висновків
суду першої інстанціїї і доводи
апеляційної скарги. Колегія суддів
вважає їх надуманими, не
підтвердженими жодними доказами і
такими, що на увагу не заслуговують..

Норми процесуального права
передбачають, що обставини цивільних
справ з'ясовуються судом на засадах
змагальності, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів.
Щодо обов'язку доказування і подання
доказів, то кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Однак, будь-яких доказів,
які б заслуговували на увагу і
спростовували висновки суду особа, яка
подала апеляційну скаргу, суду не
надала.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
подану їх представником ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 31 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді:
підпис
Григоренко М.П.
підпис
Максимчук З.М.

Згідно:Суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -
Ковальчук Н.М.,

суддів: -
Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, подану їх представником ОСОБА_5
на рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 31 січня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства „УкрСиббанк"
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
подану їх представником ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 31 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Ковальчук Н.М.

Григоренко М.П.

Максимчук З.М.