справа № 2-175/5421/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої - судді Озерянської Ж.М.

при секретарі - Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
комітету Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
третя особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий
будинок та земельну ділянку в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду з позовом, в якому
просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування за законом на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами та земельну
ділянку загальною площею 0,14 га, що
розташовані в АДРЕСА_1 після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_5 надала суду заяву в якій просила
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2
комітету Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області у
судове засідання не з'явився, але надав
суду заяву, в якій просив суд
розглядати справу за відсутності
їхнього представника (а.с.43).

Третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилася, але надала суду
заяву, в якій просила суд розглядати
справу за її відсутності (а.с.44).

Повно та всебічно вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки
ОСОБА_4 (а.с.15). Після його смерті
відкрилася спадщина на домоволодіння в
АДРЕСА_1, яка належала померлому на
підставі Свідоцтва про право власності
на житловий будинок від 12 вересня 1990
року (а.с.18-19) та земельну ділянку
розташовану в АДРЕСА_1, яка належала
померлому на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
від 16 січня 1995 року (а.с.26-27). Заповіту
ОСОБА_4 не залишив, спадкоємцем першої
черги за законом є позивачка- його
дружина ОСОБА_1.

У встановлений законом строк, на
підставі ст. 1269, 1270 ЦК України,
позивачка звернулася до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом. Але, у зв'язку з
тим, що правовстановлюючі документі на
нерухоме майно, а саме оригінали:
свідоцтва про право власності на
домоволодіння від 12.09.1990 року, видане
Дніпропетровською районною радою, а
також державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серія
II-ДП № 081436 мають виправлення у зв'язку з
перенумерацією будинків (земельних
ділянок), а саме: номер будинку та номер
адреси місцезнаходження земельної
ділянки змінено з «АДРЕСА_1» на
«АДРЕСА_1», приватним нотаріусом було
відмовлено в видачі позивачці
свідоцтва про право на спадщину за
законом та рекомендовано звернути до
суду, що підтверджується постановою
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 22 жовтня 2013 року (а.с.37).

Встановлено, що також підтверджується
довідками виконавчого комітету
Олександрівської сільської ради від
11.11.2008 року № 1221 (а.с.31) та від 19.09.2013 року
№ 1125 (а.с.33), номер будинку та номер
адреси місцезнаходження земельної
ділянки змінено з «АДРЕСА_1» на
«АДРЕСА_1». Як вбачається з матеріалів
справи, правовстановлюючі документи на
спадкове майно, зокрема: Свідоцтво про
право власності на домоволодіння від
12.09.1990 року та Державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серія II-ДП № 081436, що видані на
ім'я ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
містять виправлення та дописки,
зроблені та застережені секретарем
Виконкому Олександрівської сільської
Ради народних депутатів
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Серед повноважень виконавчих органів
сільських рад, передбачених главою 2
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», не
передбачено повноважень щодо внесення
виправлень чи змін до
правовстановлюючих документів.
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно та державний акт про
право власності на земельну ділянку
відносяться до правовстановлюючих
документів, тобто, виконком
Олександрівської сільської ради не
може та не мав прав вносити ніяких
виправлень до правовстановлюючих
документів на нерухоме майно. Отже,
вище зазначенні виправлення в
правовстановлюючі документи внесено
неповноважним органом, посадовою
особою - секретарем виконкому
Олександрівської сільської ради,
оскільки зміни у правовстановлюючі
документи виконком не має повноважень
вносити.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено
відкриття спадщини внаслідок смерті
особи та часом відкриття спадщини є
день смерті особи. Останнє місце
проживання спадкодавця є місцем
відкриття спадщини, що передбачено ч. 1
ст. 1221 ЦК України.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України
позивачка є спадкоємицею першої черги
після смерті чоловіка ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 по день смерті чоловіка
постійно проживала разом з ним за
адресою: АДРЕСА_1, заяви про відмову від
спадщини не подавала до нотаріальної
контори. Інші спадкоємці відсутні. Тому
єдиною спадкоємцею, яка прийняла
спадщину після смерті чоловіка є
ОСОБА_1 Таким чином суд вважає, що
позивачка успадкувала спадок після
смерті чоловіка. Не зважаючи на те, що
ніхто не оспорює спадкове право
позивачки, вона не має можливості
оформити свої спадкові права у
позасудовому порядку.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», за наявності умов для
одержання в нотаріальної конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 на домоволодіння та
земельну ділянку,що розташовані в
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1216-1218, 1220-1222, 1261, 1269, 1270 ЦК України,
ст.ст.10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
комітету Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
третя особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий
будинок та земельну ділянку в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Радянське
Синельниківського району
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_2 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України у
Дніпропетровській області 13 грудня 1996
року, право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з: житлового будинку літ.
«А-1» (1 - коридор площею 9,2 кв.м., 2 -
житлова площею 12,8 кв.м., 3 - житлова
площею 4,8 кв.м., 4 - житлова площею 6,1 кв.м.,
5 - житлова площею 6,2 кв.м., 6 - житлова
площею 13,7 кв.м., 7 - санвузол площею 10,1
кв.м., 8 - коридор площею 3,9 кв.м.),
загальною площею приміщень 66,8 кв.м.,
житловою площею 43,6 кв.м., допоміжною
площею 23,2 кв.м., з прибудовою літ. «а-1»,
прибудовою літ. «а1-1», літньою кухнею
літ. «Б», літньою кухнею літ. «б»,
погрібом літ. «В», убиральнею літ. «Г»,
душем літ. «Д», сараєм літ. «Ж», сараєм
літ. «Е», спорудами № 1-8, що належало
спадкодавцю на підставі Свідоцтва про
право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, від 12 вересня 1990 року, виданого
на підставі рішення ОСОБА_2 комітету
Дніпропетровської районної Ради
народних депутатів № 163/6 від 29 червня
1990 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Радянське
Синельниківського району
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_2 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України у
Дніпропетровській області 13 грудня 1996
року, право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
на земельну ділянку площею 0,14 га
розташовану на території
Олександрівської сільської Ради
АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю на
підставі Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серія II-ДП № 081436 виданого 16
січня 1995 року на підставі рішення VI
серії ХХІІ скликання Олександрівської
сільської ради народних депутатів від
29 вересня 1995 року на земельну ділянку
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Озерянська Ж.М.