АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/293/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Фанди В.П.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання дитини та дружини з
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 12 грудня 2013
року, -

встановила:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом, в якому просила стягнути
з ОСОБА_1 на її користь аліменти на
утримання дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 800 грн. щомісяця до повноліття
дитини а також на її утримання в
розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення
дитиною трьохрічного віку.

Обґрунтовуючи вимоги позивачка
зазначила, що їх спільна дочка ОСОБА_5
проживає разом з нею, перебуває на її
утриманні. Вона не працює, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років, проживає за рахунок
матеріальної допомоги батьків, тому не
має можливості самостійно утримувати
себе та дитину.

Відповідач проживає окремо від
неї та дитини, матеріальної допомоги
їй не надає, хоча має таку можливість, є
працездатним, інших утриманців у нього
не має, отримує доходи від тимчасових
заробітків.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 грудня 2013 року позов було
задоволено частково, стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в

розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з
25.10.2013 року і до досягнення дитиною

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Сарбей
В.Л.
Справа № 686/21618/13

Провадження № 22-ц/792/293/14

Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 46,48

повноліття а також аліменти на
утримання дружини, ОСОБА_3 в розмірі 300
грн. щомісячно, починаючи з 25.10.2013 року і
до досягнення дитиною трьохрічного
віку. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 229,40 грн. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позову, стягнувши з нього
на користь позивача аліменти на
утримання дочки в розмірі 300 грн.
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, в задоволенні решти
позову відмовити.

При цьому апелянт зазначив, що
судом не вірно проведено оцінку
доказів та не враховано вимоги СК
України, що стосуються визначення
розміру аліментів, які підлягають
сплаті на користь позивача на
утримання дитини а також вимоги ст. 84 СК
України, оскільки він матеріально
неспроможний сплачувати аліменти на
утримання дружини, не має роботи,
проживає за рахунок допомоги батьків.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги.

Представник позивача в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечив.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
19.11.2011 року по даний час, під час якого
народилася спільна дочка сторін,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після фактичного припинення
шлюбних відносин сторони проживають
окремо, дитина проживає разом із
матір'ю, перебуває на її повному
утриманні.

Позивач ОСОБА_3 не працює,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення трьохрічного
віку, проживає разом з батьком,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку про
необхідність часткового задоволення
позову, діючи у відповідності з
вимогами ст.ст. 84 ,182, 184 СК України,
врахувавши при цьому, що на час
розгляду справи в суді дитина проживає
спільно з позивачем ОСОБА_3 та
перебуває на її утриманні. Відповідач
проживає окремо від дружини та дитини,
є здоровим та працездатним, постійного
місця роботи та стабільних доходів не
має, інші особи на його утриманні не
перебувають, стягнень майнового
характеру з нього не проводиться.

При цьому посилання відповідача на
неможливість сплачувати аліменти на
утримання дитини у встановленому судом
розмірі, а також його заперечення щодо
сплати аліментів на утримання дружини
через складний матеріальний стан, який
вник у зв'язку з відсутністю роботи,
його перебування на утриманні
батьків-пенсіонерів, не звільняє його
від обов'язку по утриманню дитини,
встановленого ст. 180 СК України, та не
свідчить про можливість визначення
розміру аліментів на утримання дитини
в меншій сумі, оскільки таке утримання
має надаватися в об'ємі, необхідному
для її повноцінного розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 84 цього ж Кодексу
право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того чи вона працює
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України
аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі.

Таким чином умовою отримання
аліментів дружиною є спроможність
чоловіка надавати матеріальну
допомогу.

Неможливість надання матеріальної
допомоги дружині з боку чоловіка
повинна мати абсолютний, об'єктивний
характер.

Відсутність постійного місяця
роботи у відповідача та перебування
його у зв'язку з цим на утриманні своїх
батьків-пенсіонерів не свідчить про те,
що він не має можливості надавати
матеріальну допомогу позивачці,
оскільки ці обставини не є абсолютними
та об'єктивними, носять тимчасовий
перемінний характер.

Не спростовують висновків суду
першої інстанції й інші доводи
апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Питання розподілу судових витрат було
вирішено судом з дотриманням вимог ст.
88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 12 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук