Справа № 749/280/14
Номер провадження 2/749/71/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.
м. Щорс

Щорський районний суд
Чернігівської області в складі:

в складі: головуючого-судді
Валевача М.М.,

при секретарі
Мирошниченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Щорс
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади с. Нові
Боровичі в особі Новоборовицької
сільської ради Щорського району
Чернігівської області про визнання
права власності на житловий будинок , -

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до територіальної громади с.
Нові Боровичі в особі Новоборовицької
сільської ради Щорського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за заповітом,
мотивуючи позовні вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її дід ОСОБА_3,
після смерті якого залишилось спадкове
майно - жилий будинок за адресою
АДРЕСА_1. Щорською виробничою дільницею
КП "Чернігівське МБТІ" виготовлена
технічна документація і визначена
вартість житлового будинку- 64167 грн. Те,
що будинок належав померлому
підтверджується довідкою
Новоборовицької сільської ради.
Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
про право на спадщину ,обгрунтовуючи
відмову відсутністю
правовстановлюючих документів.
Позивач просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
заповітом на жилий будинок з
надвірними будівлями за адресою
АДРЕСА_1.

Від представника позивача ОСОБА_4.
надійшла заява про розгляд справи у
його та позивача відсутність. Позовні
вимоги підтримує.

Представник відповідача
Новоборовицької сільської ради
у судове засідання не
з"явився, але з сільської ради надійшла
заява про розгляд справи у відсутність
їхнього представника. З поданої заяви
вбачається, що позовні вимоги
відповідач визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов задовольнити
з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3,
свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від
18.10.2013 року.

Відповідно до заповіту від 01.10.2013 року
ОСОБА_3 за життя розпорядився своїм
майном, заповівши його ОСОБА_1

З довідки Новоборовицької сільської
ради вбачається, що ОСОБА_3 належав
жилий будинок з надвірними будівлями
за адресою АДРЕСА_1 на підставі запису в
погосподарській книзі. Рік забудови
будинку - 1967. Згідно записів в
погосподарській книзі в даному будинку
постійно були прописані та проживали:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прописаний з 1952
року та виписаний в зв"язку зі смертю
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

З технічного паспорту, виготовленого
21.03.2013 року та довідки характеристики,
виданих Щорською виробничою дільницею
КП "Чернігівське МБТІ" вбачається, що
вартість житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1 становить 64167 грн. Рік забудови
житлового будинку 1967.

Відповідно до статей 1216, 1217,1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка
померла, до інших
осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що
будівництво будинку та надвірних
споруд було завершено до набрання
чинності Цивільним кодексом в редакції
2003 року. Тому враховуючи те, що
відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України в
редакції 2003 року Цивільний кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності,
то для врегулювання даного спору слід
керуватися нормами, що діяли на момент
завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

Стаття 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що
громадяни могли мати у власності
житловий будинок. Норми ЦК УРСР в
редакції 1963 року не передбачали
обов"язову державну реєстрацію
нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про
власність" та Цивільного кодексу
України в редакції 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 року в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачалося, самовільно збудованими
вони також не являються так як
будувалися і реєструвалися згідно
діючого на той час законодавства.

Стаття 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", права на нерухоме
майно та їх обтяження, що виникли до
набрання
чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо
на момент виникнення прав
та їх обтяжень діяло законодавство, що
не передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР, затверджена
заступником Міністра комунального
господарства УРСР 31.01.1966 року, яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року
№56,Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно,затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені
нормативні акти передбачали державну
реєстрацію будівель, споруд, державну
реєстрацію права власності на будинки
не залежало від державної реєстрації
до часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01.07.2004 року "Про державне
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Таким чином, надані позивачем та
досліджені в судовому засіданні докази
дають підставу встановити, що жилий
будинок з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1 дійсно належав
померлому ОСОБА_3, а позивачка є
спадкоємцем майна померлого в силу ст.
1233 ЦК України, як спадкоємець за
заповітом.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне визнати право власності на
спадкове майно, а саме: на жилий будинок
з надвірними будівлями за адресою
АДРЕСА_1 за спадкоємицею ОСОБА_1.

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1258,
1217, 1233, п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного Кодексу
України, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу УРСР,
затвердженою заступником Міністра
комунального господарства УРСР 31.01.1966
року, яка втратила чинність на підставі
наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995
року №56, Тимчасовим положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно,затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445, ст.100 ЦК УРСР 1963
року, та ст.10,11,60, 174,214, 215 ЦПК України,
суд ,-

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на нерухоме майно, а саме:
житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований за адресою
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Щорський
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення рішення
,- з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
М. М. Валевач