Провадження № 2/344/1304/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Сивухіної
Ю.Ю.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання малолітнього сина та
додаткових витрат, мотивуючи тим, що у
2011 році з відповідачем по справі
розірвала шлюб. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1
року народився син - ОСОБА_3. Сторони
разом не проживають, дитина живе разом
з позивачкою та перебуває на її
утриманні. Відповідач коштів на
утримання дитини не надає. Дитина часто
хворіє, оскільки має слабку імунну
систему, що змушує позивачку
звертатись до лікарів та витрачати
кошти на придбання ліків. Тому просила
стягувати з ОСОБА_2 аліменти в свою
користь на утримання малолітнього сина
в твердій грошовій сумі в розмірі 750
гривень щомісячно та додаткові витрати
в розмірі 250 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала повністю з мотивів,
викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Про причини неявки суд не повідомив,
будь-яких заяв від нього не надходило.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено що спір між сторонами
виник з приводу стягнення аліментів в
користь того з батьків, з ким
проживають діти.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Івано-Франківського міського
управління юстиції від 24 жовтня 2009 року
(а.с. 6), ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 -
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 07
жовтня 2011 року шлюб між сторонами
розірвано, дитину залишено проживати з
матір'ю, прізвище позивачці ОСОБА_1
змінено на дошлюбне «ОСОБА_1».

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу
України визначено, що батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки
зобов'язані забезпечити дітям умови
для достатнього фізичного, духовного
та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька або в твердій
грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України і роз'яснень, викладених в
пункті 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів»,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З урахуванням наведених положень та
відсутності доказів про те, що позивач
має постійний дохід, суд дійшов
висновку, що аліменти, підлягаючі
стягненню з нього на користь позивачки
на утримання дитини слід визначити в
твердій грошовій сумі, а не в частці від
заробітку.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд
відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України враховує, що відповідачем не
надано суду доказів про його
матеріальне становище та стан здоров'я.
Проте, він є працездатною особою і
спроможний платити аліменти на
утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позов слід задовольнити
частково, стягувати з відповідача
аліменти в користь позивачки на
утримання малолітньої дитини в розмірі
700 гривень щомісячно до досягнення
сином повноліття, починаючи з дня
пред'явлення позову в суд.

Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України
(надалі СК України), той з батьків, з
кого присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Позивачка просить суд стягувати з
відповідача додаткові витрати на сина
посилаючись на таку особливу обставину
як часті захворювання дитини. Однак
дана обставина не може бути підставою
для стягнення з відповідача додаткових
коштів, так як позивачка сама в
судовому засіданні зазначила, що
дитина схильна до частих вірусних
захворювань, однак хронічною хворобою
не страждає. Виписку із медичної карти
стаціонарного хворого (а.с.7) суд не
розцінює як належний доказ наявності
особливих обставин в розумінні ст. 185 СК
України. Окрім того, жодних доказів
понесення додаткових витрат на дитину
чи необхідності понесення таких у
майбутньому позивачкою суду не надано,
а тому вимога про стягнення з
відповідача додаткових витрат
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 60 ЦК України Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 229,40
гривень судового збору в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного
кодексу України, ст. 1, 2 Закону України
«Про охорону дитинства», ст. 7 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік», п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ відносно
батьківства, материнства і стягнення
аліментів», ст. 11, 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
керуючись ст. ст. 213-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 700 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повнолітня.

Стягнення аліментів розпочати з 04
грудня 2013 року.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в
спеціальний фонд Державного бюджету
України з зарахуванням на рахунок
0002, отримувач коштів УДКСУ у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., код за , банк
отримувача ГУДКС України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 229 гривень 40 копійок судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 21 березня 2014 року.

Суддя
Бабій О.М.