Справа № 344/3151/14-ц
Провадження № 4-с/344/37/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Іванова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду скаргу ОСОБА_1,
заінтересована особа: заступник
начальника відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Француз І.Г., про
визнання постанови неправомірною,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з наведеною
скаргою, посилаючись на те, що
постановою заступника начальника ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Француза І.Г. від
18.02.2014 року в прийнятті виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
ухвали Івано-Франківського міського
суду від 06.09.2013 року про накладення
арешту на нерухоме майно відмовлено з
посиланням на те, що у виконавчому
документів відсутній строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, повне найменування
стягувача та боржника, їх
місцезнаходження, ідентифікаційні
коди та паспортні дані. Вважає вказану
постанову незаконною та такою що
підлягає скасуванню, оскільки
заступником начальника ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Французом І.Г. не
враховано того, що ухвала про
забезпечення підлягає негайному
виконанню, також судді на момент
постановлення ухвали не було відомо
всіх даних стягувача та боржника, та й
не могло бути відомо. Державний
виконавець маючи доступ до реєстрів
прав власності міг отримати всю
необхідну інформацію.

В судовому засіданні представник
заявника просила вимоги скарги
задовольнити з підстав наведених у
скарзі.

Зацікавлена особа - заступник
начальника відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Француз І.Г., в
судовому засіданні вимоги скарги
заперечив, оскільки дії його
правомірними. Ухвала суду не
відповідала вимогам визначеним для
виконавчого документу відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження», а тому у прийнятті такого
виконавчого документа заявнику було
відмовлено та роз'яснено право на
звернення до суду із заявою про
приведення виконавчого документа у
відповідність із вимогами ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали скарги,
судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Норми Конституції України є нормами
прямої дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8
Закону України «Про виконавче
провадження» сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

06 вересня 2013 року Івано-Франківським
міським судом винесено ухвалу про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме майно (а.с.7).

Для виконання вказану ухвалу
направлено для виконання відділу ДВС м.
Івано-Франківська.

18 лютого 2014 року заступник начальника
відділу ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції Француз
І.Г. виніс постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документу), оскільки
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с.6).

Вказані дії заступника начальника
відділу ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції Француза
І.Г. відповідають вимогам Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний діяти у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії; безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямована
ця дія; своєчасно, тобто протягом
розумного строку

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, за заявою стягувача про
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Вимогам п. 2 та 6 вказаної статті Закону
ухвала суду від 06.09.2013 року не
відповідає, зокрема не зазначено повне
найменування та ідентифікуючі дані
стягувача та боржника та строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Вказані дані суду повинен був вказати
позивач у заяві про забезпечення
позову, в позовній заяві, зокрема
зазначити хоча б свої дані. Строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання суд повинен був визначити
сам відповідно до ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 210 ЦПК
України, якщо ухвала має силу
виконавчого документа і підлягає
виконанню за правилами, встановленими
для виконання судових рішень, така
ухвала оформлюється з урахуванням
вимог, встановлених Законом України
"Про виконавче провадження".

Пунктом 6 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 цього Закону.

Таке право заявнику було роз'яснено
(а.с.5).

За таких обставин суд вважає, що
постанова заступника начальника ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Француза І.Г. від
18.02.2014 року про відмову у прийнятті
виконавчого документу та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання ухвали Івано-Франківського
міського суду від 06.09.2013 року про
накладення арешту на нерухоме майно є
правомірною та відповідає вимогам
чинного законодавства, зокрема Закону
України «Про виконавче провадження»,
який є спеціальним законом.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З огляду на викладене, та з урахуванням
положення ст. 60 ЦПК України про
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд дійшов висновку, що в задоволенні
скарги ОСОБА_1, заінтересована особа:
заступник начальника відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Француз І.Г., про
визнання постанови неправомірною,
зобов'язання вчинити дії слід
відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 1, 6, 8,
11, 17, 18, 19 ч.1 п.1, 26 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 60, 210,
383-387 ЦПК України, керуючись ст. ст. 209-210,
386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1,
заінтересована особа: заступник
начальника відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Француз І.Г., про
визнання постанови неправомірною,
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.М. Бабій