Справа №303/4578/13
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О., Фазикош Г.В.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, на заочне
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 07 листопада 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»,
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивував тим, що
відповідно до укладеного договору №б/н
від 03.03.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 990,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, а тому станом на 31.05.2013 року
заборгованість ОСОБА_2 - 28 026,15 грн., яка
складається з наступного: 6215,96 грн.-
заборгованість за кредитом; 19999,42 грн. -
заборгованість за процентами
користування кредитом; 500 грн.,- штраф
(фіксована частина); 1310,77 грн. - штраф
(процентна частина). Посилаючись на
дані обставини Банк просив стягнути з
відповідача на його користь суму
заборгованості та судові витрати по
справі.

Заочним рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 07 листопада 2013
року позов задоволено повністю.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 09.12.2013
року заяву про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним
рішення першої інстанції, відповідач
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, якою
просить скасувати рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
07 листопада 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволені позову повністю, мотивуючи
це неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи та
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що він
зобов'язувався повернути кредит до
03.03.2008 року, а Банк звернувся до суду 5
липня 2013 року, тобто через п'ять років
після закінчення строку виконання
відповідачем зобов'язань. Вважає, що
сплив строк позовної давності.

У судовому засіданні апелянт
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав підтримав.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечила. Просила її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія приходить до наступного
висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегією
встановлено, що 03.03.2006 року ОСОБА_2
уклав договір з Банком, та отримав
кредит у розмірі 990,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання, повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Взяті на себе зобов'язання
відповідач належним чином не
виконував, в результаті чого у нього
перед Банком виникла заборгованість,
яка станом на 31.05.2013 року становить 28
026,15 грн., в тому числі 6215,96 грн. -
заборгованість за кредитом; 19999,42 грн. -
заборгованість за процентами
користування кредитом; 500 грн.,- штраф
(фіксована частина); 1310,77 грн. - штраф
(процентна частина).

Щодо тверджень апелянта про
застосування позовної давності
необхідно вказати наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки рішення по суті спору
ухвалюється судом першої інстанції, а
на стадії апеляційного провадження
здійснюється лише перевірка
законності й обґрунтованості рішення
суду (стаття 303 ЦПК України), то заява
відповідача про застосування позовної
давності не може бути розглянута судом
апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи -
відповідач належним чином
повідомлявся про час і місце слухання
справи в суді першої інстанції (а.с. 30, 35,
36) та під час розгляду заяви про
перегляд заочного рішення, яка ним була
подана до суду першої інстанції (а.с. 45).
Однак в судові засідання відповідач не
з'являвся і своїм правом, передбаченим
с. 267 ЦК України не скористався.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про задоволення позову Банку
є правильним.

Суд вірно встановив фактичні обставини
справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає.

Доводи апеляції висновків суду не
спростовують, а тому до уваги взяті
бути не можуть.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 07 листопада 2013 року,- залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення і може бути
оскаржена на протязі двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: