Провадження № 2/734/67/14
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 лютого 2014 року
смт. Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

Головуючого-судді Соловей В.В.,

при
секретареві Бардаченко Т.М.,

із участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики і
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про
стягнення заборгованості за договором
позики і відшкодування моральної
(немайнової) шкоди у суд звернувся
ОСОБА_1 до ОСОБА_3. Позовні вимоги
позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що
ОСОБА_3 отримав від нього 9 липня 2013 року
за договором позики грошові кошти в
сумі 16000 гривень. ОСОБА_3 власноруч
написав розписку про фактичне
одержання вказаної суми коштів та
повернення їх до 1 вересня 2013 року.
Проте, до теперішнього часу відповідач
борг не повернув. Незаконними діями
ОСОБА_3 йому спричинено моральну шкоду,
яка полягає в постійних переживаннях
із приводу неповернення грошових
коштів. Позивач ОСОБА_1 ставить позовні
вимоги про стягнення із відповідача
ОСОБА_3 заборгованості за договороми
позики від 9 липня 2013 року в сумі 16000
гривень та про відшкодування 5000
гривень моральної (немайнової) шкоди.

Позивач ОСОБА_1, підтримавши
позовні вимоги, пояснив, що 9 липня 2013
року надав у позику ОСОБА_3 грошові
кошти в сумі 16000 гривень, що
підтверджується розпискою ОСОБА_3 про
їх отримання. Представник позивача
ОСОБА_2 також підтримала позовні
вимоги. Відповідач ОСОБА_3, який
належним чином повідомлений про час і
місце судового розгляду справи, у
судове засідання повторно не з'явився.

При судовому розгляді цивільної
справи встановлено, що 9 липня 2013 року
ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_3 грошові
кошти в розмірі 16000 гривень, які
відповідач зобов'язувався повернути до
1 вересня 2013 року. Письмова форма
договору позики між сторонами не
дотримана.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу.

Вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
дослідивши надані сторонами докази,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором позики і відшкодування
моральної (немайнової) шкоди підлягає
частковому задоволенню.

Позивачем ОСОБА_1 9 липня 2013 року
надані у позику відповідачу ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 16000 гривень.
Враховуючи, що у відповідача ОСОБА_3
існує заборгованість за договором
позики, суд вважає необхідним стягнути
із нього на користь позивача ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 16000 гривень
заборгованості за договором позики.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
(немайнової) шкоди. Цивільна
відповідальність позичальника за
несвоєчасне повернення позики
встановлена ст.ст. 1050 і 625 ЦК України,
які не містять такого виду
відповідальності, як відшкодування
моральної (немайнової) шкоди. Тому, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
частині відшкодування моральної
(немайнової) шкоди за неналежне
виконання умов договору позики ОСОБА_1
необхідно відмовити, оскільки у даному
випадку законом і договором позики
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди не передбачене.

Вимога позивача ОСОБА_1 про
стягнення із ОСОБА_3 витрат на правову
допомогу - адвокатських послуг в
розмірі 4000 гривень підлягає частковому
задоволенню. Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах»
встановлений граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
під час розгляду судами цивільних та
адміністративних справ. Позивач ОСОБА_1
і адвокат ОСОБА_2 уклали 24 грудня 2013
року договір про надання адвокатських
послуг і за квитанцією до прибуткового
касового ордеру № 1 від 24 грудня 2013 року
оплатив такі послуги в розмірі 4000
гривень. Виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 1218
гривень за годину участі адвоката у
судовому засіданні виплачується 40% від
мінімальної заробітної плати, що
становить 487.20 гривень. У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_2
впродовж 17 хвилин надавала позивачу
ОСОБА_1 правову допомогу. Тому, із
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_1 необхідно стягнути грошові
кошти в розмірі 138.04 гривень
компенсації витрат на правову
допомогу.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 611, 625, 1046, 1047,
1049 і 1050 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 209, 212, 215, 218,
223, 225-227, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позики і відшкодування моральної
(немайнової) шкоди частково
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 16000
(шістнадцять тисяч) гривень
заборгованості за договором позики від
9 липня 2013 року та в розмірі 138 (сто
тридцять вісім) гривень 04 копійки
компенсації витрат на правову
допомогу.

У решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 у доход
держави грошові кошти в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 44 копійки
судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів із дня отримання копії
цього рішення.

Суддя