Справа № 2/487/1162/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі

Головуючого судді
Притуляк І.О.,

при секретарі
Будикіній А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Міської клінічної лікарні
Швидкої медичної допомоги
Департаменту охорони здоров'я
Вінницької міської Ради, третя особа
Управління пенсійного фонду України у
м.Вінниці про захист трудових прав,
шляхом зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до Міської
клінічної лікарні Швидкої медичної
допомоги Департаменту охорони здоров'я
Вінницької міської Ради (далі Лікарні),
яким просила поновити її порушене
трудове право, зобов'язавши
відповідача видати довідку про її
скориговані щомісячні дані до системи
персоніфікованого обліку Пенсійного
фонду за 2008-2009 роки та сплатити у
повному обсязі щомісячні страхові
внески за неї як застраховану особу за
зазначений період.

У заяві ОСОБА_1 зазначила, що працювала
на посаді лікаря-офтальмолога Лікарні
з 23.02.1995 року. 17.10.2008 року була звільнена
за п.3 ст.40 КзпроП України. Рішенням
Ленінського районного суду м.Вінниці
від 06.07.2009 року, її було поновлено на
роботі у зазначеній посаді та стягнуто
суму середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 17.10.2008
року по 06.07.2009 року.

Однак відповідач, в порушення вимог
ст..20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не подали скориговані
помісячні дані до системи
персоніфікованого обліку Пенсійного
фонду України за 2008-2009 роки та не
сплатили у повному обсязі щомісячні
страхові внески, що призвело до
зменшення розміру призначеної їй
пенсії.

Ухвалою суду від 18.03.2014 року до участі у
справі у якості третьої особи було
залучено Управління пенсійного фонду
України у м.Вінниці (далі Управління
ПФУ).

До судового засідання позивач не
з'явилася, надала суду заяву, у якій
зазначила що позовні вимоги підтримує,
просить розглянути справу за її
відсутності.

До судового засідання представник
відповідача не з'явився, надали заяву, у
якій просили у задоволені позову
відмовити за необґрунтованістю,
зазначивши, що Лікарнею за ОСОБА_1 було
здійснено внески до Пенсійного фонду
відповідно до вимог законодавства
чинного станом на 2009 рік. Розгляд
справи просили провести за відсутності
їх представника.

До судового засідання представник
третьої особи не з'явився, надали суду
заяву, в якій зазначили, що
страхувальником Лікарнею здійснено
нарахування та утримання внесків за
застраховану особу ОСОБА_1 за 2008-2009 роки
у повному обсязі, у відповідності до
чинного на той період законодавства. Та
будь-яке порушення трудових прав
ОСОБА_1 зі сторони відповідача не
вбачається.

Судом приймалось рішення за
відсутності сторін, на підставі
наданих суду доказів.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Відповідно до положень ст..ст.15, 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Та має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно з приписами ст..11 ч.1 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст..ст.10,60 ЦК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Як було встановлено судом, відповідно
обставин встановлених Рішенням
Ленінського районного суду м.Вінниця
від 06.07.2009 року, що набрало законної
сили, ОСОБА_1 в період часу з 23.02.1995 року
по 17.10.2008 року працювала на посаді
лікаря офтальмолога Міської клінічної
лікарні Швидкої медичної допомоги
Департаменту охорони здоров'я
Вінницької міської Ради.

Наказом Головного лікаря №215 від 16.10.2008
року була звільнена з посади.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Вінниці від 06.07.2009 року ОСОБА_1 було
поновлено на посаді лікаря
офтальмолога з 17.10.2008 року та стягнуто з
Лікарні на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
17.10.2008 року по 06.07.2009 року.

Наказом Головного лікаря №87-к від
20.10.2009 року звільнена з займаної посади
за власним бажанням відповідно до ст..38
КЗпроП України.

На даний час ОСОБА_1 є пенсіонером та
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України у м.Вінниці.

Вважаючи наявність порушень з боку
Лікарні свого пенсійного права, яке
виразилося у неподанні скоригованих
помісячних даних до системи
персоніфікованого обліку Пенсійного
фонду за 2008 - 2009 роки, зі сплатою
пенсійних внесків, з суми заробітної
плати призначеної їй до сплати
рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з
даним позовом до суду.

Відповідно до ст..19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року (далі
Закон), в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин -
страхові внески до солідарної системи
нараховуються: для роботодавця - на
суми фактичних витрат на оплату праці
(грошового забезпечення) працівників,
що включають витрати на виплату
основної і додаткової заробітної
плати та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі
в натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці», виплату
винагород фізичним особам за
виконання робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Згідно до п.2.2 «Інструкції із
статистики заробітної плати»,
затвердженої Наказом Держкомстату
України №5 від 13.01.2004 року - суми
заробітної плати за вимушений прогул,
згідно з рішенням суду належить до
фонду оплати праці у частині
додаткової заробітної плати, як оплата
за невідпрацьований час.

ОСОБА_1, у вересні 2009 року відповідачем
було виплачено 9699,06 грн..

При цьому Лікарнею сума заробітної
плати ОСОБА_1 за 2008 - 2009 роки, на яку
нараховані страхові внески
відображена в місяці, у якому було
проведене нарахування і інформація
була подана в строки та за формою,
встановленими «Порядком формування та
подання органам Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування», затвердженим
Постановою Правління ПФУ №7-6 від 10.06.2004
року.

Таким чином, суд приходить до висновку,
щодо недоведеності позивачем факту
порушення її трудових прав зі сторони
Лікарні.

Позовні вимоги заявлені ОСОБА_1,
ґрунтуються на хибному трактуванні
позивачем положень ст..20 Закону,
оскільки лише з 01.01.2011 року з набранням
чинності Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464-17 від 08.07.2010
року, для осіб, яким за рішенням суду
нараховано середню заробітну плату за
вимушений прогул, єдиний внесок
нараховується на суму, що визначається
шляхом ділення заробітної плати
(доходу), виплаченої за період всього
вимушеного прогулу, на кількість
місяців, за які її нараховано.

Крім того, при вирішенні заявленої
вимоги, щодо зобов'язання відповідача
сплатити за неї до пенсійного фонду
внески, суд також виходить з
наступного.

Відповідно до абз.6 п.2.3. розділу ІІ
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25.02.08 №5-5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13.03.08р. за
№ 209/14900, право стягнення з платників
страхових внесків їх несплачених сум
надано територіальним управлінням
Пенсійного фонду України.

Згідно ст.106 Закону, орган Пенсійного
фонду має право звернення до суду з
позовом про стягнення недоїмки після
проведення процедури узгодження
заборгованості зі страхувальником.

Таким чином, враховуючи положення
ст..ст.15-16 ЦК України, суд вважає, що у
позивача ОСОБА_1 відсутнє право на
звернення до суду саме з зазначеною
позовною вимогою.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Міської
клінічної лікарні Швидкої медичної
допомоги Департаменту охорони здоров'я
Вінницької міської Ради, третя особа
Управління пенсійного фонду України у
м.Вінниці про захист трудових прав,
шляхом зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Рішення набирає законної сили через
десять днів з моменту винесення та може
бути оскаржено до апеляційного суду
Миколаївської області у строк та
порядку визначеному ст.ст. 294, 296 ЦПК
України.

Суддя:
І.О.ПРИТУЛЯК