Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/653/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Квітка
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді Франко В.А.,

суддів : Потапенко В.І., Черненко В.В.

за участю секретаря Задираки Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" на
рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 24
грудня 2013року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

В С Т А Н О В И Л А :

3 грудня 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
„Приватбанк" звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № KGNLRX07340120 від 31
липня 2006 року у сумі 29171,23 гривень та
судові витрати по справі, посилаючись
на те, що відповідач не виконує умови
договору, в результаті чого утворилась
заборгованість.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 31
липня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»
та відповідачем був укладений
кредитний договір № KGNLRX07340120
відповідно до якого відповідачу надано
строковий кредит в сумі 1107,70 грн. на
строк 24 місяців з 31.07.2006 по 31.07.2008
включно, з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 2,0 % на місяць, на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 21,6 грн. та
єдиноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 100,7
грн. в обмін на зобов'язання
відповідача з повернення кредиту,
сплати відсотків, винагороди, комісії в
зазначені в Заяві та Умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка» Стандарт) строки.

Відповідно до копії заяви позичальника
відповідач ОСОБА_2 ознайомився та
згодний з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»
Стандарт), що є невід'ємною частиною
кредитного договору (заяви
позичальника) (а.с.7, 9-12 ).

Згідно з розрахунком заборгованості
за кредитним договором № KGNLRX07340120 від 31
липня 2006 року станом на 14 жовтня 2013 року
заборгованість становить 29171,23 грн., яка
складається із: заборгованості за
кредитом -1079,23 грн; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
8958,47 грн.заборгованості по комісії - 453,60
грн.; пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань - 16814,63 грн.;
штрафу(фіксована частка) - 500 грн. та
штрафу (процентна складова) - 1365,30 грн.
(а.с.3).

Рішенням Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 24
грудня 2013 року в задоволенні позову
було відмовлено за пропуском строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду першої
інстанції в зв'язку з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в
суді першої інстанції справа
розглядалась у відсутності сторін.

При розгляді апеляційної скарги в
суді апеляційної інстанції відповідач
по справі був відсутній, про місце та
час розгляду справи повідомлений
належним чином не був.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог суд першої інстанції встановив,
що відповідач не виконував свої
зобов'язання передбачені кредитним
договором. Суд зазначив, що з
розрахунку суми заборгованості
наданої позивачем на підтвердження
позовних вимог вбачається, що станом
на14 жовтня 2013 року мається
заборгованість за відповідачем у
розмірі 29 171 грн.23 коп.

Суд першої інстанції зазначив, що
оскільки відповідачем не виконано
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором, в зв'язку з чим відповідно до
ст.. 526, 1054 ЦК України з нього на користь
банку підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що виходячи із змісту та умов
кредитного договору вбачається , що
зазначений кредит є споживчим, а тому
на нього поширюється дія Закону
України "Про захист прав споживачів".

Згідно з п.7 ч.13 ст. 11 Закону України "Про
захист прав споживачів кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Суд першої інстанції посилаючись на п.31
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
зазначив, що позовна давність за
позовом про повернення споживчого
кредиту застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Позивач не надав доказів поважності
причини пропуску строку позовної
давності, встановленої тривалістю у
три роки відповідно до ст. 257 ЦК України.

Суд першої інстанції посилаючись на
статті 256, 257, 259 ч.ч.3,4 статті 267 ЦК
України , дійшов висновку, що оскільки
кінцевий строк повернення кредиту
сплинув 31.07..2008 року, а відповідно до п.5.5
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам ("Розстрочка")
(Стандарт)термін позовної давності
становить 5 років, тобто до31.07..2013 року, а
із позовом про стягнення суми боргу за
цим договором позивач звернувся до
суду лише03.12.2013 року, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позову банку з підстав пропуску строку
позовної давності.

Проте з такими висновками погодитись в
повному обсязі неможливо.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду є
стягнення заборгованості за
кредитними зобов'язаннями.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких
мотивів суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення .

Згідно положень ч.1,3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

На підставі ч.1 ст.259 ЦПК України
сторонами договору позовна давність
встановлена тривалістю 5 років.

Відповідно ч.3 статті 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності порушене
право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК
України).

З матеріалами справи вбачається, що
заява про застосування строку позовної
давності відповідачем не подавалась, а
тому у суду першої інстанції не було
правових підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Зазначені обставини відповідно до
статті 309 ЦПК України є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Звертаючись із позовними вимогами
позивач зазначав ,що відповідач не
виконує взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором і станом на 14
жовтня 2013 року заборгованість
становить 29171,23 грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом -1079,23грн;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 8958,47
грн.заборгованості по комісії - 453,60
грн.; пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань - 16814,63 грн.;
штрафу(фіксована частка) - 500 грн. та
штрафу (процентна складова) - 1365,30 грн.
яку позивач просив стягнути з
відповідача на його користь, при цьому
посилається на як на належний доказ на
підтвердження позовних вимог,
розрахунок заборгованості за
договором (а.с.3).

Колегія суддів перевірила зазначені
докази і дійшла висновку, що розрахунок
наданий позивачем не може бути
визнаний як належний доказ.

Позивач зазначає, що розрахунок
здійснений за період з 31.07.2006року
по14.10.2013 року однак такі твердження є
необґрунтованими оскільки в даному
розрахунку відсутній період
нарахувань з серпня 2008 року по
червень 2009 року та з липня 2009 року по
жовтень 2013 року.

Колегія судів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла висновку,
що позивачем не надано належних
доказів на підтвердження позовних
вимог, зокрема не надано належного
розрахунку заборгованості по кредиту

Встановлені обставини є підставою,
відповідно до ст.309 ЦПК України, для
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю позовних вимог

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Приватбанк" - задовольнити
частково

Рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 24
грудня 2013року- скасувати. Ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № KGNLRX07340120 від 31
липня 2006 року в сумі 29171,23 грн., яка
складається із: заборгованості за
кредитом -1079,23 грн; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
8958,47 грн.заборгованості по комісії - 453,60
грн.; пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань - 16814,63 грн.;
штрафу(фіксована частка) - 500 грн. та
штрафу (процентна складова) - 1365,30 грн. -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: