У Х В А Л А

03 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С.,
Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 3 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Здолбунівська міська рада Рівненської
області про усунення перешкод у
користуванні майном,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивачів, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Здолбунівського районного
суду від 3 березня 2014 року провадження у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
Здолбунівська міська рада Рівненської
області про усунення перешкод у
користуванні майном зупинено до
вирішення справи № 562/262/14-а за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Здолбунівської міської ради
Рівненської області про скасування
рішення органу місцевого
самоврядування та зобов'язання вчинити
певні дії.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
вказує, що ухвала суду є незаконною та
необгрунтованою, постановленою з
порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що висновок суду про те, що
рішення по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_3 до Здолбунівської
міської ради про скасування рішення
органу місцевого самоврядування та
зобов'язання вчинити певні дії може
істотно вплинути на вирішення даної
справи не відповідає дійсним
обставинам справи, оскільки вони
просять усунути перешкоди в
користуванні земельної ділянки, котра
належить їм на праві власності, а
ОСОБА_3 не має ніякого відношення до
даної земельної ділянки.

З наведених підстав просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Зупиняючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Здолбунівської
міської ради про скасування рішення
органу місцевого самоврядування та
зобов'язання вчинити певні дії може
істотно вплинути на ухвалення рішення
по даній справі, оскільки у випадку
задоволення адміністративного позову,
позивачі по даній справі втратять
право вимоги.

Такий висновок не відповідає
обставинам справи та не ґрунтується на
вимогах закону.

Згідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства, суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з
позовом про зобов'язання відповідача
усунути перешкоди у здійсненні,
належними їм на праві спільної
часткової власності нежитловою
будівлею - будівлею лазні в АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою за вказаною
адресою, цільове призначення якої -
обслуговування будівлі лазні.

Визначаючи наявність передбачених
статтею 201 ЦПК України підстав, за яких
провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті -
неможливість розгляду цивільної
справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується в тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішенні
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду
(п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009року №2 "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції).

Таким чином, необхідність у зупиненні
провадження у справі виникає у випадку,
якщо неможливо прийняти рішення у
даній справі до ухвалення рішення в
іншій справі.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 24 грудня 2008року є
співвласниками земельної ділянки
площею 0,0400га по АДРЕСА_1, цільове
призначення якої-для обслуговування
будівлі лазні. 24.12.2013року вони
звернулися із позовом до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом звільнення земельної
ділянки від транспортного засобу та
особистих речей.

В провадженні Здолбунівського
районного суду знаходиться справа №
562/262/14-а за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Здолбунівської міської ради
про скасування рішення Здолбунівської
міської ради про передачу землі під
гаражем, що розташований по АДРЕСА_1 та
зобов'язання Здолбунівської міської
ради передати ОСОБА_3 у приватну
власність земельну ділянку під
побудованим гаражем площею 0,01га за
вказаною адресою.

Висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для зупинення
провадження у справі є помилковим,
оскільки на час розгляду справи
позивачі є співвласниками земельної
ділянки та згідно із ст.391 ЦК України
мають право на захист свого порушеного
права, а оспорювання рішення
Здолбунівської міської ради про
передачу позивачам земельної ділянки
не впливає на можливість подальшого
розгляду справи за позовом про
усунення перешкод у користуванні
власністю.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої підлягає
скасуванню, як така, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
а справу слід направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції

Керуюсь ст. 303, п.4 ч.2 ст.307, ст.312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 3 березня 2014
року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Хилевич С.В.