Справа № 755/6772/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.
Дніпровський районний суд м.
Києва

в складі: головуючого судді
Ластовки Н.Д.,

при секретарі
Фузік Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві заяву
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" про скасування
рішення третейського суду,

встановив:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла заява ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 27 листопада 2013
року по справі за позовом ПАТ
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
договором кредиту в сумі 1275878,95 грн. та
третейського збору в сумі 13158,78 грн.

Заява мотивована тим, що рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою,
оскільки вона не підписувала договору
поруки та додаткових угод до неї та не
брала на себе зобов'язань, що
випливають з договору поруки.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з'явилась, направила до суду заяву, в
які підтримала заявлені вимоги.

Представник Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" - Матвіїв І.А. в
судове засідання не з'явилася, однак до
суду направила письмові заперечення
проти скасування рішення третейського
суду, де просила відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування рішення третейського суду
та розглядати заяву без її участі.

Суд, дослідивши матеріали даної справи,
третейської справи, встановив
наступне.

18.03.2008 року між АКБ СР "Укрсоцбанк", який
в подальшому змінив свою назву на ПАТ
"Укрсоцбанк", та ОСОБА_2 був укладений
договір кредиту № 770/9-643, згідно з яким
йому було надано у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошових коштів в сумі 103 097,00 дол. США,
із сплатою 13,5 % річних. 16.09.2009 року була
укладена додаткова угода №1 про
внесення змін до договору кредиту, якою
суму кредиту збільшено до 113 110,75 дол.
США із сплатою 21 % річних. 10.07.2012 року
була укладена додаткова угода №2 про
внесення змін до договору кредиту, якою
процентну ставку з 16.09.2009 року
встановлено на рівні 14,5 % річних.

18.03.2008 року між АКБ СР "Укрсоцбанк" та
ОСОБА_1 укладено договір поруки №
770/15-461, за яким ОСОБА_1 зобов'язалася
перед позивачем відповідати за
виконання зобов'язань ОСОБА_2 за
договором кредиту № 770/9-643 від 18.03.2008
року. 16.09.2009 року та 10.07.2012 року ПАТ
"Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 уклали додаткову
угоду №1 та додаткову угоду №2 про
внесення змін до договору поруки, якими
привели розмір відповідальності
поручителя до розміру
відповідальності боржника, у зв'язку зі
змінами внесеними до кредитного
договору.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків 27 листопада 2013 по
справі № 1039/13 позовні вимоги ПАТ
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_1
задоволено частково, яким стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь
ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по
договору кредиту в сумі 1275878,95 грн. та
третейський збір у сумі 13158,78 грн.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
"Про третейські суди" юридичні та/або
фізичні особи мають право передати на
розгляд третейського суду будь-який
спір, який виникає з цивільних чи
господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд
Третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам Закону України "Про
третейські суди".

Частиною 1 ст.12 цього Закону визначено,
що третейська угода може бути укладена
у вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

Частинами 4, 5 ст.12 Закону визначено, що
третейська угода укладається в
письмовій формі та має містити
відомості про найменування сторін та
їх місцезнаходження, предмет спору
місце та дату укладення угоди.

Так, 18.03.2008 року між АКБ СР "Укрсоцбанк"
та ОСОБА_1 було укладено третейську
угоду у вигляді третейського
застереження в договорі, п. 6 договору
кредиту № 770/15-461 від 18.03.2008 року
укладено між АКБ СР "Укрсоцбанк" та
ОСОБА_2 та ст. 5 договору поруки № 770/15-461
від 18.03.2008 року укладеного між АКБ СР
"Укрсоцбанк" та ОСОБА_1, згідно якої всі
розбіжності щодо укладення, виконання,
розірвання, зміни, визнання недійсними
повністю або частково, а також з
будь-яких інших питань, що стосуються
даного договору, становлять предмет
спору та підлягають розгляду у
Постійно діючому Третейському cyдi при
Асоціації українських банків за
адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15.
Розгляд здійснюється одноособово
суддею постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
Ярошовцем Василем Миколайовичем,
згідно з регламентом зазначеного
третейського суду, який є невід'ємною
частиною даної третейської угоди, і з
яким сторони ознайомились.

Отже, зазначені договори кредиту та
поруки містять третейське
застереження про вирішення спору між
сторонами Постійно діючим третейським
судом при Асоціації українських банків
суддею одноособово згідно з
регламентом даного третейського суду.

Згідно з положеннями статей 2 та 5
Закону України "Про третейські суди"
третейський суд, як недержавний орган,
має повноваження вирішення спорів лише
тих сторін, якими укладено угоду про
передачу спору на розгляд третейського
суду і ці повноваження третейського
суду не поширюються на спори, в яких
крім цих осіб, сторонами є інші особи,
які не були сторонами третейської
угоди, або спори, які стосуються прав і
обов'язків інших осіб, що не є сторонами
третейської угоди.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Постійно діючий Третейський суд при
Асоціації українських банків,
розглянувши справу від 27 листопада 2013
року по справі за позовом ПАТ
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором не вийшов за межі своє
компетенції та розглянув справу в
рамках третейської угоди.

Як убачається з матеріалів справи,
заявник ОСОБА_1 просить скасувати
рішення третейського суду з тих
підстав, що вона не підписувала договір
поруки та додаткових угод до нього, а
отже рішення третейського суду
прийнято у спорі, не передбаченому
третейською угодою.

Згідно ст. 389-5 ЦПК України однією з
підстав для скасування рішення
третейського суду є наявність судового
рішення, яке набрало законної сили та
яким третейську угоду визнано
недійсною.

Відповідно до ст. 204 ЦПК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Виходячи з наведеного, заявник на
підтвердження того, що вона не укладала
договір поруки та додаткових угод до
нього не надано жодного
підтверджуючого доказу наявності
кримінальної справи, рішення чи вороку
суду про підробку документів чи
шахрайство, що набрало законної сили,
враховуючи, що договір поруки
укладався у 2008 році, а у 2009 та 2012 році
додаткові угоди до нього.

Разом з тим, суд не приймає як належний
доказ висновок експерта № 1-102/14 від
28.02.2014 року науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Тернопільській області,
оскільки його дані не мають чіткого
змісту, а встановлення факту дійсності
договору поруки не є предметом
доказування по даній справі.

Згідно ст. 51 Закону України "Про
третейські суди", рішення третейського
суду може бути оскаржене та скасоване
лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Судом встановлено, що третейські угоди,
договір кредиту № 770/9-643 від 18.03.2008 року
з додатковими угодами до нього, договір
поруки № 770/15-461 від 18.03.2008 року з
додатковими угодами до нього на даний
час є чинними.

З огляду на положення ст. 51 Закону
України "Про третейські суди", якою
визначені підстави для скасування
рішень третейського суду, перелік яких
є вичерпним, та не включає можливості
скасування рішення третейського суду з
підстав недійсності договорів,
враховуючи, що дана обставина не є
доведеною заявником.

Враховуючи вищевикладене, а також
беручи до уваги зміст заявлених вимог,
предмет спору та ухвалене третейським
судом рішення, суд вважає, що заява
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" про скасування
рішення третейського суду задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 12, 51 Закону
України "Про третейські суди", суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" про скасування рішення
третейського суду від 27 листопада 2013
року по справі за позовом ПАТ
"Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
договором кредиту - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: