Справа №485/471/14-ц 12.05.2014 12.05.2014 12.05.2014
Провадження №22-ц/784/1311/14
Суддя суду першої інстанції Квєтка
Доповідач апеляційного суду
Ухвала

Іменем України

12 травня 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Орельською Н.М.,

за участю представника заявника -
Плугового В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Снігурівської
міської ради Миколаївської області на
рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від
25 березня 2014 року, ухваленого за
заявою Снігурівської міської ради
Миколаївської області, заінтересована
особа - ОСОБА_4, про визнання спадщини
відумерлою,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року Снігурівська міська
рада Миколаївської області звернулася
до суду із заявою про визнання
відумерлої спадщини, до складу якої
увійшла земельна ділянка, площею 0.0525
га, що передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, розташованих
по вулиці Комсомольській, №42 в місті
Снігурівка Миколаївської області, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник зазначав, що у встановлений
законом строк після відкриття спадщини
будь-які спадкоємці із заявами про
прийняття спадщини, що залишилась
після смерті ОСОБА_5 до державної
нотаріальної контори не звертались.

Посилаючись на невизначеність із
суб'єктом права власності на земельну
ділянку, що створює перепони для її
належного використання та
унеможливлює розпорядження нею ОСОБА_4,
як власником будинку, що розміщений на
ній, заявник просив визнати вказану
спадщину відумерлою та передати її у
власність територіальній громаді
міста Снігурівка в особі Снігурівської
міської ради Миколаївської області.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від
25 березня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Снігурівська
міська рада Миколаївської області,
посилаючись на порушення районним
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити заяву про визнання
спадщини відумерлою.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_4 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1
(а.с.12).

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
Снігурівською міською радою 18 лютого
1994 року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №1653,
земельна ділянка, площею 0.0525 га,
передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель за
вищевказаною адресою, зареєстрована на
ім'я ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно актового запису про смерть №24
від 12 березня 2003 року, складеного
виконавчим комітетом Зеленівської
селищної ради Дніпровського району м.
Херсона, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.51).

Відмовляючи в задоволенні заяви,
районний суд посилався на те, що
відповідно до вимог ст.555 ЦК
Української РСР спадщина перейшла до
держави, а тому заява про визнання
спадщини відумерлою не підлягає
задоволенню.

З таким висновком колегія суддів
погоджується, з огляду на наступне.

Часом відкриття спадщини є день смерті
ОСОБА_5, тобто
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись із заявою про визнання
спадщини відумерлою, заявник посилався
на норму ст.1277 ЦК України 2003 року.

Заяви про визнання спадщини відумерлою
розглядаються в порядку глави 9
розділу 2 ЦПК України.

Положення ст.1277 ЦК України про те, що у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою, застосовується лише до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності ЦК України - з 01 січня 2004 року
(ст.5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004
року застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема відповідні
правила ЦК
Української РСР.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.555
ЦК Української РСР, спадкове майно за
правом спадкоємства переходить до
держави, у тому числі, якщо ні один із
спадкоємців не прийняв спадщини.

За такого, районний суд вірно
констатував той факт, що до даних
правовідносин застосуються норми ЦК
Української РСР 1963 року, за якими не
передбачено визнання спадщини
відумерлою.

Отже, при встановлені зазначених
фактів судом не було порушено норм
цивільного процесуального закону та
правильно застосовано норми
матеріального права.

Інші доводи в апеляційній скарзі
не спростовують висновки суду та в
скарзі відсутні посилання на докази,
які суд не дослідив.

За такого, рішення районного суду є
законним та обґрунтованим і не
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Снігурівської
міської ради Миколаївської області
відхилити, а рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 25 березня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: