АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2549/14
Головуючий в першій інстанції -
Доповідач - Котушенко С.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Макарова М.О.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 14 січня 2014 року
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
розподіл майна та зустрічним позовом
про розподіл майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року ОСОБА_4 (після зміни
прізвища ОСОБА_4) звернулась до суду з
уточненим в ході розгляду справи
позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна
(а.с.45-46). Позивачка вказувала на те, що з
26 квітня 1991 року по 30 травня 2012 року
перебувала з відповідачем у шлюбі. В 2007
році ними був придбаний автомобіль CHERI
TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1, котрий
був проданий відповідачем у 2012 році без
її згоди, а виручені кошти привласнено.
Посилаючись на те, що середня ринкова
вартість автомобіля, встановлена
автотоварознавчою експертизою, на
день його відчуження становила 69 934,38
грн., позивачка просила стягнути з
відповідача на її користь грошову
компенсацію у розмірі 34 967,19 грн.

ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом
про розподіл майна, вказуючи на те, що в
період шлюбу ними було придбано й інше
рухоме майно, яке також підлягає
поділу.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 14 січня 2014 року
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто
грошову компенсацію у розмірі 24 496,61
грн., а в задоволенні іншої частини її
позову, а також у задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, ставить питання
про зміну рішення в частині стягнення
компенсації вартості автомобіля та про
задоволення її позову в повному об'ємі.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі також
ставить питання про зміну рішення в
частині стягнення компенсації
вартості автомобіля та про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_4

В іншій частині рішення сторонами не
оскаржується і у відповідності зі ст.303
ЦПК України не переглядається.

Вивчивши доводи скарг, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає апеляційні скарги підлягаючими
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям під час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Розмір часток майна дружини та
чоловіка при поділі майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визначається за правилами
ст.70 СК України.

Судом встановлено, що з 26 квітня 1991 року
по 30 травня 2012 року сторони перебували
в зареєстрованому шлюбі, під час якого
придбали автомобіль CHERI TIGGO,
реєстраційний номер НОМЕР_1, котрий
було зареєстровано за відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що
після звернення позивачки до суду з
первісним позовом, в якому вона просила
виділити вказаний автомобіль
відповідачеві, стягнувши на свою
користь компенсацію половини вартості
автомобіля, на цей транспортний засіб
ухвалою Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 05 квітня 2012 року
було накладено арешт (а.с.15). Незважаючи
на це, згідно даних УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровської області від 16 травня
2012 року, вказаний автомобіль 24 квітня
2012 року був знятий з обліку, а 29 травня
того ж року зареєстрований за іншим
власником.

Пунктом 30 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року
роз'яснено, що рівність прав кожного із
подружжя на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст. 65 СК України.

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Встановивши, що відчуження спірного
автомобіля відповідач здійснив без
згоди позивачки, суд дійшов
правильного висновку про стягнення з
нього на користь ОСОБА_4 грошової
компенсації вартості 1/2 частини
проданого автомобіля.

Ухвалюючи рішення про стягнення
грошової компенсації у розмірі 24 496,61
грн., суд виходив з того, що спірний
автомобіль було продано відповідачем
за 48 993,23 грн., посилаючись на
довідку-рахунок з МРЕВ-2
м.Дніпропетровська (а.с.225). При цьому
суд не прийняв до уваги пояснення
ОСОБА_3 в судовому засіданні 30 травня 2012
року про те, що вказаний автомобіль
було продано ним за 51 000 грн. Тому
оскаржене рішення підлягає зміні в
частині розміру стягнення грошової
компенсації вартості частини
автомобіля з 24 496,61 грн. на 25 500 грн. та в
частині розміру стягнення судових
витрат з 352,26 грн. на 255 грн., а апеляційні
скарги - частковому задоволенню.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_3 на
те, що в момент продажу автомобіля
діяла презумпція згоди дружини, бо їх
шлюб з позивачкою був розірваний
пізніше, не є підставою для відмови у
задоволенні її позову, оскільки шлюбні
відносини сторонами було припинено за
декілька років до розірвання шлюбу, що
встановлено рішенням Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
30 травня 2012 року про розірвання шлюбу
(а.с.67).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 14 січня 2014
року змінити в частині розміру
стягнення грошової компенсації
вартості частини автомобіля з 24 496,61
грн. на 25 500 грн. та в частині розміру
стягнення судових витрат з 352,26 грн. на
255 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: