Справа № 466/2033/13
Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/1074/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів
Тропак О.В., Федоришина А.В.

з участю
секретаря Іванової О.О.

з участю
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Кредитної
спілки (далі-КС) «Орізон» на рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 28 листопада 2013 року по
справі за позовом Кредитної спілки
«Орізон» до ОСОБА_3, про відшкодування
збитків-,

в с т а н о в и л а:

КС «Орізон» звернулася з позовом
про стягнення з відповідача на її
користь боргу в сумі 5 546,25 грн. та
судових витрат. В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що 27
червня 2008 року між Львівською філією №1
КС «Орізон» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 45. Предметом
договору є 5 600 грн., які отримав
позичальник, з кінцевим терміном
повернення не пізніше 27 червня 2009 року.
Позивачем надано вказану суму в кредит,
відповідач свої зобов'язання за
договором не виконав. Шевченківським
районним судом м. Львова 22 грудня 2009
року ухвалено рішення за позовом КС
«Орізон» про стягнення з відповідача
заборгованості за цим договором в сумі
7075,64 грн. На виконання вказаного
рішення було видано виконавчий лист,
який з 1 березня 2010 року перебуває на
виконанні; на даний час виконання не
проведено. Оскільки відповідач
ухиляється від сплати боргу, кредитним
комітетом прийнято рішення про
відновлення з 1 липня 2011 року
нарахування відсотків за користування
кредитом в розмірі 42 % річних, про що
боржника було повідомлено
рекомендованим листом. За даними
нарахуваннями оплата не проводиться.
Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Львова від 28 листопада
2013 року відмовлено у задоволенні
позову КС «Орізон» до ОСОБА_3 про
стягнення з відповідача збитків в сумі
5546,25 грн.

Рішення оскаржила КС «Орізон».

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи. Зазначає, що
кредитним комітетом КС «Орізон» було
прийнято рішення з 1 липня 2011 року
відновити нарахування відсотків за
користування кредитом в розмірі 42%
річних та повідомлено відповідача про
це рішення. Посилається на те, що
відповідно до вимог ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Згідно п. 3.1
договору плата за користування
кредитом становить 42 % річних від суми
залишку кредиту за кожен день
користування кредитом. Проценти
нараховуються за фактичне число
календарних днів користування
кредитом за виключенням дня надання
кредиту. Згідно з п. 4 ст. 631 ЦК України
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення цивільного права, має право
на їх відшкодування. Вважає, що
позивачеві спричинено збитки в сумі 5
546,258 грн., які складаються із
нарахованих відсотків за користування
кредитом (42%) за рішенням кредитного
комітету - 2 055,58 грн. та збитків в сумі 3
490,67 грн. Просить скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити нове рішення про
стягнення з відповідача 5 546,25 грн. і
судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції; колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, оскільки суд
першої інстанції в частині відмови
стягнути 2055,58 грн. - нарахованих
відсотків за рішенням кредитного
комітету, зробив свої висновки без
належних підстав, висновки суду в цій
частині не відповідають фактичним
обставинам справи, встановленим на
підставі повної і всебічної перевірки
доказів, їх дослідження і правильної
оцінки; тому з висновками суду у
зазначеній частині погодитися не
можна.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Рішення вважається
обґрунтованим, якщо воно ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення у
зазначеній вище частині цим вимогам не
відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що 27 червня 2008 року
сторони уклали кредитний договір, за
умовами якого позивачем надано
відповідачу кредит в сумі 5 600 грн. зі
сплатою 42% річних за користування
кредитом. Термін дії договору 12
місяців. Відповідачем не виконувалися
належним чином зобов'язання за
вказаним кредитним договором.
Шевченківським районним судом м.
Львова ухвалено рішення у справі за
позовом КС «Орізон» про стягнення з
відповідача на користь позивача боргу
в сумі 7 075,64 грн. Вказане рішення
звернуто до виконання 1 березня 2010 року,
однак примусове виконання не
проведено, кошти позивачеві не
надійшли. Кредитним комітетом КС
«Орізон» прийнято рішення з 1 липня 2011
року відновити нарахування відсотків
за користування відповідачем кредитом
в розмірі 42%, про що повідомлено
відповідача.

Згідно зі ст.ст. 1054,1056-1 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредити і
сплатити проценти, визначені у
договорі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Статтею 599 цього Кодексу
встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Суд першої інстанції вірно виходив з
того, що наявність рішення суду про
задоволення вимог кредитора, яке на
даний час не виконано боржником, не
припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
відповідача від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином, однак у задоволенні
позову відмовив, з чим погодитись не
можна.

Зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом (ч.1
ст.598 ЦК України). Такі підстави
зазначені у ст.ст. 599-601,604-609 цього
Кодексу.

Пунктом 4 ст. 631 ЦК України передбачено,
що закінчення строку договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії договору; у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема відшкодування збитків
та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1
ст. 623 ЦК України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:1)
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якщо її
право не було порушене (упущена вигода).

Від дати планового закриття кредиту до
даного часу існує непогашена
відповідачем заборгованість в сумі 5 600
грн. Неповернення позичальником вчасно
коштів, які були видані йому як
фінансовий кредит, призводить до того,
що фінансова установа несе фінансові
витрати (збитки). Відповідно до Закону
України «Про кредитні спілки» та
статуту кредитна спілка надає кредити
своїм членам за рахунок залучених
внесків (вкладів) членів кредитної
спілки на депозитні рахунки. Надані
відповідачу кошти залучені з коштів
вкладників кредитної спілки, яким
нараховуються проценти про депозитних
вкладах. Діюча відсоткова ставка на
довгостроковий депозит у 2009 році
становить 22% річних, які позивач
виплатив своїм вкладникам.

Згідно п. 3.1 укладеного сторонами
договору плата за користування
кредитом становить 42 % річних від суми
залишку кредиту за кожен день
користування кредитом. Проценти
нараховуються за фактичне число
календарних днів користування
кредитом за виключенням дня
надання кредиту. Відтак, нараховані за
рішенням кредитного комітету проценти
відповідно до умов договору між
сторонами підлягають стягненню з
відповідача, який порушив свої
зобов'язання за кредитним договором
між сторонами, що узгоджується зі
змістом ст. 625 ЦК України. Вимоги про
стягнення суми боргу з врахуванням
індексу інфляції позивачем не
заявлені. Наявність інших збитків
позивачем не доведена. Відтак, вимога
про стягнення з відповідача в користь
позивача 3 490,67 грн. збитків до
задоволення не підлягає.

Стаття 214 ЦПК України вимагає від суду
під час ухвалення рішення об'єктивно
вирішити всі питання щодо обставин,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та визначити якими
доказами вони підтверджувалися.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення в частині відмови у стягненні 2
055,58 грн. не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, висновки суду першої
інстанції, викладені у оскаржуваному
рішенні, не відповідають обставинам
справи, що полягає у неправильній
оцінці встановлених судом фактичних
обставин і помилковому визначенні
юридичних наслідків цих обставин.
Таким чином,у цій частині суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального права, що
відповідно до ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення
про задоволення позову та стягнення з
відповідача вказаної суми, оскільки
позичальником порушено виконання умов
договору щодо виконання кредитних
зобов'язань, допущено заборгованість. В
решті позову слід відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
пропорційно до задоволених позовних
вимог судові витрати (сплачений
позивачем судовий збір) в сумі 129,94 грн.
(а.с.1-2, 121).

Керуючись ст.ст. 88, 303, п.п.1, 2 ч.1 ст.307, ст.
ст.308, 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 28 листопада
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити
частково. Стягнути із ОСОБА_3 в користь
Кредитної спілки «Орізон» 2055,58 грн.
(дві тисячі п'ятдесят п'ять грн. 58 коп.) у
зв'язку з невиконанням зобов'язань за
кредитним договором та 129,94 грн. судових
витрат, всього - 2 185,52 грн. ( дві тисячі
сто вісімдесят п'ять грн. 52 коп.). В решті
позову відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і з цього часу може бути
оскарженим у касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді