Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року
Рівненський міський
суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
злочину,-

в с т а н о в
и в :

В Рівненський міський суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину звернувся
ОСОБА_1

У своєму позові позивач просить суд
стягнути на його користь з ОСОБА_4
матеріальну шкоду в розмірі 1100,00 грн.;
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.;
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
витрати на правову допомогу в розмірі
447,20 грн. посилаючись на ті обставини, що
16 лютого 2012 року у м.Нововолинську,
ОСОБА_2, діючи за попередньо змовою з
раніше судимим ОСОБА_4, маючи на меті
протиправне заволодіння чужим майном
шляхом обману, для впізнання ОСОБА_4
ніби-то своїх загублених грошей, які
могли перебувати в ОСОБА_2 або в нього,
взяли у нього для огляду згорток з
грошима в сумі 3600,00 грн., які він вийняв
із внутрішньої кишені, ОСОБА_4, який
оглянув їх передав гроші ОСОБА_2
Обурившись такому вчинку ОСОБА_4 він
забрав гроші у ОСОБА_2 Дома він виявив,
що у нього зникли гроші в сумі 2200,00 грн.,
якими шляхом обману, протиправно
заволоділи ОСОБА_2 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 відшкодував завдану йому
матеріальну шкоду в сумі 1100,00 грн., а
саме половину від завданої йому
матеріальної шкоди, ОСОБА_4 завдані
йому матеріальні збитки не
відшкодував.

Крім того неправомірними діями
відповідачів йому була спричинена
моральна шкода, яка виразилась у тому,
що він переніс сильний душевний стрес,
душевні страждання та переживання. Він
являється пенсіонером, гроші йому були
потрібні для його лікування. Тому
просить суд стягнути солідарно з
відповідачів на його користь моральну
шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Також, за надання правової допомоги
він сплатив 447,20 грн., які просить суд
стягнути з відповідачів солідарно на
його користь.

В судове засідання позивач не
з'явився, однак подав до суду письмову
заяву у якій просив провести розгляд
справи у його відсутності, заявлені
позовні вимоги повністю підтримує та
просить суд їх задоволити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 та його представник заявлені
позовні вимоги визнали частково, не
заперечили проти обставин та доводів
позивача, а також розміру заподіяної
шкоди позивачу, однак просять суд
стягнути на користь позивача в рахунок
відшкодування шкоди з відповідачів в
рахунок відшкодування шкоди не
солідарно, а в рівних частинах.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4
не з'явився. Про день та час розгляду
справи повідомлявся судовою повісткою.
Причин своєї неявки суду не повідомив,
заяв чи клопотань про перенесення
розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши відповідача ОСОБА_2, його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
заявлені позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 16 лютого 2012
року після 10 год. 30 хв. ранку, ОСОБА_4 за
попередньою змовою з ОСОБА_2, з метою
вчинення незаконного заволодіння
чужим майном шляхом обману, повторно,
на автомобілі Ауді А6, номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, якому не
було повідомлено про злочинні наміри
щодо вчинення шахрайських дій з боку
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, прибули у
м.Нововолинськ Волинської області.
Прибувши до місця вчинення шахрайських
дій, що по вул.Святого Володимира у
м.Нововолинськ Волинської області
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, діючи згідно
заздалегідь розробленого плану,
спостерігаючи за оточуючими, обрали у
якості потерпілого ОСОБА_1, який вийшов
з банку. Відразу, згідно розподілу
ролей, до ОСОБА_1 підійшов ОСОБА_2, який
непомітно кинув перед потерпілим
заздалегідь підготовлений муляж
упаковки грошових купюр та відразу
зробив вигляд перед ОСОБА_1, що знайшов
ці кошти разом із останнім. Намагаючись
ввести потерпілого в оману, ОСОБА_2
вказав, що ці кошти вони знайшли разом,
а тому потрібно відійти у двір будинку
та поділити між собою, на що ОСОБА_1
погодився та пройшов з ОСОБА_2 в двір
сусіднього будинку № 4, що на
вул.Святого Володимира у
м.Нововолинську Волинської області. В
цей час згідно розподілу ролей, у двір
вказаного будинку підійшов ОСОБА_4,
який з метою введення потерпілого в
оману, відразу звернувся до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 із вимогою повернути ніби-то
згублені ним кошти, які останні
знайшли. Після цього, відразу вказав їм
показати всі наявні кошти, ніби-то з
метою огляду та впізнання своїх
втрачених. Діючи за попередньою змовою,
згідно розподілу ролей та заздалегідь
розробленого плану ОСОБА_2, з метою
виникнення довіри у потерпілого,
першим передав для огляду свій
гаманець для ОСОБА_4, який зробив
вигляд, що оглянув його, заявив, що це не
його кошти та повернув назад ОСОБА_2
після цього, ОСОБА_4 вказав потерпілому
ОСОБА_1 надати всі наявні кошти для
огляду, на що останній, перебуваючи в
омані, надав ОСОБА_4 особисто грошові
кошти. ОСОБА_4, діючи згідно заздалегідь
розробленого плану оглянув надані
ОСОБА_1 кошти, повідомив, що це не його
та передав їх ОСОБА_2, а сам з метою
відволікання уваги потерпілого,
звернувся до ОСОБА_1, щоб останній
показав всі кошти, які має при собі та
почав здійснювати огляд ОСОБА_1 ОСОБА_2,
в цей час, згідно розробленого плану,
скориставшись тим, що увагу
потерпілого відволікає ОСОБА_4
непомітно для потерпілого заволодів
частиною грошових коштів ОСОБА_1 в сумі
2200,00 грн., які сховав собі в одяг, а
решту, з метою маскування своїх
злочинних дій тримав у руках та
відразу, як ОСОБА_4 закінчив оглядати
одяг ОСОБА_1 повернув ці кошти
останньому. Потерпілий ОСОБА_1 не
усвідомлюючи, що йому повернули не всі
його кошти, з місця події пішов. ОСОБА_4
та ОСОБА_2 розділили між собою вказані
кошти в сумі 2200 грн., якими незаконно
заволоділи у ОСОБА_1, пройшли із
вказаного двору до місця стоянки
автомобіля Ауді А6, номерний знак
НОМЕР_1, де знаходився ОСОБА_6 та не
повідомляючи останньому про вчинення
злочинних дій, виїхали з м.Луцьк.

Вироком Рівненського міського суду
від 28 січня 2013 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.190 КК України та
призначено показання у виді штрафу в
розмірі 850 грн.

Вирок Рівненського міського суду від
03 березня 2011 року за вчинення злочину,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України
призначення покарання у виді 3 років
позбавлення волі і на підставі ст.ст.75,76
КК України звільненого від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком два роки виконувати окремо.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК
України та ч.2 ст.185 КК України та на
підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим
визначено ОСОБА_2, остаточне покарання
у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2
від відбування покарання звільнено з
випробуванням з іспитовим строком на
один рік шість місяців та застосовано
ст.76 КК України.

Оскільки всі збитки по справі
підсудними відшкодовані ОСОБА_1, то в
цивільному позові відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
та справ про адміністративні
правопорушення апеляційного суду
Рівненської області від 24 грудня 2013
року апеляцію потерпілого - цивільного
позивача ОСОБА_1 задоволено частково.

Вирок Рівненського міського суду від
28 січня 2013 року в частині вирішення
цивільного позову потерпілого ОСОБА_1
скасовано, а справу в цій частині
направлено на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства в той
же суд під головуванням іншого судді.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності, та те, що в судовому
засіданні було встановлено та доведено
зібраними у справі доказами, що саме
неправомірними діями відповідача
ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 було заподіяно
матеріальну шкоду внаслідок його
протиправних дій, суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення
матеріальної шкоди з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 в розмірі 1100,00 грн. є
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", розглядаючи позов про
відшкодування такої шкоди, суд повинен
з'ясувати, чи підтверджується факт
заподіяння потерпілому моральних чи
фізичних страждань, за яких обставин і
якими діями (бездіяльністю) вони
завдані, яким є ступінь вини
заподіювача, яких саме моральних чи
фізичних страждань зазнав потерпілий,
в якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі він оцінює
пов'язані з ними втрати та з чого при
цьому виходить".

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності, суд вважає, що
неправомірними діями відповідачів
ОСОБА_2, та ОСОБА_4 позивачу було
заподіяно моральну шкоду, яка
виразилась у душевних стражданнях та
переживаннях, у неможливості
використання належних йому коштів, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що з відповідачів ОСОБА_2, та
ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь
позивача ОСОБА_1 моральна шкода в
розмірі по 2500,00 грн. з кожного, оскільки
даний розмір моральної шкоди заявлений
позивачем з врахуванням вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було сплачено адвокату
ОСОБА_8 447,20 грн. за надану правову
допомогу, а оскільки рішення прийнято
на користь позивача, тому дані витрати
слід стягнути з відповідачів на
користь позивача в рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України,
ст.ст.15,23,1166,1167 ЦК України, суд,-

в и р і
ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
злочину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
заподіяну матеріальну шкоду в розмірі
1100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 заподіяну моральну
шкоду в розмірі по 2500,00 грн. з кожного та
витрати на правову допомогу в розмірі
по 223,60 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: