печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванов Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та додаткових витрат на
дитину,-

В С Т А Н О В И В :

28.08.2013 до суду звернулася позивач
ОСОБА_1 із позовом до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та
додаткових витрат на малолітню доньку -
ОСОБА_3

У позовній заяві вказано, що позивач та
відповідач перебували у
зареєстрованому шлюбі з 23.02.1990, у якому
народилося двоє дітей: ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3.
Шлюбні відносини подружжя припинило у
2002 році, з цього ж часу відповідач не
проживає разом із сім'єю, а 24.06.2010 шлюб
між позивачем та відповідачем
розірвано.

Як вказано у позові, донька ОСОБА_3
постійно проживає з позивачем за
адресою її місця проживання та
перебуває на її утриманні.

Позивачем також вказано, що відповідач
не є біологічним батьком доньки ОСОБА_3,
але добровільно за своєю ініціативою
був записаний її батьком. Разом з тим,
батьківські обов'язки стосовно
молодшої доньки відповідач не виконує,
не піклується та матеріально не
забезпечує її. Позивач наголошує у
позовній заяві, що 2010 року ОСОБА_3
перехворіла на інфекційний
мононуклеоз середньої тяжкості, у
зв'язку з чим у даний час та у
майбутньому потребуватиме лікування
та постійної підтримки стану здоров'я.

У позовній заяві зазначено, що
домовленості між нею та відповідачем
щодо сплати аліментів не досягнуто.
ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні
позивача.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання малолітньої ОСОБА_3 у
розмірі 1000,00 грн. щомісячно, а у разі не
підтвердження розміру доходу - не менше
30 % прожиткового мінімуму для
відповідного віку дитини, та 300,00 грн. на
додаткові витрати, пов'язані з
лікуванням дитини до повноліття ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, викладені у
позові обставини, просила їх
задовольнити, посилаючись на свій
матеріальний стан та обов'язок
відповідача як батька піклуватися та
утримувати дитину.

Будучи присутнім у судовому засіданні,
відповідач заперечував позовні вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Суд, вислухавши пояснення та доводи
позивача, заперечення відповідача,
дослідивши письмові докази у справі,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що під час
перебування сторін у шлюбі,
ІНФОРМАЦІЯ_3, народилася донька -
ОСОБА_3, що підтверджується даними
свідоцтва про народження /а. с. 5/.
Відповідно до нього, відповідач
записаний батьком дитини.

24.06.2010 між сторонами розірвано шлюб,
згідно зі свідоцтвом про розірвання
шлюбу між чоловіком ОСОБА_2 і дружиною
ОСОБА_1, про що Відділом реєстрації
актів цивільного стану Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
зроблено відповідний актовий запис №
184 /а. с. 6/.

Відповідач підтвердив, що фактично з 2002
року, коли шлюбні відносини подружжя
припинилися, він не проживає разом з
позивачем та дітьми. Також відповідач
зазначив, що він не є біологічним
батьком дитини, про що знав з моменту
народження ОСОБА_3, але погодився на
запис його батьком дитини.

Як зазначила у судовому засіданні
позивач, відповідач ухиляється від
виконання батьківських обов'язків по
відношенню до ОСОБА_3

Як вбачається з характеристики № 07 від
13.03.2013, що видана ОСОБА_3 дошкільним
навчальним закладом № 457, який вона
відвідувала з листопада 2009 року, батько
у вихованні дитини участі не приймає,
так як він ніколи не приводив дитину до
дитсадка, не приймав участі у заходах,
які проводилися для батьків у
дошкільному закладі /а. с. 7/.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей виникає з моменту їх народження
та зберігається до досягнення дітьми
повноліття. До того ж, обов'язок
утримувати дитину у рівній мірі
покладається як на матір, так і батька,
причому, обов'язком особистим,
індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов'язані утримувати свою
дитину незалежно від того, одружені
вони чи ні (у випадку народження дитини
під час фактичних шлюбних відносин),
або чи розірвано їх шлюб.

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Частиною 2 вказаної норми встановлено,
що мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідач у судовому засіданні надав
довідку № 160/06 від 16.01.2014 про те, що він
знаходиться на обліку у Печерському РУ
ПФУ і отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання як
інвалід І групи /а. с. 54/, та відповідно
отримує пенсію - регулярну грошову
виплату (у розрахунку на місяць), яка
призначається у встановленому
державою порядку як захід
матеріального забезпечення.

А отже, суд не вбачає підстав для
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі та застосування положень
ст. 184 СК України.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено
визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини судом.

Судом встановлено, що відповідач є
інвалідом I групи, тому враховує дану
обставину як підставу для визначення
розміру аліментів у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для тих, хто відноситься до
основних соціальних і демографічних
груп населення, а саме, як для дитини
відповідного віку, з розрахунків у
відповідності до ст. 7 Закону України
«Про державний бюджет», що відповідає
інтересам дитини та платоспроможності
відповідача.

У позовній заяві вказано, що у 2010 році
ОСОБА_3 перехворіла на інфекційний
мононуклеоз середньої тяжкості, тому
нині і у майбутньому потребуватиме
медичного догляду та лікування, у
зв'язку з чим позивач просить стягнути
з відповідача суму на додаткові
витрати у розмірі 300,00 грн. щомісяця до
досягнення дитиною повноліття.

На підтвердження вказаної вимоги
позивачем надано суду копію довідки
від 29.03.2013, видану ОСОБА_3 лікарем
Ковальчук Т. С. дитячого поліклінічного
відділення Дитячої клінічної лікарні
(ДКЛ № 7 ЦПВ) № 7 Печерського району м.
Києва /а. с. 8/.

З даної довідки вбачається, що дитина
спостерігається ДКЛ № 7 ЦПВ з дня
народження, до 1 року хворіла не часто, у
2010 році ОСОБА_3 перехворіла інфекційним
мононуклеозом середньої тяжкості, на
диспансерному обліку не перебуває.

Додатково позивачем надано копію
направлення ОСОБА_3 на аналізи,
видаткову накладну на придбання ліків
/а. с. 41, 42, 55, 57, 58/, копії форм рецептурних
бланків /а. с. 56/.

Частиною 1 ст. 185 СК України вказано, що
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Доказами, що підтверджують наявність
особливих обставин, які спричинили
додаткові витрати на дитину, можуть
бути документи, які свідчать,
наприклад, про витрати на додаткові
заняття, висновки МСЕК, довідки
медичних закладів та інші документи, що
підтверджують відповідний стан
здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і
свідчать про необхідність додаткових
витрат на лікування (на придбання
ліків, спеціальний медичний догляд,
санаторно-курортне лікування тощо).

Позивачем не доведено особливих
обставин, у яких перебуває донька
ОСОБА_3, пов'язаних із її станом
здоров'я, та у зв'язку із якими існує
потреба у призначенні стягнення
додаткових витрат з відповідача. З
медичної довідки від 29.03.2013 дитячого
поліклінічного відділення Дитячої
клінічної лікарні (ДКЛ № 7 ЦПВ) № 7
Печерського району м. Києва вбачається,
що дитина спостерігається як з
народження, так і на даний час у
вказаній дитячій поліклініці № 7, проте
на диспансерному обліку не перебуває.

Так само надані позивачем суду у якості
доказів копії направлень ОСОБА_3 на
аналізи, видаткові накладні на
придбання ліків, копії форм
рецептурних бланків, не можуть
свідчити про довготривалий, затяжний
або постійний характер захворювання,
патології, викликані інфекційним
мононуклеозом або іншою хворобою, у
зв'язку з чим дитина потребувала б
додаткових витрат.

Крім того, визначений позивачем розмір
додаткових витрат не підтверджено
відповідними доказами його
обґрунтованості. На інші обставини, як
на підставу зобов'язання відповідача
сплачувати суму додаткових витрат,
позивач не посилається та не зазначає.

Як вбачається з довідки від 29.03.2013
ОСОБА_3 на диспансерному обліку не
перебуває, а тому вимога позивача про
стягнення суми додаткових витрат з
відповідача у розмірі 300,00 грн. щомісяця
суд вважає не доведеною, а відтак такою,
що задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 88 ЦПК України, з
відповідача належить стягнути
сплачену позивачем та підтверджену
суму судового збору у розмірі 114,70 грн.
на користь останньої та суму 114,70 грн. в
дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 185, 191 СК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та додаткових витрат на
дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж.
м.Києва (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) аліменти на утримання
дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
певного віку, починаючи з 28 серпня 2013р.
і до досягнення повноліття дитиною.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення додаткових витрат на
дитину - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий
збір в розмірі 114 грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І. В. Литвинова