РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014
м. Рівне

Рiвненський мiський суд
Рівненської області в особi суддi
Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового
засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача
адвоката ОСОБА_3,

представника РОВКП ВКГ
«Рівнеоблводоканал» Шепелюк О.І.,

представника комунального
Рівненського ШЕУ Кулика В.А.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному

спpаву за позовом ОСОБА_2 до
Рівненського обласного виробничого
комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал»,
комунального Рівненського
шляхово-експлуатаційного управління
автомобільних доріг, третя особа на
стороні відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_6, про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов підтримав і просить суд стягнути
солідарно з Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал»
(далі - РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал»)
та комунального Рівненського
шляхово-експлуатаційного управління
автомобільних доріг (далі - Рівненське
ШЕУ) на його користь відшкодування
завданого матеріального збитку на суму
38464,39 гривень, 800 гривень витрат за
проведення звіту та 5000 гривень
компенсації заподіяної моральної
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 23 липня 2013 року в
місті Рівне на вулиці Дорошенка,
навпроти будинку № 5, керуючи
автомобілем «Volkswagen T4» державний номер
НОМЕР_2, наїхав на каналізаційний
колодязь, при цьому кришка люка
каналізаційного колодязя була
відкрита, в результаті чого автомобіль
отримав механічні пошкодження. Згідно
звіту про оцінку транспортного засобу
від 19 вересня 2013 року, йому завдано
матеріальних збитків на суму 38464,39
гривень. Також зазначає, що у зв'язку з
пошкодженням майна, йому спричинено і
моральної шкоди, розмір якої визначає у
сумі 5000 гривень. Вважає, що матеріальна
та моральна шкода мають бути
відшкодовані йому відповідачами, на
яких покладено обов'язок утримання в
належному стані автомобільних доріг та
їх елементів, зокрема на вулиці
Дорошенка в місті Рівне.

Представник РОВКП ВКГ
«Рівнеоблводоканал» Шепелюк О.І. в
судовому засіданні позов не визнала і в
задоволенні позову просить суд
відмовити.

На заперечення позовних вимог
посилається на те, що ОСОБА_2 не є
власником пошкодженого автомобіля, а
тому не має і права на відшкодування
шкоди, пов'язаної з пошкодженням цього
автомобіля, в тому числі і моральної.
Вважає, що у заподіянні шкоди відсутня
вина РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та
його працівників, які вживають
необхідних та передбачених чинним
законодавством заходів для
нормального утримання водопровідних
та каналізаційних мереж. Крім того,
звертає увагу на ту обставину, що огляд
та оцінка пошкодженого автомобіля були
проведені майже через два місяці після
події та без участі представника
відповідача і позивач не надав докази
про понесення ним витрат на ремонт
автомобіля, у зв'язку з чим заявлений
розмір майнової шкоди не може
вважатися обґрунтованим. Вимоги про
стягнення моральної шкоди вважає
необґрунтованими, недоведеними та
безпідставними.

Представник Рівненського ШЕУ Кулик В.А.
в судовому засіданні позов не визнав і
в задоволенні позову просить суд
відмовити.

На заперечення позовних вимог
посилається на те, що до утримання
інженерних комунікацій, а саме
водопровідних та каналізаційних мереж,
які належать РОВКП ВКГ
«Рівнеоблводоканал», Рівненське ШЕУ не
має відношення і за їх технічний стан
не відповідає. Претензій же щодо
незадовільного стану дорожнього
покриття позивач не має. Ставить під
сумнів розмір збитків, обрахований
через два місяці після події. Крім того
зазначає, що навпроти будинку № 5 на
вулиці Дорошенка в місті Рівне
каналізаційного колодязя взагалі
немає. Посилаючись на те, що позивач не
є власником автомобіля, вважає
безпідставними його вимоги про
відшкодування шкоди, завданої
пошкодженням цього автомобіля.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
недоведеними та безпідставними, а тому
позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 23 липня 2013 року в
місті Рівне на вулиці Дорошенка
автомобіль «Volkswagen T4» державний номер
НОМЕР_2 під керування позивача ОСОБА_2,
наїхавши на каналізаційний колодязь,
потрапив у дорожньо-транспортну
пригоду та отримав механічні
пошкодження.

При цьому, як слідує з пояснень
позивача, автомобілем «Volkswagen T4»
державний номер НОМЕР_2 він керував на
підставі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб, що відповідає
вимогам п.2.1. Правил дорожнього руху.

Вказаний автомобіль, згідно наданого
позивачем та оглянутого судом
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
24 грудня 2013 року, належить на праві
власності ОСОБА_7

Позивачем ОСОБА_2 суду була подана
заява про залучення до участі у справі
в якості третьої особи на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7, яку
суд, відповідно до вимог ч.3 ст.36 ЦПК
України, письмово повідомив про справу
та роз'яснив їй право заявити про свою
участь у справі. Однак, повідомлення
про згоду на участь у справі від ОСОБА_7
до суду не надійшло.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.23, ст.1167 ЦК
України моральна шкода, яка полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна, завдана
фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Виходячи з цих положень, право на
відшкодування заподіяної майну шкоди,
а також право на відшкодування
моральної шкоди, пов'язаної з
пошкодженням майна, має лише особа,
якій належить таке майно.

Правомірність використання позивачем
ОСОБА_2 автомобіля «Volkswagen T4» державний
номер НОМЕР_2 не надає йому право
вимагати відшкодування шкоди, завданої
цьому транспортному засобу, а також
моральної шкоди у зв'язку з
пошкодженням цього автомобіля.

Оскільки ОСОБА_2 не був власником
пошкодженого в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіля і права на відшкодування
шкоди власником йому не передавались,
то відсутні і передбачені чинним
законодавством підстави для
відшкодування на його користь
заподіяної транспортному засобу шкоди
та моральної шкоди у зв'язку з
пошкодженням цього транспортного
засобу.

При цьому суд звертає увагу на те, що
надане позивачем свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3 на ім'я власника ОСОБА_7, було
видане 24 грудня 2013 року, в той час як
дорожньо-транспортна пригода мала
місце 23 липня 2013 року. Жодних доказів
щодо належності транспортного засобу
на час дорожньо-транспортної пригоди
конкретній особі, в тому числі і ОСОБА_7,
позивачем суду не надано.

За встановлених по справі обставин
позовні вимоги суд визнає
безпідставними, недоведеними та
необґрунтованими.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК
України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Рівненського
обласного виробничого комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал»,
комунального Рівненського
шляхово-експлуатаційного управління
автомобільних доріг, третя особа на
стороні відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_6, про відшкодування збитків
відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 31 березня 2014
року.

Суддя: