Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/271/14
Головуючий у 1-й інстанції: Курдюков В.М.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на заочне рішення
Токмацького районного суду
Запорізької області від 04 листопада 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА :

05 серпня 2013 року ПАТ «Акцент-Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 08 вересня 2008 року
ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3 000
грн., у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

ОСОБА_4 підписом підтвердила свою згоду
на те, що заява разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
являється кредитним договором.

У порушення умов договору, ОСОБА_4
належним чином зобов'язання за
вказаним договором не виконувала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку з часу відкриття спадщини не
заявив про відмову від неї.

Спадкоємцем, що постійно проживав
разом із спадкодавцем ОСОБА_4, є ОСОБА_3,
який з часу відкриття спадщини
фактично управляє та володіє спадковим
майном - квартирою АДРЕСА_1

05 грудня 2012 року до спадкоємця ОСОБА_3
було направлено лист-претензію щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором, яка виконана не була.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, станом на 13
листопада 2012 року утворилась
заборгованість по тілу кредиту у
розмірі 2 056 грн. 84 коп.; по процентах за
користування кредитом у розмірі 5 121
грн. 29 коп.; по комісії у розмірі 4830 грн.,
всього на загальну суму 12 008 грн. 13 коп.,
яку позивач просив стягнути зі
спадкоємця ОСОБА_3

Заочним рішенням Токмацького
районного суду Запорізької області від
04 листопада 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ПАТ «Акцент-Банк» подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, допущені порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить заочне
рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 04 листопада 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
вислухавши пояснення представника
позивача за довіреністю, заперечення
ОСОБА_3, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до статті 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308
ЦПК України передбачено, що за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, якщо визнає, що його
постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
«Акцент-Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що в ході вирішення
спору не доведено укладання кредитного
договору між позивачем та ОСОБА_4

Вказаний висновок відповідає наданим
доказам, узгоджується з нормами
матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частини 2 статті
59, статті 60 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Статями 1054,1055 ЦК України передбачено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Акцент-Банк» просило стягнути з
ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 12 008
грн. 13 коп., яка утворилася станом на 13
листопада 2012 року за кредитним
договором від 08 вересня 2008 року,
укладеним між ПАТ «Акцент-Банк» та
ОСОБА_4 Посилалось на те, що 08 вересня 2008
року на підставі договору без номеру
ОСОБА_4 отримана кредит у розмірі 3 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Також позивач зазначав, що ОСОБА_4
особистим підписом підтвердила свою
згоду на те, що заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою є
кредитним договором. Належним чином
умови договору ОСОБА_4 не виконувала, а
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

Оскільки спадкоємцем являється ОСОБА_3,
позивач просив стягнути з нього
заборгованість, що утворилася станом
на 13 листопада 2012 року по кредитному
договору від 08 вересня 2008 року.

У обґрунтування позову надано заяву, у
якій містяться персональні дані ОСОБА_4
Між тим, у документі відсутній підпис
ОСОБА_4, дата документу та відомості
щодо організації, якій заява
адресована і у зв'язку з чим ( а. с. 9 ).

У документі ПАТ «Акцент-Банк», який
міститься на аркуші справи 10, відсутні
дані щодо фізичної особи, яка його
підписала, а також не прописані умови
кредитування. Будь-які інші письмові
докази, які б свідчили, що ОСОБА_4
укладала 08 вересня 2008 року з ПАТ
«Акцент-Банк» письмовий кредитний
договір на суму 3 000 грн. та фактично
отримала вказані кошти суду надано не
було.

Крім того, порядок пред'явлення
кредитором спадкодавця вимог до
спадкоємців і порядок їх задоволення
регулюються нормами статтями 1231, 1281, 1282
ЦК України.

За змістом частини 2 статті 1281 ЦК
України, Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, надавши
нотаріусу за місцем відкриття спадщини
претензію, заявлену у письмовій формі.
Про претензію, що надійшла, нотаріус
доводить до відома спадкоємців, які
прийняли спадщину або виконавця
заповіту.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а
претензію щодо боргів спадкодавця
позивач надіслав до нотаріальної
контори тільки 03 січня 2013 року, через
три роки одинадцять місяців після
відкриття спадщини та через три роки і
чотири місяці після закінчення строку
дії договору, на який посилається
кредитор. Діючим законодавством не
передбачено право продовжити
встановлений статтею 1281 ЦК України
строк для пред'явлення кредитором
претензій до спадкоємців померлого
боржника. Згідно частини 4 статті 1281 ЦК
України кредитор спадкодавця, який не
пред'явив вимоги до спадкоємців, що
прийняли спадщину, у встановлені
законом строки, позбавляється права
вимоги.

За таких обставин суду першої
інстанції обґрунтовано відмовив ПАТ
«Акцент-Банк» у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати, що справа вирішена
неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
відхилити.

Заочне рішення Токмацького районного
суду Запорізької області від 04
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: