Номер провадження № 22-ц/785/339/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів -Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Відкрите
акціонерне товариство
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» в особі Південного
району електричних мереж ВАТ «ЕК
Одесаобленерго» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану
через свого представника ОСОБА_5, на
рішення Київського районного суду
м.Одеси від 31 липня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа
ВАТ «ЕК Одесаобленерго» в особі
Південного РЕМ, про стягнення
матеріальних збитків у розмірі 42000
гривень та моральної шкоди у розмірі
50000 гривень.

21 січня 2013 року позивач уточнив позов,
та збільшив розмір матеріальних
збитків до 52000 грн., оскільки він
сплатив 10000 грн. за надання йому
правової допомоги по даній справі.

Позивач посилався на те, що він
протягом багатьох років проживає за
адресою: АДРЕСА_1 та володіє вказаним
будинком на підставі договору
дарування 1/2 частини житлового будинку,
укладеного 26.09.2001 року між ним та ОСОБА_6

Також позивач зазначив, що 07 червня 2010
року при усній розмові з відповідачем
дізнався, що той відрізав
електроживлення, перерізавши
електродроти, які живлять
електрострумом частину його
домоволодіння.

В результаті цього 19 червня 2010 року
позивач був вимушений зняти в оренду
квартиру для проживання, виходячи з
того, що в його будинку не має умов для
проживання.

Представник відповідача заперечував
проти позову.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 31 липня 2013 року уточнену
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа ВАТ «Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» в особі Південного
району електричних мереж ВАТ «ЕК
Одесаобленерго» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 500 гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просить рішення суду
скасувати, тому що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов»язковими підставами для
скасування рішення суду.

Справа в суді апеляційної інстанції
розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у відсутності позивача та його
представника, третьої особи, які
повідомлені про час та місце судового
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено наступне.

Позивач, посилаючись на ст.ст. 1166, 1167 ЦК
України, просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 52000 грн. та
моральну в розмірі 50000 грн.. завдану
неправомірними діями відповідача по
відключенню його частини будинку від
електропостачання.

Рішення Київського районного суду
м.Одеси від 31 липня 2013 року на користь
ОСОБА_3 стягнута моральні шкода у
розмірі 500 грн., в задоволенні позову
про стягнення матеріальної шкоди
відмовлено за недоказаністю.

Відповідач ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового запису №
8263 від 23.08.2013 року Відділу державної
реєстрації цивільного стану в м. Одесі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 06.11.2013 року зупинено
провадження по справі в зв»язку зі
смертю відповідача ОСОБА_4.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 28.02.2014 року відновлено
провадження по справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26.03.2014 року на підставі ст. 37
ЦПК України до участі у справі залучені
правонаступники відповідача: ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 , котрі прийняли спадщину після
його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1231 ЦК
України до спадкоємця переходить
обов»язок відшкодувати майнову шкоду
/збитки/, яка була завдана спадкодавцем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1231 ЦК
України до спадкоємця переходить
обов»язок відшкодування моральної
шкоди, завданої спадкодавцем, яке було
присуджено судом зі спадкодавця за
його життя.

Майнова та моральна шкода, яка була
завдана спадкодавцем, відшкодовується
спадкоємцями у межах вартості рухомого
чи нерухомого майна, яке було одержане
ними у спадщину.

Рішенням суду від 31.07.2013 року з ОСОБА_4
на користь позивача стягнута моральна
шкода у розмірі 500 грн.

Вказане рішення суду постановлене за
життя ОСОБА_4, судове рішення в цій
частині відповідач за життя, а також
його спадкоємці не оскаржували.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на ст.ст.
1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної чи юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується особою,
яка її завдала, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної
шкоди, яка складається з 42000 грн. за
оренду іншого житла та 10000 грн. за
надання правової допомоги по справі,
суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку про
відсутність доказів розміру вказаної
позивачем матеріальної шкоди.

Посилання позивача на договір оренди
житла від 19.06.2010 року як на належний та
допустимий доказ наявності
матеріальних збитків у розмірі 42000 грн.
є безпідставним. Вказаний договір
оренди від 19.06.2010 року не
зареєстрований в установленому
законом порядку в податкових органах.
Також відсутні докази його виконання
сторонами договору.

Крім того, позивачем не надано доказів
того, що він не міг проживати в своєму
будинку саме в зв»язку з відсутністю в
ньому електроенергії в результаті
незаконних дій відповідача по
відключенню його частини будинку від
електропостачання. Згідно Акту про
пожежу у будинку АДРЕСА_1 24.04.2008 року
відбулася пожежа, в результаті якої
пошкоджено будинок і позивач не міг в
ньому проживати.

Також актом від 26.06.2010 року органу
саморганізації населення мікрорайону
« 10 станція Великого Фонтану у м. Одесі»
встановлено, що будинок АДРЕСА_1
знаходиться в стані ремонту.

Посилання апеляційної скарги на
неправильність відмови у стягнення 10000
грн. за надання правової допомоги,
сплаченої позивачем ФОП «ОСОБА_10», не
може бути підставою для скасування
рішення суду в цій частині вимог.
Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України
витрати, пов»язані з розглядом справи,
а саме витрати на правову допомогу,
складають судові витрати. Згідно з ст. 84
ЦПК України витрати, пов»язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом. Встановлено, що 09.10.2012 року між
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_10 укладено Договір
на надання правової допомоги, за яким
ОСОБА_3 сплатив СПД ОСОБА_10 10000 грн. / а.с.
76-77/. В даному договорі відсутні
посилання на те, що правова допомога
ФОП ОСОБА_10 надається ОСОБА_3 саме по
даній справі. Крім того, встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
при розгляді справи інтереси позивача
в судових засіданнях представляв
ОСОБА_5 за довіреністю. Також не надано
доказів на підтвердження надання
правової допомоги позивачу саме
адвокатом чи фахівцем в галузі права та
розрахунків витрат на правову
допомогу, як того вимагає ст. 84 ЦПК
України. Не надані такі докази і до
апеляційної скарги, підписаної
представником позивача ОСОБА_5

Колегія суддів також погоджується з
висновками суду першої інстанції про
стягнення з відповідача моральної
шкоди у розмірі 500 грн. та вважає такий
розмір розумним та справедливим з
урахуванням доказів наявності
моральної шкоди у позивача та
матеріального стану відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 за життя та його
спадкоємці рішення суду не оскаржують.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які знаходяться в
матеріалах справи, належність та
допустимість яких перевірена судом та
їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 310, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через
представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Київського районного суду
м.Одеси від 31 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.Г.
Журавльов