Справа № 758/9171/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарях - Сотніковій І. О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з
зазначеним вище мотивуючи свої вимоги
ти, що згідно з ордером № 4943 серії А від
15.05.81 р., який виданий на підставі
рішення виконкому Київської міської
Ради народних депутатів від 11.05.81р.,
ОСОБА_6 було надано право на заняття
трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
житловою площею 42,23 кв.м., на сім'ю з
чотирьох осіб. Відповідно, договір
найму було укладено на підставі ордеру
з ОСОБА_6, а після його смерті в 1988 р., з
дружиною ОСОБА_7, яка померла в 1998 році.
Починаючи з 2011 року по теперішніх час,
рахунки на сплату комунальних послуг
по особовому рахунку видаються на
ОСОБА_1. Відповідачка, батьком якої є
позивач ОСОБА_4, була заінтересована в
АДРЕСА_1 з 21.09.93 р. Так, після розірвання
шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в 1997 році,
остання, забравши вся речі, залишивши
ключі від вхідних дверей квартири,
забрала дитину та добровільно
відмовилась від права користування
вказаним жилим приміщенням. 07.04.08 р.
відповідачка стала повнолітньою, після
чого позивачі повідомляли її про те, що
вона має проживати в зазначеній
квартирі, проводити оплату за
житлово-комунальні та інші послуги або
знятися з реєстраційного обліку у
вказаному помешканні, оскільки КП
«Виноградар» щомісячно проводить
нарахування за надання
житлово-комунальних та інших послуг
позивачам з урахуванням проживання
відповідачки. В позовній заяві також
зазначено, що відповідачка заявляла
позивачам про те, що проживати в
спірній квартирі наміру вона не має.
Оскільки відповідачка не проживає у
зазначеній квартирі, її особисті речі
там відсутні, позивачі і звернулись до
суду з позовом та просили визнати
відповідачку такою, що втратила право
користування жилим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивачів позов підтримала з підстав,
зазначених вище. Відповідачка та її
представник проти задоволення позову
заперечували, погодившись з тими
обставинами, що відповідачка в спірній
квартирі не проживає більше 6 місяців.

До початку судового засідання від
третьої особи надійшла заява, в якій
вона просила розглядати справу за
відсутності представника Подільської
РДА в м. Києві.

Вислухавши пояснення учасників
судового засідання, покази свідка,
дослідивши докази по справі, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову з наступних
підстав.

15.05.81 р. Виконавчим комітетом Київської
міської ради народних депутатів було
видано ордер № 4943 серії А від, на ім'я
ОСОБА_6, сім'я якого складається з 4-х
чоловік, на право заняття трьох кімнат,
загальною площею 42,28 кв.м. в окремій
квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 5). Даний ордер був
виданий на підставі рішення виконкому
Київської міської ради народних
депутатів від 11.05.81 р. № 786.

20.05.97 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було
розірвано шлюб (а.с. 10).

З пояснень учасників судового
засідання вбачається, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_8 місце проживання відповідачки
визначили з матір'ю - ОСОБА_8

За вказаний період часу матір'ю
відповідачки не вживались заходи по
збереженню за відповідачкою права
користування спірним жилим
приміщенням чи по вселенню в нього.

Зі змісту довідки форми № 3, виданої
Комунальним підприємством
«Виноградар», від 05.07.13 р. вбачається, що
в квартирі АДРЕСА_1 наступні особи:
ОСОБА_4, що мешкає на вказаній площі з
13.06.91 р.; ОСОБА_1, що мешкає на вказаній
площі з 03.09.81 р.; ОСОБА_5, що мешкає на
вказаній площі з 21.09.93 р.; ОСОБА_9, що
мешкає на вказаній площі з 15.05.98 р.;
ОСОБА_2, що мешкає на вказаній площі з
11.08.92 р.; ОСОБА_3, що мешкає на вказаній
площі з 04.12.93 р. (а.с. 6).

З даних акту від 03.12.12 р., що було
складено майстром т/д Ковальчук Ф.М.,
паспортиста Яценко О.К. в присутності
сусідів квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 на предмет проживання у
вказаній квартирі ОСОБА_5 (а.с. 11). В
зазначеному актів зазначено, що при
перевірці було виявлено, що за вказаною
адресою ОСОБА_5 зареєстрована, але зі
слів сусідів довгий час не проживає.

Акти аналогічного змісту в тому ж
самому складі були складені 25.01.13 р.,
20.02.13 р., 27.03.13 р., 17.04.13 р., 22.05.13 р. (а.с.а.с.
12-16).

В судовому засіданні відповідачка
зазначала про те, що між її батьками
існувала домовленість про те, що батько
не сплачуватиме аліменти, а буде
оплачувати комунальні послуги у
зазначеній квартирі до досягнення
донькою повноліття та за весь період її
навчання для того, щоб вона мала право
користування частиною квартири. Однак,
вказані доводи відповідачки нічим не
доведені, відсутні будь-які докази на
підтвердженні існування вказаної
домовленості, представник позивачів
наявність до мовлення заперечувала.

Крім того, відповідачка зазначила, що
вона намагалась поспілкуватись з
батьком з приводу свого вселення, однак
її дії полягали в тому, що вона ходила
біля будинку, очікуючи батька, дзвонила
в домофон та двері квартири, однак їй
ніхто не відчиняв, хоча, іноді, вона
чула, що в квартирі хтось є.

Вказані пояснення, на думку суду,
свідчать лише про можливі наміри та
бажання відповідачки, жодних дій,
направлених на реальне вселення в
спірну квартиру нею не здійснювались, з
позовами до суду вона також не
зверталась.

Після досягнення повноліття,
відповідачка жодного разу не
звернулась до власника житла чи органу,
який його обслуговує, з заявами про
збереження за нею права користування
спірним житлом, або з заявами про
встановлення порядку користування ним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК України у разі
відсутності без поважних причин в
житловому приміщенні більше шести
місяців наймача або членів його сім'ї в
судовому порядку зазначені особи
визнаються такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням.

З урахуванням вищевикладеного та
враховуючи те, що відповідачка, як було
встановлено в судовому засіданні, не
проживає за місцем реєстрації без
поважних причин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідачки на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 114 грн. 70 коп.

На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) судовий збір
в розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень
70 (сімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька