Справа № 472/1786/13-ц
районний суд Миколаївської області в
головуючого судді -
при секретарі -
з участю позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Веселинове
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
05 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики.
В позовній заяві позивач зазначив, що
03 липня 2009 року він позичив відповідачу
ОСОБА_2 гроші в сумі 5000 грн. строком до 01
листопада 2009 року під 50 % річних. На
підтвердження цього ОСОБА_2 надав
позивачеві розписку.
У встановлений договором строк
відповідач борг позивачеві не
повернув. В зв'язку з чим позивач
просить стягнути з відповідача суму
боргу 5000 гривень за договором позики та
коштами позики, а також судовий збір в
розмірі 229 гривень 40 копійок.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
просить суд позов задовольнити
повністю, оскільки відповідач позичив
кошти до 01 листопада 2009 року, але в
обумовлений строк суму позики не
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином: в судове засідання на
27.01.2014 р. повідомлений 26.12.2013 р., а в
судове засідання на 26.02.2014 р.
повідомлений 01.02.2014 р., що
підтверджується поштовими
неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач не
надав до суду заяву про розгляд справи
за його відсутності, не повідомив суд
про причини неявки в судове засідання,
та те, що позивач надав згоду на
проведення судового засідання у
відсутність відповідача, то суд вважає
за необхідне розглядати справу в
заочному порядку на підставі наявних у
справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
суд в межах заявлених вимог та поданих
доказів дійшов висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.
В судовому засіданні
встановлено, що 03 липня 2009 року позивач
ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2
гроші в сумі 5000 грн. строком до 01
листопада 2009 року під 50 % річних. На
підтвердження цього ОСОБА_2 надав
позивачеві розписку (а.с. 4).
У встановлений в розписці строк
відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання не
виконав та не повернув борг позивачу.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст.1047 ЦК України
встановлено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Згідно з вимогами вказаних вище
статей на підтвердження укладення
договору позики між сторонами позивач
ОСОБА_1 надав суду оригінал розписки,
яку відповідач підписав та якою
підтверджено факт отримання
відповідачем від позивача позики в
сумі 5 000 грн. Дана розписка
відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК
України. Факт підписання відповідачем
розписки та наявність боргового
документа у позивача є доказом
отриманння відповідачем від позивача
позики в сумі 5000,00 грн. та неповернення
боргу в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.
Оскільки в судовому засіданні
доведено факт отримання відповідачем
коштів в сумі 5000,00 грн., які відповідач в
обумовлений договором позики строк не
повернув, то з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути борг
розміром 5000,00 грн.
Частиною 1 ст.1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.
Якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов`язаний
сплатити грошову суму відповідно до
Згідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми за весь час
Відповідно до змісту розписки,
сторонами було досягнуто згоди щодо
сплати 50% річних за користування
Враховуючи умови договору позики,
проценти за користування грошима мають
стягуватися за період дії договору, а
саме: за договором позики на суму 5000
грн. відповідач мав сплатити 50% річних
за період з 03.07.2009 р. по 01.11.2009 р. і
повернути позивачу 5850 грн. до 01.11.2009 р. (50
: 365 = 0,137% за один день х 120 днів = 17% х 5000
З огляду на це, вимога позивача
про стягнення 50% річних процентів за
користування грошима за весь період
прострочення, що становить 2500 х 4 роки =10
000 грн., не відповідає умовам договору
позики та вимогам чинного
Таким чином, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 5850,00 грн., із яких: 5000
грн. основного боргу та 850 грн.
процентів за 120 днів за період з 03.07.2009 р.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно з вказаною нормою закону з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 89 грн. 47 коп.
судового збору. - (5850 грн. х 229,40 грн. :15 000
грн.= 89,47 грн.)

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, ч.4 ст.169,
ст.ст. 209, 212-215, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Верхошеть Радянського
району Кіровської області, паспорт
серії НОМЕР_2, (зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1, загальну суму боргу за
договором позики 5850 (п'ять тисяч
вісімсот п'ятдесят) гривень, з якої:
5000,00 (п'ять тисяч) гривень основного
боргу та 850,00 (вісімсот п` ятдесят)
гривень процентів за користування
грошима в період з 03 липня 2009 р. по
01.11.2009 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Верхошеть Радянського
району Кіровської області, паспорт
серії НОМЕР_2 (зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1, витрати по сплаті судового
збору за подання позовної заяви в сумі
89 (вісімдесят дев`ять) гривень 47 (сорок
сім) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Веселинівський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.
О. Орленко