У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -
Ковальчук Н.М.,

суддів: -
Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання -
Пиляй І.С.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 07 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" про
визнання незаконними та скасування
наказу про притягнення до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, стягнення моральної
шкоди та судових витрат по справі

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 07 лютого 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ
ПАТ „Державний ощадний банк" від 02
вересня 2013 року за № 226-к „Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності начальника філії -
Рівненського обласного управління АТ
„Ощадбанк" ОСОБА_4". Стягнуто з ПАТ
„Державний ощадний банк" на користь
ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду незаконним та
необґрунтованим, ПАТ „Державний
ощадний банк" оскаржило його в
апеляційному порядку. В поданій
апеляційній скарзі та доповненнях до
неї вказує, що суд безпідставно дійшов
висновку про недотримання
відповідачем вимог ч.1 ст. 149 КЗпП
України, оскільки комісією у складі 4-х
працівників ПАТ „Державний ощадний
банк" ОСОБА_4 було запропоновано надати
пояснення о 09 год.10 хв., о 11 год. 30 хв.
02.09.2013 р. та 02.10.2013 р. і складено
відповідні акти про відмову позивача
від надання письмових пояснень.
Законом не встановлено вимог до форми
та способу складання акту, а також
вимог щодо вказівки на акті вкотре
працівнику пропонується надати
пояснення. Крім того, необґрунтованим
є висновок суду про неприпустимість
відібрання пояснень у позивача його
підлеглими. Листом № 49-13/2013 р. за
підписом заступника голови правління
банку ОСОБА_5 від ОСОБА_4 було
витребувано пояснення щодо причин
порушень, встановлених Актом перевірки
стану захисту інформації в Управлінні
від 12.07.2013 р. Згідно наказу голови
правління № 54 від 07.02.2013 р. „Про
взаємозамінність (покладення
обов"язків) при тимчасовій відсутності
голови правління, перших заступників
голови правління та заступників голови
правління АТ „Ощадбанк" за
відсутності заступника голови
правління ОСОБА_6 (за яким згідно наказу
голови правління від 05.06.

________________________________________________________________________
____________________________________

Справа № 569/17426/13-ц
Головуючий в
суді І інстанції - Тимощук О.Я.

Провадження 22-ц 787/655/2014

Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

2013р. № 230 закріплено обов"язки
вирішення питань роботи управління
захисту інформації) його замінює
(виконує обов"язки) заступник голови
правління ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_4 був
відсутній на роботі 16.07.2013 р. (в день
надсилання листа), центральний апарат
банку листом від 28.08.2013 р. № 49-13/402, за
підписом ОСОБА_6, зобов"язав заступника
начальника Управління ОСОБА_9
повідомити позивача про необхідність
надання письмових пояснення у день
виходу на роботу після тимчасової
непрацездатності. Судом першої
інстанції, під час розгляду справи не
спростовано фактів, викладених в Акті
перевірки стану захисту інформації в
Управлінні від 12.07.2013 р., а отже,
відповідачем правомірно було
застосовано дисциплінарне стягнення,
передбачене ст. 147 КЗпП України. Сам
факт неотримання власником чи
уповноваженим ним органом пояснень не
може бути підставою для визнання
рішення про застосування
дисциплінарного стягнення незаконним.
Крім того, ОСОБА_4 не надано належних та
допустимих доказів спричинення йому
моральної шкоди та не наведено в чому
полягають втрати нормальних життєвих
зв"язків. Покликаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, яким у задоволенні
позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про порушення відповідачем
норм трудового законодавства при
застосуванні дисциплінарного
стягнення, з цих підстав задовольнив
позовні вимоги про скасування
оскаржуваного наказу та стягнув на
користь позивача завдану йому моральну
шкоду.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом встановлено: ОСОБА_4 працював у
ПАТ „Державний ощадний банк" на посаді
начальника філії - Рівненського
обласного управління АТ „Ощадбанк".

З 8 по 12 липня 2013 року у Рівненському
обласному управління АТ «Ощадбанк»
проводилась перевірка дотримання
вимог нормативних документів з питань
захисту інформації за результатами
якої 12 липня 2013 року складено Акт.

З 17 червня 2013 року до 30 серпня 2013 року
ОСОБА_4 перебував на стаціонарному
лікуванні, що підтверджується
листками непрацездатності.

Наказом голови правління ПАТ
„Державний ощадний банк" від 02.09.2013
року за № 226-к позивача було притягнуто
до дисциплінарної відповідальності та
оголошено йому догану за неналежне
забезпечення комплексу заходів щодо
підтримки необхідного рівня захисту
інформації у процесі експлуатації
автоматизованих систем у філії -
Рівненському обласному управлінні АТ
„Ощадбанк" та підпорядкованих ТВБВ, що
зумовило можливість здійснення
зловживань з використанням платіжних
систем та інформаційних мереж,
нецільового використванння
інформаційних ресурсів філії -
управління. Підставами наказу
послугувало: постановаа правління АТ
„Ощадбанк" від 02.09.2013 р. № 583, акт про
відмову надання письмових пояснень від
02.09.2012 р.

Зазначений наказ ОСОБА_4 в своїй
позовній вимозі просив скасувати.

З матеріалів справи вбачається, що 02
вересня 2013 року комісією у складі
заступника начальника філії -
Рівненського обласного управління АТ
„Ощадбанк" ОСОБА_9 та начальників
відділів вказаної філії ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 було запропоновано
позивачу надати пояснення по фактах
порушень, які викладені в Акті
перевірки стану захисту інформації в
Управлінні від 12.07.2013 р.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, про те, що ним було
дотримано встановлений законом
порядок притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності, не
заслуговують на увагу колегії суддів з
наступних підстав.

02.09.2013 р. комісія в складі працівників,
безпосереднім керівником яких був
ОСОБА_4, зажадала від останнього
пояснення щодо виявлених перевіркою
порушень.

Як вбачається з акту про відмову від
пояснень, позивач фактично не
відмовлявся їх надавати, а мав намір
надати такі пояснення після
ознайомлення із актом перевірки від
12.07.2013 р., який був складений під час
його тимчасової непрацездатності.

ОСОБА_4 приступив до роботи 02.09.2013 р. і в
цей день об 11 год. 30 хв. складено акт про
те, що ОСОБА_4 відмовився від дачі
письмових пояснень (а.с.76).

Того ж дня об 11 год 30 хв. одночасно, тим
самим складом комісії, складено акт про
відмову від ознайомлення з
оскаржуваним наказом від 02.09.2013 р. № 226-к
„Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності начальника філії -
Рівненського обласного управління АТ
„Ощадбанк" ОСОБА_4" Зазначене свідчить
про існування наказу №226-к на момент,
коли комісія зажадала від позивача
письмових пояснень.

Позивач власноручно зазначив, що
надасть письмові пояснення після
ознайомитись з Актом перевірки від
12.07.2013 р. Відповідачем не наведені
обставини, які перешкоджали б надати
позивачу Акт перевірки для
ознайомлення до видання наказу про
дисциплінарну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
неможливості одночасно зажадати
пояснень від позивача об 11 год. 30 хв. в
м. Рівне, провести засідання правління
ПАТ „Державний ощадний банк" та
скласти постанову № 583 від 02.09.2013 р., в
тексті якої вказано про відмову
позивача від надання пояснень, та
видати наказ головою правління ПАТ
„Державний ощадний банк" від 02.09.2012 р.
про оголошення догани в м. Києві, в
якому зазначено однією з підстав
видання наказу - відмова від дачі
пояснень.

Такі дії відповідача не можуть
узгоджуватись з вимогами трудового
законодавства щодо права працівника
надати роботодавцю об»єктивні
пояснення відносно інкримінованих
йому роботодавцем порушень трудової
дисципліни.

Колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги про те, що позивачу було
запропоновано надати пояснення о 9 год.
30 хв. 2 вересня 2013 року. Дане твердження
спростовується Актом про відмову
надання пояснень від 02 вересня 2013 року
в 11 годин 30 хвилин ( а.с.76). Саме в цьому
акті є власноручно написані пояснення
позивача про причину відмови від дачі
пояснень і це узгоджується з його
доводами про те, що дати пояснення
було запропоновано о 11 год.30 хв. і акт
складався один раз. В акті також не
зазначено про повторність відібрання
пояснень об 11 годині 30 хвилин.

За таких обставин місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку про
порушення відповідачем вимог ст. 149
КЗпП України при притягненні ОСОБА_4 до
дисциплінарної відповідальності.

Не спростовують законних висновків
суду доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення в частині
стягнення на користь позивача
моральної шкоди.

За ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Судом достовірно встановлено, що
відповідачем допущено порушення
законодавства про працю, які
виразилися в неправомірному
притягненні позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани. Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач зазнав
душевних страждань внаслідок
порушення його прав, приниження його
ділової репутації перш за все перед
колективом працівників, який він
очолював впродовж тривалого часу.
Зазначене свідчить про наявність
причинного зв'язку між моральною
шкодою та протиправним діянням
відповідача.

При визначенні розміру моральної шкоди
суд першої інстанції врахував норми
законодавства та обставини справи, та
визначив розмір моральної шкоди,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
характеру, обсягу душевних та
психічних страждань, яких зазнав
позивач, їх тривалість.

Норми процесуального права
передбачають, що обставини цивільних
справ з'ясовуються судом на засадах
змагальності, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів.
Щодо обов'язку доказування і подання
доказів, то кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Однак, будь-яких доказів,
які б заслуговували на увагу і
спростовували висновки суду особа, яка
подала апеляційну скаргу, суду не
надала.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
07 лютого 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді:
підпис
Григоренко М.П.
підпис
Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач
Коваальчук
Н.М.