Справа № 495/2120/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання про забезпечення
позову

по цивільній справі № 495/2120/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу за договором
позики,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
знаходиться цивільна справа № 495/2120/14-ц
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики.

26.03.2014 року ОСОБА_1 подано до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
заяву про забезпечення позову в
порядку статті 151 Цивільного
процесуального кодексу України шляхом
накладення арешту на ? частину квартири
АДРЕСА_1, яка розташована в місті
Білгород-Дністровський, яку
зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 на
підставі рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду (справа № 2-4363/11)
від 16.09.2011 року.

Така заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на
даний час невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання судового
рішення в майбутньому у випадку
відчуження ОСОБА_2 ? частини квартири
АДРЕСА_1, яка розташована в місті
Білгород-Дністровський в період
розгляду справи в суді.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі №
495/2120/14-ц, суд дійшов висновку про
задоволення такої заяви, виходячи з
наступного.

Згідно із частиною першою статті 151
Цивільного процесуального кодексу
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову (ч.2
ст.151 ЦПК України).

Частиною третьою ст.151 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів. Наприклад,
обмеження можливості господарюючого
суб'єкта користуватися та
розпоряджатися власним майном іноді
призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі
№495/2120/14-ц, підставою для її задоволення
зазначено, що на даний час існує
загроза невиконання судового рішення в
майбутньому, у випадку відчуження
ОСОБА_1 ? частини квартири АДРЕСА_1, яка
розташована в місті
Білгород-Дністровський в період
розгляду справи в суді.

В підтвердження даного факту, ОСОБА_1 до
заяви про забезпечення позову додає
роздруковані оголошення ОСОБА_2 з сайту
«www.slando.ua» та з сайту «www.inforico.ua», з яких
вбачається намір відповідача продати
дане майно, яке належить йому на праві
власності.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини
другої статті 151 Цивільного
процесуального кодексу України, пункту
4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», ОСОБА_1 визначено
належним чином та підтверджено
відповідними доказами обґрунтування
необхідності забезпечення позову, які
свідчать, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду у разі
задоволення позову.

Наявність зазначених вище відомостей,
обґрунтувань та доказів надає змогу
суду дійти висновку про наявність
достатньо обґрунтованого припущення,
що невжиття заходів забезпечення
позову може у майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі №
495/2120/14-ц підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного
процесуального кодексу України, заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 151, 153, 209, 210
Цивільного

процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по справі №495/2120/14-ц за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором позики - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову
шляхом накладання арешту на ? частину
квартири АДРЕСА_1, яка розташована в
місті Білгород-Дністровський, яку
зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 на
підставі рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду (справа № 2-4363/11)
від 16.09.2011 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати для виконання
до Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області.

Суддя
В.В. Мишко