Справа № 1319/8999/2012
пр.№ 2/464/229/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Чорної
С.З.

при секретарі Заневич
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
1/2 грошових коштів та стягнення коштів
та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в
якому після уточнення позовних вимог
просить визнати за нею право власності
на 1/2 грошових коштів, які були
зароблені за час спільного проживання
у шлюбі із ОСОБА_3 у розмірі 28250,00 дол.
США та стягнути із ОСОБА_3 на її користь
половину вартості автомобіля «Мазда 5
МТ ACTIVE», легковий седан - В, 2007 року
випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 у
розмірі 77650,00 грн. В обгрунтування
позову покликається на те, що 14.04.1999р.
уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 Під
час перебування у шлюбі в 2007р. ними
придбано автомобіль марки «Мазда 5», 2007
року випуску, чорного кольору, д.н.з.
НОМЕР_1, за 155300,00 грн. Даний автомобіль в
ДАІ оформлено лише на відповідача,
автомобілем відповідач користується
одноособово, хоча він придбаний за
спільні кошти подружжя, тому вважає, що
відповідач зобов'язаний компенсувати
їй половину вартості вказано
автомобіля у розмірі 77650,00 грн. Оскільки
в ході розгляду справи було з'ясовано,
що відповідачем ОСОБА_3 під час
перебування у шлюбі на депозитних
рахунках банківських установ було
розміщено 56500,00 дол. США, від так їй
належить половина із вказаної суми у
розмірі 28250,00 дол. США, які слід стягнути
із відповідача ОСОБА_3. на її користь.

Відповідач ОСОБА_3 подав зустрічний
позов, яким після у уточнення позовних
вимог просить визнати за ним право
власності на грошові кошти набуті за
час спільного подружжя із ОСОБА_2 у
розмірі 7630 дол. США та 18917,00 грн., визнати
за ним право власності на 1/2 автомобіля
«KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_2, стягнути із ОСОБА_2
на його користь 38100,00 грн. в рахунок
компенсації 1/2 частки у праві спільної
сумісної власності на майно, стягнути з
ОСОБА_2 на його користь судові витрати в
розмірі 304,70 грн. В обґрунтування позову
покликається на те, що за час
перебування у шлюбі із ОСОБА_2, ними
спільно було придбано предмети
побутового користування та меблі
загалом на суму 76200,00 грн., відповідно
із відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути
компенсацію на його користь 1/2 частки
вказаного майна у розмірі 38100,00 грн.
Оскільки в ході розгляду справи було
з'ясовано, що ОСОБА_2 під час
перебування у шлюбі на депозитних
рахунках банківських установ було
розміщено 15260,00 дол. США та 37835,79 грн., від
так йому належить половина із вказаної
суми у розмірі 7630,00 дол. США та 18917,00 грн.,
які слід стягнути із відповідачки
ОСОБА_2 на його користь. Також ОСОБА_2 за
час перебування у шлюбі із ним за
рахунок кредитних коштів було
придбано автомобіль марки «KIA RIO», д.н.з.
НОМЕР_2, який було оформлено на батька
ОСОБА_2 - ОСОБА_4, оскільки вказаний
автомобіль було придбано за його згоди
на отримання кредиту і під час
перебування сторін у шлюбі, тому
вважає, що він також має право на 1/2
вказаного автомобіля.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач ОСОБА_2 вимоги за
основним позовом підтримали в повному
обсязі, дали пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві та заяві
про уточнення позовних вимог, просили
позов задоволити. Проти зустрічного
позову заперечили та пояснили, що
подружжя проживало у орендованій
квартирі, що належить батькам ОСОБА_2 і
в якому були всі необхідні предмети
побутового користування та меблі,
відтак вимоги ОСОБА_3 щодо
відшкодування компенсації за придбане
за час шлюбу майно вважають
необґрунтованими, автомобіль «KIA RIO»,
д.н.з. НОМЕР_2, було придбано у кредит
батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_4, при цьому
ОСОБА_2 виступала лише поручителем
вказаного кредитного договору. На
даний час кредит погашено та власником
вказаного автомобіля є ОСОБА_4, відтак
вказаний транспортний засіб не може
вважатися спільним майном подружжя.
Щодо грошових коштів знятих ОСОБА_3 із
депозитного рахунку, то такі не можуть
бути предметом розгляду судового
спору, оскільки такі зняті для
утриманні двох дітей, які залишились на
утриманні ОСОБА_3 Основний позов
просили задоволити у повному обсязі, у
задоволенні зустрічного позову
просили відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 основний позов
заперечив та пояснив, що автомобіль
марки «Мазда 5», 2007 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1, придбано у кредит, оскільки
кошти по кредиту не поверталися, тому
за рішенням суду в погашення
заборгованості вказаний автомобіль
передано банку. Щодо коштів, які
розміщено ним на депозитних рахунках,
то такі були позичені ним у ОСОБА_6 для
купівлі житла, так як житло не було
придбано, тому кошти було розміщено на
депозитному рахунку, для погашення
позики за розпискою вказані кошти було
знято із депозиту та повернуто ОСОБА_6,
відповідно вказані кошти також не
можуть бути предметом спору. Позовні
вимоги за зустрічним позовом підтримав
у повному обсязі, дав пояснення
аналогічні до змісту зустрічного
позову та заяви про уточнення позовних
вимог, просив зустрічний позов
задоволити у повному обсязі, у
задоволенні основного позову просив
відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши оставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги як за
основним позовом, так і за зустрічним
позовом слід задоволити часткового з
наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про
одруження від 14.04.1999р. № 118179 виданого
Відділом РАЦС Залізничного району
м.Львова, 14 квітня 1999р. зареєстровано
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, прізвище
якої після одруження змінено на
«ОСОБА_2» (Т.1 а.с.4).

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності та
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Спір про розірвання шлюбу на даний час
знаходиться у провадженні суду, справа
№ 464/2676/13-ц і рішення у даній справі не
вступило у законну силу.

ОСОБА_2 просить визнати майном, що є
спільною сумісною власністю подружжя:

- автомобіль марки Мазда 5 МТ ACTIVE,
легковий седан - В, 2007 року випуску,
чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю
155300,00 грн., який було придбано 13.08.2007 р.;

- грошові кошти у розмірі 56500,00 доларів
США, які були розміщені ОСОБА_3 на
депозитних рахунках у банківських
установах, а саме у АТ
«Брокбізнесбанк» в період 21.07.2008 р. по
17.09.2009 р. - 9000,00 доларів США, в період
10.09.2008 р. по 17.09.2009 р. - 6500,00 доларів США, в
період 10.09.2008 р. по 17.09.2009 р. - 8500,00 доларів
США, у ПАТ «Ощадбанк» 32500,00 доларів США.

ОСОБА_3 просить визнати спільним майном
подружжя:

- предмети побутового
користування та меблі придбані за час
шлюбу загалом на суму 76200,00 грн.;

- автомобіль марки KIA RIO, д.н.з.
НОМЕР_2, придбаний у 2010 р. ОСОБА_2 у виді
поручителя за кредитним договором,
оскільки кредит погашався саме ОСОБА_2,
а не боржником - її батьком ОСОБА_4

- грошові кошти у розмірі 15260,00
доларів США та 37835,79 гривень, які були
розміщені ОСОБА_2 на депозитних
рахунках банківських установ, а саме у
АТ «Ощадьбанк» в період з 27.02.2012 р. по
11.09.2012 р. - 10260,00 доларів США, по 10.09.2012 р.
- 37835,79 грн., у ПАТ КБ «Надра» - 5000,00
доларів США.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму
ВСУ №11 від 21.12.2007р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ майна подружжя,
поділ спільного майна подружжя»
здійснюється за правилами,
встановленими ст.69-72 СК та ст.372 ЦК.

Пунктами 23, 24 Постанови Пленуму ВСУ № 11
від 21.12.2007р. «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

В судовому засіданні встановлено та не
заперечено жодною із сторін, що шлюбні
відносини між сторонами припинилися у
вересні 2012 р., відповідно поділу
підлягає майно набуте за час шлюбу і
наявне у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент
припинення спільного ведення
господарства.

У відповідності до ч. 3 ст.10, ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановленим цим Кодексом. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виник спір.

Виходячи із договорів позички від
01.08.2004 р., 28.07.2007 р., 27.07.2010 р., ОСОБА_8
передано ОСОБА_2 у безоплатне
користування квартиру за адресою
АДРЕСА_1. Для фіксування майна, що
знаходиться у квартирі, яка
передається у користування, між
сторонами було укладено акти прийому
-передачі, як додаток до Договорів
позички, із яких вбачається, що
квартира було укомплектована
предметами побутового користування,
меблями, дверима, світильниками,
посудом. / т. 1 а.с.75-86/.

Доказів придбання майна для побутового
користування, меблів та іншого майна за
час перебування сторін у шлюбі на суму
76200,00 грн., ОСОБА_3 не представлено,
відтак позовні вимоги щодо
відшкодування компенсації половини
вартості вказано майна задоволенню не
підлягають за необґрунтованістю.

Як вбачається із кредитного договору №
2203-1995 від 18.10.2010 р. між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір на суму
45000,00 грн. на оплату вартості
автомобіля марки «КІА» моделі «RIO»
згідно до договору купівлі-продажу №
812723-F00327 від 09.10.2010 р., укладеного між
ОСОБА_4 та ТОВ «Фалькон-Авто». / Т.2 а.с.
105-107/ Поручителем по вказаному
кредитному договору було залучено
ОСОБА_2, що підтверджується Договором
поруки № 2203-1995 від 18.10.2010 р. /т. 2 а.с.
109-110/. Із виписок ПАТ «Ощадбанк» по
кредитних рахунках відкритих згідно
кредитного договору від 18.10.2010 р. №
2203-1995 вбачається, що кошти по кредиту
поверталися ОСОБА_4 / т. 2 а.с. 91-96/. Із
відзиву ОСОБА_4 вбачається, що
автомобіль марки «КІА» моделі «RIO», він
придбав за власні кошти та вказаний
автомобіль зареєстровано за ним/т. 2 а.с.
73-74/.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.321 ЦК
України право власності є непорушним,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права та обмежений у
його здійсненні, відтак автомобіль
марки «КІА» моделі «RIO», д.н.з. НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_4, не може бути визнаний
спільним майном подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_2

Рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 23.04.2013р. /т.2 а.с.128-130/
встановлено, що 14.08.2007 р. між ВАТ
«Ощадбанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 2203-1536, за яким
ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 139000,00
грн. під 9.5 % річних з кінцевим терміном
повернення 14.08.2014 р. Банк виконав свої
обов'язки за кредитним договором, а
саме надав кредит ОСОБА_3 шляхом
перерахування коштів з кредитного
рахунку позичальника на поточний
рахунок продавця товару для здійснення
оплати за автомобіль марки «MAZDA 5», д.н.з.
НОМЕР_1, за договором купівлі-продажу
№08-205 від 13.08.2007 року, укладеним між
ОСОБА_3 та МПП ВКФ «Гелікон». Для
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору ОСОБА_3 на підставі
договору застави від 14.08.2007 року
передав у заставу банку вказаний
транспортний засіб, однак починаючи з
вересня 2012 року порушував умови
кредитного договору, а саме
прострочував сплату чергових платежів
за кредитом та процентів. За наслідками
розгляду справи, вказаним рішенням
суду звернено стягнення на
транспортний засіб марки «MAZDA» модель «
5 MT ACTIVE», 2007 року випуску, номер
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
належний на праві власності ОСОБА_3, та
переданий в заставу Публічному
акціонерному товариству «Державний
ощадний банк України» за договором
застави механічного транспортного
засобу №Д-1342 від 14.08.2007 року. Оскільки
автомобіль марки «MAZDA 5», д.н.з. НОМЕР_1,
на момент припинення ведення спільного
господарства вилучений у ОСОБА_3 за
рішення суду та переданий ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
відповідно вказаний транспортний
засіб не може бут визнаний об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Із листа ПАТ «Державний ощадний банк
України» № 11-005/5464 від 29.07.2013 р. /т.1 а.с.
206-207/ вбачається, що ОСОБА_3 у АТ
«Ощадбанк» було вкладено кошти на
наступні депозитні рахунки:

- «Динамічний» № 24 період 11.09.2009 -
11.03.2010 р. на суму 24000,00 дол. США;

- «Динамічний» № 64 період 11.03.2010 -
10.06.2010 на суму 24000,00 дол. США;

- «Депозитний» № 45 період 03.09.2010 -
07.02.2011 на суму 8000,00 дол. США;

- «Накорпичувальний» № 17 період
09.12.2010 - 07.02.2011 на суму 25000,00 дол. США;

- «Комбінований» № 11 період 08.08.2011 -
09.11.2011 на суму 32500,00 дол. США;

- «Комбінований» № 34 період 09.11.2011
- 10.02.2012 на суму 32500,00 дол. США;

- «Комбінований» № 51 період 10.02.2012 -
10.09.2012 на суму 32500,00 дол. США.

Враховуючи, що кошти неодноразове
перекладалися із одного депозиту на
інший і на момент припинення ведення
спільного господарства у ОСОБА_3
знаходились кошти на депозитному
рахунку в розмірі 32500,00 дол. США, які
слід визнати спільним майном подружжя.

Із листа ПАТ «Державний ощадний банк
України» № 11-05/6015 від 29.08.2013 р. та
виписки історій операцій /т. 2 а.с. 12-33/
вбачається, що ОСОБА_2 було вкладено
кошти на наступні депозитні рахунки:

- № -3 період 21.02.2011 - 22.08.2011 р. на
суму 31503,52 грн.:

- № -8 період 22.08.2011 - 22.08.2012 на суму
33362,81 грн.;

- № -7 період 22.08.2011 - 18.02.2012 на суму
8850,74 дол. США;

- № 717613 період 22.08.2012 - 10.09.2012 на суму
37835,79 грн.;

- № 15662 період 27.02.2012 - 11.09.2012 - на суму
10260,00 дол. США.

Враховуючи, що кошти неодноразове
перекладалися із одного депозиту на
інший і на момент припинення ведення
спільного господарства у ОСОБА_2
знаходились кошти на депозитних
рахунках в розмірі 37835,79 грн. та 10260,00
дол. США, які слід визнати спільним
майном подружжя.

У відповідності до ч.3 ст.368 ЦК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.70 СК України
передбачено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Враховуючи, що сторони не дійшли згоди
щодо поділу майна набутого під час
шлюбу, зокрема грошових коштів
розміщених на депозитних рахунках, які
були зняті за день або в день подання
позову про поділ майна подружжя, відтак
поділу підлягають кошти в розмірі
32500,00 дол. США, що були зняті із
депозитного рахунку ОСОБА_3, та кошти в
розмірі 37835,79 грн. та 10260,00 дол. США, які
були зняті із депозитного рахунку
ОСОБА_2

Враховуючи наведене із ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 слід стягнути 129886,25 грн.
компенсації 1/2 вартості коштів у
розмірі 32500,00 дол. США (еквівалентно
сумі 259772,50 грн.) та із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 слід стягнути 59917,90 грн.
компенсації 1/2 коштів у розмірі 37835,79
грн. та 10260,00 дол. США (еквівалентно сумі
82000,02 грн.).

На підставі ст.ст. 57, 60, 65, 69-72 СК України,
Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ майна
подружжя» та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 129
886,25 грн. - компенсації 1/2 вартості
спільного майна подружжя (грошових
коштів).

В решті позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 59
917,90 грн. - компенсації 1/2 вартості
спільного майна подружжя (грошових
коштів).

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуюча: