Справа № 758/8924/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарі - Онопченко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до Київської міської ради,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Київської міської ради, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати
ОСОБА_3, яка постійно проживала в
АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина, до складу якої
входили у тому числі будинок та
земельна ділянка площею 0,0759 га. 19.12.1996
року ОСОБА_3 було складено заповіт на
ім'я ОСОБА_4, за яким передбачався
перехід йому 3/4 частин житлового
будинку АДРЕСА_1. Позивач є власником 1/4
частини цього ж будинку. Стосовно
земельної ділянки в заповіті зазначено
нічого не було, отже до заповіту вона не
входить. 10.04.2001 року ОСОБА_4 отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, після чого уклав договір
дарування 3/4 частин житлового будинку
на ім'я ОСОБА_2 З моменту смерті матері
позивач проживав у належній йому 1/4
частині житлового будинку. Протягом
всього часу до смерті матері ОСОБА_1
проживав поряд з нею, оскільки вона
була в безпорадному стані, і здійснював
та продовжує здійснювати нагляд за
прилеглою земельною ділянкою,
підтримував та підтримує її в
належному стані. Ці факти свідчать про
фактичне прийняття позивачем спадщини,
а саме земельної ділянки площею 0,0759 га.
ОСОБА_2 фактично прийняття спадщини -
земельної ділянки не здійснював і до
державної нотаріальної контори у
визначений законом строк не звертався,
в будинку не проживав. В державному
акті про право приватної власності на
землю зазначено, що позивач ОСОБА_1 має
у спільній приватній власності
земельну ділянку разом із ОСОБА_3
Зазначені вище обставини свідчать про
фактичний вступ позивачем у спадщину, а
саме в управління земельною ділянкою, і
про відсутність дій, що свідчать про
фактичне прийняття спадщини ОСОБА_2
Позивач просить визнати за ним право
власності на земельну ділянку площею
0,0759 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, та
стягнути з відповідача судові витрати.

Під час розгляду справи в якості
відповідача до участі у справі було
притягнуто ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали свої позовні
вимоги з тих же підстав, просили позов
задовольнити.

Представник відповідача - Київської
міської ради в судове засідання не
з'явився, про день і час розгляду справи
повідомлений, тому суд вважав за
можливе розглядати справу за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
в судовому засіданні з позовом не
погодилися, просили відмовити в
задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.4).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є
дітьми померлої ОСОБА_3, а отже
спадкоємцями першої черги в рівних
частках відповідно до ст. 529 ЦК України
1963 року, що діяв на час відкриття
спадщини.

На день смерті спадкодавиці їй
належало на праві власності 3/4 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, на які 19.12.1996
року нею було складено заповіт на ім'я
ОСОБА_4 (а.с.5 - копія заповіту).

1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1
належить на праві власності позивачу
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
на спадщину, виданого 17.10.1996 року Першою
Київською державною нотаріальною
конторою (а.с.19 - копія свідоцтва).

10.04.2001 року державним нотаріусом
Четвертої Київської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на 3/4 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_3
(а.с. 106 - копія свідоцтва).

14.03.2003 року ОСОБА_4 подарував 3/4 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (а.с.59
- довідка Київського БТІ).

На підставі розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
15.09.1997 року №1426 ОСОБА_3 та ОСОБА_1
передано у спільну приватну власність
земельну ділянку площею 0,0759 га по
АДРЕСА_1 для обслуговування жилого
будинку і господарських будівель.

Відповідно до вказаного розпорядження
24.03.1999 року ОСОБА_1 отримав Державний
акт на право приватної власності на
землю, зареєстрований за №85-2-00106 (а.с.6),
а ОСОБА_3 - Державний акт на право
приватної власності на землю,
зареєстрований за №85-2-00107 (а.с.44 -
довідка №3137 від 07.08.2001 року Київського
міського управління земельних
ресурсів, а.с. 136 - копія акту).

Положеннями ст. 42 Земельного кодексу 1990
року передбачалось, що громадяни, яким
жилий будинок, господарські будівлі та
споруди і земельна ділянка належать на
праві спільної сумісної власності,
використовують і розпоряджаються
земельною ділянкою спільно.
Використання і розпорядження
земельною ділянкою, що належить
громадянам на праві спільної часткової
власності, визначаються
співвласниками цих об'єктів і
земельної ділянки пропорційно розміру
часток у спільній власності на даний
будинок, будівлю, споруду.

Отже, на день смерті ОСОБА_3 їй належало
на праві власності 3/4 частини земельної
ділянки площею 0,0759 га по АДРЕСА_1,
заповіт на яку вона не залишила.

Відповідно ч. 1 до ст. 537 ЦК України 1963
року частина майна, що залишилась
незаповіданою, розподіляється між
спадкоємцями за законом, закликаними
до спадкоємства в порядку статей 529 - 533
цього Кодексу.

Тому 3/4 частини земельної ділянки
площею 0,0759 га по АДРЕСА_1 є спадковим
майном, яке успадковують спадкоємці за
законом.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/4 частини
земельної ділянки та будинку АДРЕСА_1,
зареєстрований у цьому будинку та на
момент смерті матері і після її смерті
користувався ним та земельною ділянкою
в повному обсязі, оскільки порядок
користування будинком і земельною
ділянкою не визначений і вони в натурі
не розподілені.

Крім того, 04.04.2006 року ОСОБА_1 подав до
Четвертої Київської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини у виді земельної
ділянки по АДРЕСА_1 після померлої
матері, на звороті якої державним
нотаріусом зазначено про те, що фактом
прийняття спадщини є сумісне
проживання спадкоємця зі
спадкодавицею до дня смерті останньої
з 16.10.1961 року по час, що стверджується
штампом УВС Подільського району (а.с.115 -
копія заяви).

Вказані обставини щодо користування
будинком та земельною ділянкою на
момент смерті і після смерті ОСОБА_3
підтвердила в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5

За приписами ст. 549 ЦК України 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Оскільки позивач фактично вступив в
управління спадковим майном, він
прийняв спадщину після померлої матері
ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 03.02.2000 року, т.т. у
шестимісячний строк, подав до
Четвертої Київської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини у виді будинку
АДРЕСА_1 після померлої матері (а.с.94 -
копія заяви), а 02.01.2003 року - подав заяву
про прийняття спадщини у виді
земельної ділянки за тією ж адресою
(а.с. 111) .

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням, а тому зі
змісту цих норм вбачається, що
спадкоємець приймає (або не приймає)
спадщину в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, відповідач у
встановлений законом шестимісячний
строк звернувся до нотконтори з заявою
про прийняття спадщини, а отже прийняв
спадщину.

Таким чином, спадкоємцями за законом
після померлої ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1
та відповідач ОСОБА_2 в рівних частинах.

Отже, за позивачем слід визнати право
власності в порядку спадкування за
законом на 3/8 частини земельної ділянки
по АДРЕСА_1 після померлої матері
ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позов в судовому засіданні доведений
частково, а тому підлягає частковому
задоволенню.

На підставі наведеного ст.ст. 529, 537, 548, 549
ЦК України 1963 року, керуючись ст. ст. 10,
88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

В порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 визнати
за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини
земельної ділянки площею 0,0759 га по
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Н. В. Неганова