27.03.2014 Справа № 756/3055/14-ц
Унікальний №756/3055/14
Провадження №2/756/2165/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 березня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді -
Белоконної І.В.

при секретарі -
Поливко М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства закритого типу «ДВК» про
захист прав споживачів, визнання
майнових прав на об'єкт інвестування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника
звернувся до суду і просить визнати за
ним 1/ 2 частки у майновому праві на
об'єкт інвестування - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 - 1/4 частки
у майновому праві на даний об'єкт
інвестування та за ОСОБА_3 - 1/4 частки у
майновому праві на даний об'єкт
інвестування.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач посилається на те, що 15.12.05 між
Акціонерним товариством закритого
типу «ДВК» (далі -відповідач) та
дружиною позивача - ОСОБА_4 як членом
Кредитної спілки «Кредитна спілка
військовослужбовців України» було
укладено договір на участь у пайовому
будівництві № 49-03/С-1 (далі - Договір),
згідно п. 1.1. якого відповідач приймає
ОСОБА_4 у пайове будівництво житлового
багатоквартирного будинку у АДРЕСА_1
шляхом фінансування нею цього
будівництва в обсягах, визначених
умовами Договору.

Свої зобов'язання по сплаті коштів за
об'єкт будівництва ОСОБА_4 виконала
вчасно та в повному розмірі.
ІНФОРМАЦІЯ_3, не дочекавшись
збудованого житла, вона померла, у
зв'язку з чим майнові права на
профінансовану нею квартиру належать
її чоловіку - ОСОБА_1 (далі - позивач) та
дітям - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємцям
першої черги за законом.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
по укладеному договору не виконав, що
призвело до грубого порушення прав
ОСОБА_4 як добросовісного інвестора,
яка належним чином виконала свої
зобов'язання по сплаті інвестицій. При
цьому у позивача відсутні документи
які б забезпечували його право на майно
до завершення його будівництва, і саме
тому позивач звернувся до суду.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
без його участі, в якій також зазначив,
що не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, причини неявки в судове
засідання не повідомив.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечує, суд, на підставі ч.
1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

28.10.94 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був
зареєстрований шлюб у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Мінського району м. Києва. ОСОБА_4 та
позивач у шлюбі мають двох спільних
неповнолітніх дітей - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

15.12.2005 року, в період перебування ОСОБА_4
у зареєстрованому шлюбі з позивачем,
між нею як членом Кредитної спілки
«Кредитна спілка військовослужбовців
України» та Акціонерним товариством
закритого типу «ДВК» було укладено
договір на участь у пайовому
будівництві № 49-03/С-1, згідно п. 1.1. якого
відповідач приймає ОСОБА_4 у пайове
будівництво житлового
багатоквартирного будинку у АДРЕСА_1
шляхом фінансування нею цього
будівництва в обсягах, визначених
умовами Договору.

Згідно п. 1.3 Договору ОСОБА_4 фінансує
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (далі -
об'єкт інвестування), запланований
початок будівництва - 4 квартал 2005 року,
запланована дата введення будинку в
експлуатацію - 4 квартал 2006 року, а
згідно п. 1.4.2. Договору фінансування
об'єкту інвестування здійснюється на
умовах наступного графіку: 1 етап -
фінансування 95 % планової загальної
площі квартири вноситься з моменту
початку фінансування за ціною 3 100,00
грн. за 1 кв.м. до 01.01.06, 2 етап - залишок
фінансування вноситься після
кінцевого уточнення БТІ загальної
площі об'єкту по ціні 3 100,00 грн.

Одним із обов'язків відповідача згідно
п. 3.2.3. Договору є введення будинку в
експлуатацію у визначені Договором 1
строки.

На виконання зобов'язань за Договором
ОСОБА_4 у встановлені строки здійснила
фінансування об'єкту інвестування в
розмірі 144 628,95 грн., що становить 95%
інвестиційної вартості об'єкту та
підтверджується довідкою від 09.12.04 №
56/12 та квитанцією про оплату до
прибуткового касового ордеру № 498 від
08.11.04 (а.с.17, 18)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, не
дочекавшись збудованого житла.

Позивач у позовній заяві вказав, що
відповідач не виконав умови Договору,
зокрема з 2006 року, по теперішній час, не
завершив будівництво житлового
багатоквартирного будинку у АДРЕСА_1,
не ввів об'єкт інвестування в
експлуатацію та не передав позивачеві
необхідних документів для оформлення
права власності на проінвестовану
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею
відповідно 49,05 кв.м., чим прострочив
виконання взятих на себе договірних
зобов'язань, та що призвело до грубого
порушення прав позивача як
добросовісного інвестора, який
належним чином виконав свої
зобов'язання по сплаті інвестицій.

Судом встановлено, що усі усні та
письмові звернення позивача до АТЗТ
«ДВК» стосовно з'ясування причин
зупинення будівництва, порушення умов
укладених договорів на пайову участь у
будівництві та повернення сплачених
грошових коштів, не дали позитивних
результатів.

По факту вчинення шахрайських дій СВ
Оболонським РУГУ МВС України порушено
кримінальну справу №55-1749 за ч. 4 ст.ст. 190
КК України, а ОСОБА_4, позивача та інших
постраждалих інвесторів визнано
потерпілими сторонами у кримінальній
справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України
об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної,
творчої діяльності, інформація, а також
інші матеріальні і нематеріальні
блага.

Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦК України
майнові права є неспоживчою річчю.
Майнові права визнаються речовими
правами.

Положеннями ст.876 ЦК України
передбачено, що власником об'єкта
будівництва або результату
будівельних робіт, є замовник, якщо
інше не передбачено договором.

Пунктом 1 ч.1 ст.331 ЦК України
передбачено, що право власності на нову
річ, яка виготовлена/створена/ особою,
набувається нею, якщо інше не
передбачено договором або законом.

Згідно п.5 ст.7, ст.4 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» інвестор має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися об'єктами та
результатами інвестицій й об'єктами
інвестиційної діяльності можуть бути
будь-яке майно, а також майнові права.

Відповідно до статті 60 СК України та
частини 3 статті 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Згідно частини 1 статті 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Отже, позивачеві належить 1/ 2 частка у
майновому праві на про інвестовану у
шлюбі з ОСОБА_4 квартиру.

30.03.11, за пів року до смерті ОСОБА_4,
рішенням Подільського районного суду
м. Києва шлюб між нею та позивачем було
розірвано, а місце проживання дітей
визначено з позивачем.

Незважаючи на розірвання шлюбу, ОСОБА_4
і надалі до моменту смерті проживала
разом із позивачем в одній квартирі
АДРЕСА_1 у незареєстрованому шлюбі,
підтвердженням чому є акт від 28.02.12 та
довідка від 15.08.12 № 35.

Після смерті ОСОБА_4 її спадкове
майно, яке залишилось, складалося лише
з автомобіля, який в порядку
спадкування за законом отримали діти
позивача та померлої. Будь-якого іншого
майна у ОСОБА_4 не було, окрім квартири
АДРЕСА_1, яку вона та її сім'я мала
отримати згідно укладеного Договору з
відповідачем після завершення
будівництва. Заповіту ОСОБА_4 не
залишала, оскільки померла раптово.

Діти спадкодавця та той з подружжя,
який його пережив, мають право на
спадкування за законом у першу чергу
згідно ст. 1261 Цивільного кодексу
України.

Отже, 1/ 2 частку у майновому праві на
про інвестовану квартиру, що належала
померлій ОСОБА_4, успадковують її діти в
рівних частинах, тобто по 1/ 4 частки
кожен у майновому праві на житло.

На думку суду, оскільки
померлою дружиною позивача
профінансовано однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 у даному незавершеному
будівництвом об'єкті, суд вважає, що
позовні вимоги щодо визнання 1/ 2 частки
у майновому праві на об'єкт
інвестування за позивачем, 1/ 4 частки у
майновому праві на об'єкт інвестування
за ОСОБА_2 та 1/ 4 частки у майновому
праві на об'єкт інвестування за ОСОБА_3
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Визнання часток у майновому
праві за позивачем, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
надає права здійснювати оформлення
права власності на вказаний об'єкт
нерухомості у органах державної
реєстрації нерухомого майна, а є лише
встановленим судом фактом набуття ними
речових прав у вигляді майнових прав на
вказаний об'єкт інвестування.

На підставі викладеного та керуючись
п.5 ст.7, ст.4 Закону України «Про
інвестиційну діяльність», ч. 1 ст. 177, ч.2
ст.190, п. ч . 1 ст. 331, 876 ЦК України, ст.ст.3, 6,
10-11, ст.ст.57-60, ст.88, ст.208, ч.1-3 ст.209,
ст.ст.212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства закритого типу «ДВК» про
захист прав споживачів, визнання
майнових прав на об'єкт інвестування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на
об'єкт інвестування, а саме, 1/ 2
однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 майнові права на
об'єкт інвестування, а саме, 1/ 4
однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 майнові права на
об'єкт інвестування, а саме, 1/ 4
однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з Акціонерного товариства
закритого типу «ДВК» ( )
на користь держави 1446 (одна тисяча
чотириста сорок шість гривень) грн. 29
коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
І.В. Белоконна