Справа № 682/3794/13-ц
Провадження № 2/682/70/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року Славутський
міськрайонний суд Хмельницької
області в складі: головуючого-судді
Зеленської В.І., при секретарі -
Кондратюк Л.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Славута цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики ,

в с т а н о в и в.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 6000
грн за договором позики та судових
витрат .

В ході судового розгляду позивача
ОСОБА_1 позов підтримав і пояснив, що 26
січня 2013 року він надав у борг
відповідачу ОСОБА_2 6000 грн і ОСОБА_2
зобов'язалася повернути борг, про що
склала письмову розписку. Однак, в
добровільному порядку його письмову
вимогу відповідачка не виконала, борг
не повернула. Просить позов
задовольнити .

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала і
пояснила, що 26 січня 2013 року позичила у
ОСОБА_1 6000 грн та зобов"Язалась
повернути ці кошти за його першою
вимогою. Але цу зв"язку з тяжким
майновим станом на вимогу ОСОБА_1 кошти
не повернула.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
знаходить, що позов слід задовольнити
частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Судом встановлено, що 26.01.2013 року між
сторонами укладений договір позики 6000
грн. На підтвердження укладення
договору позики та його умов
позичальник ОСОБА_2 представила
письмову розписку позикодавцю ОСОБА_1
(а.с.25).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред"явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред"явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

17 жовтня 2013 року позикодавець ОСОБА_1
надіслав позичальнику ОСОБА_2 письмову
вимогу про повернення коштів - 6000 грн за
договором позики (а.с.5, 8). Проте,
протягом тридцяти днів від дня
пред"явлення вимоги ОСОБА_2 позику
ОСОБА_1 не повернула.

На підставі наведеного суд знаходить
вимоги ОСОБА_1 про стягнення з
відповідачки боргу за договорами
позики законними, підставними та
обґрунтованими.

Проте, за час розгляду справи судом
відповідачка ОСОБА_2 повернула ОСОБА_1
частину боргу в сумі 2800 грн, про що
ОСОБА_1 склав письмову розписку (а.с.26).

Таким чином на час розгляду справи
судом розмір боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1
за договором позики від 26.01.2013 року
становить 3200 грн. (6000 - 2800 = 3200).

Розмір сплачених позивачем судових
витрат становить 229,40 грн (а.с.14).

Судові витрати слід стягнути з
відповідача в користь позивача
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,
суд

в
и р і ш и в .

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3200
грн (три тисячі двісті грн) боргу за
договором позики від 26.01.2013 року та 229
грн 40 коп судових витрат .

Протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду сторони
можуть подати апеляційну скаргу в
апеляційний суд Хмельницької області
через Славутський міськрайонний суд.

Суддя