Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/778/1549/14
Головуючий у 1-й інстанції: Бойко О.Ю.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 02 липня 2013 року по справі
за поданням головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Запорізькій
області А.А. Юлдашева про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Запорізькій
області А.А. Юлдашева звернувся до суду
із поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_3.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 02 липня 2013 року
подання головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Запорізькій
області А.А. Юлдашева про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3 - задоволено.

Тимчасово обмежено право виїздуза межі
України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН:
НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
до виконання зобов'язань за наступними
виконавчими листами:

- виконавчих листів №2-1201/10,
виданих 23.03.2010 року Хортицьким районним
судом м. Запоріжжя, про стягнення в
солідарному порядку з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ТОВ «САМХІТА» на користь ВАТ
«Райффайзен БАНК Аваль» суми
заборгованості за кредитними
договорами у розмірі 6 779 257,78 грн., суми
судового збору у розмірі 1700,00 грн. та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі
250,00 грн.;

- виконавчого листа №2/0814/1627/2011,
виданого 08.1 1.2012 року Ленінським
районним судом м. Запоріжжя, про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7
заборгованості за договором позики:
основний борг у сумі 704 129,95 грн.,
проценти за користування позикою у
сумі 327 420,43 грн. та понесені судові
витрати на оплату судового збору у
розмірі 3 219,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, просить
скасувати та постановити нову. Якою в
задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Запорізькій області А.А. Юлдашева про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_3 -
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
апелянт не оспорює ані наявність
заборгованості, ані факт знаходження
на примусовому виконанні виконавчих
листів про стягнення з нього грошової
суми у розмірі 6 779 257, 78 гр. на користь
ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та на
користь ОСОБА_8 - 327 420, 43 гр.

Задовольняючи подання ВДВС суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовими
рішеннями, у зв'язку з чим його слід
обмежити у праві виїзду за межі України
до виконання цих зобов'язань.

Такі висновки судом зроблено на
підставі встановлених обставин та у
відповідності з вимогами закону.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, пунктом 5 частиною 1 статті 6
вказаного Закону встановлено, що
ухилення громадянином від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, є підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що в
провадженні ВДВС знаходиться
виконавче провадження по виконанню
зазначених вище судових рішень,
загальна сума стягнення за якими
становить понад 7 000 000 грн.

Суд, як на підставу для задоволення
подання державного виконавця,
посилався на ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовими рішеннями.

При цьому суд виходив з того, що боржник
не вжив жодних заходів для виконання
зазначених судових рішень.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Борг ОСОБА_3 за виконавчими
документами, які видані на виконання
рішень суду, що набули чинності та є
обов'язковими, становить суттєву
грошову суму. Заперечуючи проти ухвали
суду про тимчасове обмеження у виїзді
за кордон, апелянт разом з тим не надав
жодних доказів на підтвердження того,
що він не в змозі виконувати рішення з
поважних причин (непрацездатність,
відсутність засобів існування тощо).
Натомість ухиленням від виконання
зобов'язань можуть бути не лише дії, а й
бездіяльність боржника, спрямована на
невиконання відповідного обов'язку.
Жодних відомостей про існування
будь-яких перешкод для виконання
покладеного на нього обов'язку -
боржник не зазначив.

За таких обставин оскаржувана ухвала
суду постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги про неправильне
застосування закону є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 02 липня 2013 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: