АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22-ц/774/1099/14р.
Головуючий в 1 інстанції Шаповал Г.І.
Доповідач Ремез В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

Головуючого - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,

на рішення Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 21
листопада 2013р. за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю в виді частини
квартири та витребування документів на
квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю в
виді частини квартири та витребування
документів на квартиру, посилаючись на
те, що їй на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
25.05.2010р. належить ? АДРЕСА_1, а
відповідачу належить право власності
на ? частин вказаної квартири, і
відповідач перешкоджає їй
користуватись квартирою, а тому
позивач просила усунути перешкоди у
здійсненні нею права приватної
власності на ? частину спірної квартири
шляхом зобов'язання відповідача надати
їй ключі від вхідних дверей вказаної
квартири і не чинити їй перешкоди в
користуванні вказаною квартирою, та
зобов'язати відповідача надати їй
завірені належним чином копії
правовстановлюючих документів на
вказану спірну квартиру (технічний
паспорт, договори про комунальні
послуги), та стягнути з відповідача
судові витрати по справі.

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
21.11.2013р. в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні власністю в виді
частини квартири та витребування
документів на квартиру, відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити по
справі нове рішення, яким задовольнити
її позовні вимоги у повному обсязі,
посилаючись на те, що судом неправильно
застосовані норми матеріального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а рішення суду в частині
вимог скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
зобов'язання відповідача надати їй
ключі від вхідних дверей спірної
квартири і не чинити їй перешкоди в
користуванні вказаною квартирою, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, юридично, не є співвласником
квартири, оскільки своє право
власності на квартиру належним чином
не зареєструвала, тому прав власності,
тобто, володіння, користування та
розпорядження квартирою, на цей час не
має, в зв'язку з чим вимоги позивачки
про усунення перешкод в користуванні
спірною квартирою та надання їй
вільного доступу в квартиру слід
визнати передчасними, і крім того
сторонами не вирішено питання про
виділ часток у квартирі в натурі або
про визначення порядку користування
квартирою, тому є безпідставними
вимоги позивача про надання їй у
користування всієї квартири.

Однак такий висновок суду не
ґрунтується на обставинах справи.

Так з матеріалів справи вбачається, що
позивач є власником ? частини АДРЕСА_1, а
відповідачу належить право власності
на ? частини вказаної квартири, і
вказані обставини сторонами не
оспорюються.

Статтею 41 Конституції України
регламентовано, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, і
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Таким чином колегія суддів вважає, що у
разі будь-яких обмежень у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм майном власник має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права, зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Враховуючи зазначені норми права,
колегія суддів приходить до висновку
про обґрунтованість заявлених
позивачем вимог в частині усунення
перешкод в користуванні спірною
квартирою, оскільки позивач є
власником ? частини спірної квартири і
з вини відповідача вона позбавлена
права користування квартирою, і
зазначені обставини ніким не
оспорюються, а сама по собі відсутність
відомостей про реєстрацію права
власності позивача на ? частину спірної
квартири в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, на що посилався
суд в обґрунтування відмови позивачу в
задоволенні позову не може бути
підставою для відмови позивачу в
позові, а тому рішення суду в частині
відмови ОСОБА_1 в задоволенні вимог про
усунення перешкод у користуванні
квартирою підлягає скасуванню в
порядку ст.309 ЦПК України, з ухваленням
в цій частині нового рішення про
усунення перешкод у користуванні
належною ОСОБА_1 частиною квартири,
шляхом зобов'язання відповідача надати
їй ключі від вхідних дверей вказаної
квартири і не чинити їй перешкоди в
користуванні спірною квартирою.

Що ж стосується рішення суду в частині
відмови позивачу в задоволені позовних
вимог про витребування від відповідача
завірених належним чином копій
правовстановлюючих документів на
спірну квартиру (технічний паспорт,
договори про комунальні послуги), то в
цій частині рішення суду підлягає
залишенню без змін, оскільки позивачем
не зазначено які саме копії
правовстановлюючих документів на
спірну квартиру зобов'язаний надати
позивачу відповідач, і які права
позивача у зв'язку з ненаданням
відповідачем копій правовстановлюючих
документів на спірну квартиру
порушуються, а тому встановивши
вказані обставини суд правильно
прийшов до висновку про відмову
позивачу в задоволені зазначених
вимог, і колегія суддів вважає що
рішення суду в цій частині є законним
та обґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги не спростовують встановлених
судом висновків та обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013р. в частині відмови ОСОБА_1
в задоволенні позову до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю в виді частини квартири
скасувати. Ухвалити в цій частині нове
рішення.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди
ОСОБА_1 в користуванні АДРЕСА_1, шляхом
надання їй ключів від замків до вхідної
двері зазначеної квартири.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: