АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/92/14 Справа №
інстанції - Черновський Г.В.
Доповідач - Ткаченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

06 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді -
судді Ткаченко І.Ю.

суддів -
Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі -
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Ізі Лайф» до
ОСОБА_2, треті особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Промінвестекскавація» про стягнення
заборгованості, -

за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Ізі Лайф»

на рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 10 вересня 2013
року

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості за договором
поруки, посилаючись на те, що 18 січня 2007
року між Акціонерним
промислово-інвестиційним банком
(закрите акціонерне товариство),
найменування якого було змінено на ПАТ
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та ТОВ
„Промінвестекскавація" був укладений
кредитний договір № 1/2 Ж, за умовами
якого банк надав, а підприємство
отримало кредит у сумі 27 200 736,00 грн., зі
сплатою 17% річних, строком до 01 грудня
2010 року, з послідуючими змінами та
доповненнями щодо графіку повернення
суми кредиту та сплати відсотків за
користування кредитними коштами та
зміни відсоткової ставки за
неправомірне використання кредитом
тощо. З метою виконання зобов'язань
позичальником - ТОВ
„Промінвестекскавація", за кредитним
договором від 18 січня 2007 року, між ПАТ
«Промінвестбанк» та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки № 10/3Ж від 29
березня 2010 року. За умовами вказаного
договору поруки ОСОБА_2 взяв н себе
зобов'язання відповідати у повному
обсязі перед банком за своєчасне та
повне виконання позичальником
зобов'язань за зазначеним вище
кредитним договором. 28 липня 2010 року
між ПАТ Промінвестбанк та ТОВ
„Компанія з управління активами „Ізі
Лайф" було укладено договір про
відступлення права вимоги №39/72 за
кредитним договором №1/2 Ж від 18 січня
2007 року, укладеного між Акціонерним
промислово-інвестиційним банком
(закрите акціонерне товариство) та ТОВ
„Промінвестекскавація", а також за
договорами про внесення змін до цього
кредитного договору. 09 квітня 2012 року
Господарським судом Запорізької
області було винесено рішення щодо
стягнення з ТОВ
„Промінвестекскавація" на користь ТОВ
„КУА „Ізі Лайф" заборгованість за
кредитним договором № 1/2Ж від 18 січня
2007 року у сумі 30 651 277,89 грн. У зв'язку з
зазначеним позивач звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з даною позовною
завою, в якій просив суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2, поручителя за
вказаним кредитним договором, суму
заборгованості у розмірі 30 651 277,89 грн. (
том. 1 а. с. 2-9).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 вересня 2013 року
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія з
управління активами „Ізі Лайф" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
залишено без задоволення. (том. 1 а.с.
107-110).

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Ізі Лайф»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставин справи,
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нове рішення яким,
яким задовольнити позов у повному
обсязі ( том.1 а.с.115-118).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що між
Акціонерним промислово-інвестиційним
банком (закрите акціонерне товариство),
правонаступником якого на підставі
договору про відступлення прав вимоги
є позивач - ТОВ „Компанія з управління
активами „Ізі Лайф", та ТОВ
„Промінвестекскавація" 18 січня 2007 року
був укладений кредитний договір № 1/2 Ж
за умовами якого банк надав, а ТОВ
„Промінвестекскавація" отримав
грошові кошти у розмірі кредит у сумі 27
200 736,00 грн., зі сплатою 17% річних,
строком до 01 грудня 2010 року з
послідуючими змінами та доповненнями
щодо графіку повернення суми кредиту
та сплати відсотків за користування
кредитними коштами та зміни
відсоткової ставки за неправомірне
використання кредитом тощо. З метою
виконання зобов'язань позичальником -
ТОВ „Промінвестекскавація", за
кредитним договором від 18 січня 2007
року, між ПАТ «Промінвестбанк» та
ОСОБА_2 був укладений договір поруки №
10/3Ж від 29 березня 2010 року. За умовами
вказаного договору поруки ОСОБА_2 взяв
н себе зобов'язання відповідати у
повному обсязі перед банком за
своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язань за
зазначеним вище кредитним договором
(том. 1, а. с. 11-14, 15-16, 17, 18, 19).

09 квітня 2012 року Господарським судом
Запорізької області було винесено
рішення щодо стягнення з ТОВ
„Промінвестекскавація" на користь ТОВ
„КУА „Ізі Лайф" заборгованість за
кредитним договором № 1/2Ж від 18 січня
2007 року у сумі 30 651 277,89 грн. (том.1, а. с.
35-39).

Загальна сума заборгованості за
кредитним договором №1/2 Ж від 18 січня
2007 року становить 30 651 277,89 грн., яка
складається з: 27 200 736,00 грн.
заборгованості за кредитом та 3 450 541,89
грн. - заборгованості за відсотками
(том.1, а. с. 2-9, 35-39).

Залишаючи позовні вимоги без
задоволення, суд 1 інстанції виходив із
того, що позовні вимоги позивачем не
були доведені, враховуючи, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 01 липня 2013 року, було
скасовано рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
23 жовтня 2012 року по цивільній справі №
412/4102/2012 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю „Компанія
з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" до
ОСОБА_2, третя особа: товариство з
обмеженою відповідальністю
„Укрбудекскавація", про стягнення
заборгованості, до вступу в законну
силу якого, в свою чергу, було зупинено
провадження по даній цивільній справі,
із якого вбачається, що судову
почеркознавчу експертизу щодо
встановлення належності підпису
поручителя ОСОБА_2, у договорі поруки №
10/3Ж від 29 березня 2010 року, проведено не
було з вини позивача, у зв'язку з чим
апеляційним судом Дніпропетровської
області було відмовлено у задоволенні
позовних вимог ТОВ „Компанія з
управління активами „ІЗІ ЛАЙФ" у
повному обсязі. (том.1 а. с. 91-93).

При цьому суд посилався на ст. 11 ЦПК
України, відповідно до якої суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Згідно
ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Згідно
ст. 58 ЦПК України належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено,
що обов'язок із доказування
покладається також на осіб, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси. Тобто,
процесуальними нормами встановлено як
право на участь у доказуванні, так і
обов'язок із доказування обставин при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, що
випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Однак з таким висновком суду 1
інстанції, колегія судів в повній мірі
не може погодитись, оскільки
відповідно до висновку
Дніпропетровського науково -
дослідного інституту судових
експертиз №3052-13 від 18 березня 2014 року
встановлено, що підписи від імені
ОСОБА_2 в графах «Поручитель» договору
поруки №10/ЗЖ від 29.03.2010 року - виконані
не ОСОБА_2, а іншою особою з
наслідуванням його справжнього
підпису (том. 2, а.с.3-7). Враховуючи
вищевказане колегія вважає за не обхід,
на підставі ст.. 309 ЦПК України, та з
урахуванням зазначеного висновку
Дніпропетровського науково -
дослідного інституту судових
експертиз №3052-13 від 18 березня 2014 року,
змінити обґрунтування відмови у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.307, ст.309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 вересня 2013
року змінити в частині обґрунтування
відмови в задоволенні позову.

В іншій оскаржуємій частині рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 вересня 2013 року
- залишити без змін, а апеляційну скаргу
- відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: