№ 2/269/397/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2014 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого судді
Мельника Ю.А.

при секретарі
Кондратьєвій І.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Макіївка цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Совєтський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_4, про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду у січні 2014
року з позовною заявою до ОСОБА_3 про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в
вересні 2005 року вона познайомилися із
відповідачем і з того часу вони почали
проживати разом за адресою: АДРЕСА_1, -
де також мешкала бабуся відповідача. З
часом стосунки в сім'ї почали
погіршуватись у зв'язку з втручанням
бабусі у відносини. Відповідач обіцяв
знайти окрему квартиру, проте цього не
зробив. В вересні 2006 року вона
завагітніла, відповідач неадекватно
відреагував на цю новину. В результаті
такого ставлення вона припинила
стосунки з відповідачем та переїхала
проживати до матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
вона народила дочку ОСОБА_6, яку
записала на своє дівоче прізвище
«ОСОБА_6», по батькові дочка записана як
«ОСОБА_6», відповідач ОСОБА_3 відмовився
йти до органів РАЦС і визнавати своє
батьківство. В червні 2007 року вона
звернулась до суду з приводу визнання
ОСОБА_3 батьком, оскільки не було коштів
для проведення експертизи вона
написала заяву та залишила позов без
розгляду. В січні 2014 року вона знову
зустрілась з відповідачем, останній
визнав факт свого батьківства, проте
добровільно до органів РАЦС не пішов
для внесення змін до актового запису
про народження дитини, пообіцявши
сплачувати аліменти щомісячно по 120
гривень. Факт спільного проживання з
відповідачем протягом 2006 року, в
результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_1
народилась дитина ОСОБА_6, може бути
підтверджений поясненнями свідків.
Крім того, вважає, що відповідач як
батько дитини повинний сплачувати
аліменти в розмірі ? частини від усіх
видів доходу. Дочка часто хворіє,
відповідач працює у ТОВ
«Енергокапітал» і має постійний дохід,
тому може надавати матеріальну
допомогу на утримання спільної дитини.
Тому просить постановити рішення яким
встановити батьківство відповідача
щодо малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та внести зміни до актового запису про
народження дитини №202 від 01.06.2007 року в
запис про батька, записавши батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дитини у розмірі ? частини з усіх видів
доходу на її користь на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною
повнолітнього віку. Крім того, просить
стягнути з відповідача витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243.60
гривень, витрати на послуги адвоката
щодо складення позовної заяви у
розмірі 500 гривень та щодо
представництво її інтересів в суді у
розмірі 2500 гривень.

В судове засідання позивач з'явилась,
судові повідомила, що з 2005 року почала
зустрічатись з ОСОБА_3, вони стали
спільно проживати як сім'я без
реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1
народилась дочка ОСОБА_6. Відповідач
відмовився добровільно визнати своє
батьківство. Протягом всього періоду
вона неодноразово спілкувалась з
відповідачем, проте останній ніяких
добровільних дій щодо визнання
батьківства та надання матеріальної
допомоги на виховання дитини не надає.
Вона була вимушена звернутись до суду з
зазначеною позовною заявою, просить
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник позивача на задоволенні
заявлених позовних вимог в судовому
засіданні наполягала.

Відповідач по справі позов визнав
частково, не заперечував проти
встановлення факту батьківства щодо
неповнолітньої дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та внесення змін до
актового запису про народження дитини
відносно батька. Щодо заявленого
розміру аліментів у розмірі ? частини з
усіх видів його доходу, але не менше 30%
від прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку - заперечував, має
можливість сплачувати лише 400 гривень
щомісячно на утримання дочки,
заперечує проти стягнення витрат на
правову допомогу. Судові повідомив, що
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його дочкою та
позивача. Позивач неодноразово до
нього зверталась на допомогу, проте
надавати можливість йому бачитись та
виховувати дитину постійно ігнорувала.
В наступний час він вже сплачує
аліменти на утримання сина ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_4 у розмірі 1000 гривень та
аліменти на утримання непрацездатної
дружини на користь ОСОБА_4 у розмірі 800
гривень. Заявлений розмір для нього
дуже великий, він матеріально не може
надавати таку допомогу позивачу.

Представник третьої особи -
Совєтського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, - в судове засідання
не з'явилась, надала заяву про розгляд
справи у її відсутності, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує.

Третя особа - ОСОБА_4, - в судовому
засіданні проти задоволення заявлених
позовних вимог не заперечувала, судові
повідомила, що відповідачем вже
сплачуються аліменти на її утримання,
доки вона перебуває у відпустці по
догляду за дитиною, у розмірі 800 гривень
до ІНФОРМАЦІЯ_4, та аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8
у розмірі 1000 гривень.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази в межах
заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК
України), суд встановив наступне.

У судовому засіданні було встановлено,
що в вересні 2005 року позивач ОСОБА_2
познайомилась із відповідачем ОСОБА_3,
і з цього часу вони стали зустрічатися,
пізніше стали проживати однією сім'єю
без реєстрації шлюбу. В вересні 2006 року
позивач завагітніла. Пізніше вони не
порозумілися і тому більше не
підтримували ніяких стосунків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила доньку -
ОСОБА_6. Згідно копії свідоцтва про
народження дитини в Книзі реєстрації
народжень 01.06.2007 року зроблено
відповідний актовий запис № 202 та
батьком дитини записаний ОСОБА_9,
матір'ю - ОСОБА_10. Місцем реєстрації
народження дитини ОСОБА_6 є Совєтський
відділ реєстрації актів цивільного
стану Макіївського міського
управління юстиції /а.с.5/

Запис про батька зроблено за вимогами
ст. 135 ч. 1 Сімейного Кодексу України,
тобто за вказівкою матері дитини.
Зазначений факт визнаний сторонами,
тому не потребує доведенню у
відповідності вимог ст. 61 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 135 СК України
при народженні дитини у матері, яка не
перебуває у шлюбі, у випадках, коли
немає спільної заяви батьків, заяви
батька або рішення суду, запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем
матері, а ім'я та по батькові батька
дитини записуються за її вказівкою.

Статтею 128 СК України визначено, що за
відсутності заяв, право на подання яких
встановлено статями 126 та 127 цього
кодексу, батьківство щодо дитини може
бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства
приймається судом, якщо запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до
частини першої ст. 135 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 3
липня 2009 року позивач зареєструвала
шлюб з ОСОБА_11 та змінила дошлюбне
прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», факт
зміни прізвища позивач підтвердила
наданою копією свідоцтва про шлюб, що
видане Совєтським відділом реєстрації
актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції 02.03.2010
року.

Відповідач ОСОБА_3 визнав своє
батьківство стосовно малолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. У суду немає
підстав ставити під сумнів істинність
факту батьківства, визнаного
відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно роз'яснень, викладених у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ про батьківство, материнство та
стягнення аліментів», а саме п. 5
передбачено, що «спір про походження
дитини від осіб, які не перебувають у
шлюбі між собою і не подали в державні
органи реєстрації актів цивільного
стану спільної заяви про реєстрацію їх
як батьків, суд може вирішувати за
заявою про визнання батьківства,
поданою: одним із батьків; особою котра
вважає себе батьком; опікуном
(піклувальником) дитини; іншою особою,
на утриманні якої вона перебуває; самою
дитиною, яка досягла повноліття», п. 6
Пленуму передбачено, що «у тих
випадках, коли батьком дитини записана
конкретна особа, вимоги про визнання
батьківства повинні розглядатися
одночасно з вимогами про виключення
відомостей про дану особу як батька з
актового запису про народження
дитини».

На підставі ст. 134 Сімейного Кодексу
України орган державної реєстрації
актів цивільного стану повинен внести
відповідні зміни до Книги реєстрації
народжень та видати нове свідоцтво про
народження.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для встановлення
того факту, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дійсно є батьком дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим необхідно
внести зміни в актовий запис про
народження дитини, записавши
відповідача батьком.

У судовому засіданні встановлено, що
дитина проживає з позивачем та
знаходиться на її утриманні, позивач в
наступний час не працює, займається
вихованням дитини, про що свідчать дані
трудової книжки позивача /а.с.6/.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Стаття 181 СК України передбачає спосіб
такого утримання, один з яких - це
сплата аліментів на утримання дитини
за рішенням суду.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів на
утримання інших дітей,
непрацездатність чоловіка або дружини,
батьків, інші обставини, що мають
істотне значення. Розмір аліментів має
бути не меншим, ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
ст.184 СК України.

Відповідно до пункту 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому
необхідно мати на увазі, що зміна
законодавства в частині визначення
мінімального розміру аліментів на одну
дитину не є підставою для перегляду
постановлених раніше судових рішень
про їх стягнення. Що ж до максимального
розміру аліментів, які стягуються з
боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70
Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV
«Про виконавче провадження» він не
повинен перевищувати 50 відсотків
заробітної плати цієї особи

При цьому в ч. 4 ст. 70 Закону України від
21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче
провадження» зазначено, що загальний
розмір усіх відрахувань під час кожної
виплати заробітної плати не може
перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, у тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами. Це обмеження не
поширюється на відрахування із
заробітної плати в разі відбування
боржником покарання у виді виправних
робіт і стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей. У таких випадках
розмір відрахувань із заробітної плати
не може перевищувати сімдесяти
відсотків.

Відповідно до наданої копії постанови
державного виконавця Совєтського ВДВС
ММУЮ від 02.07.2012 року з заробітної платні
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 утримуються
аліменти на утримання непрацездатної
дружини в розмірі 800 гривень щомісячно
до досягнення дитиною - сином ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку - до
ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.13/.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що відповідно до копії
постанови державного виконавця
Совєтського ВДВС ММУЮ від 02.07.2012 року з
заробітної платні ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 утримуються аліменти на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття /а.с.14/.

Згідно наданої довідки з місця роботи
відповідача від 14.01.2014 року, ОСОБА_3
працює в ТОВ «Енергокапітал» з 09.04.2012
року, заробіток останнього за
попередні шість місяців складає 25162.66
гривень. При цьому з нарахованої
заробітної платні відповідача
утримуються аліменти у розмірі 1809.20
гривень щомісячно, за шість місяців
було утримано з заробітної платні
відповідача 10855.20 гривень на сплату
аліментів, що складає 43% від
нарахованого заробітку позивача /а.с.8/.

Виходячи з наведеного аналізу
матеріального становища сторін, суд
вважає, що відповідач має можливість
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір аліментів, який
підлягає стягненню з відповідача на
утримання неповнолітньої дитини,
повинен складати 1/4 частки з усіх видів
доходу відповідача щомісячно, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, до
досягнення нею повнолітнього віку, що
відповідає ч. 4 ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження», адже сукупне
утримання щодо сплати аліментів не
перевищує 70% (43% та 25%, що загалом складає
68%) .

Вимогами п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України
передбачено, що до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу. Згідно ч.1
ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

До правової допомоги належать: 1)
консультації та роз'яснення з правових
питань; 2) складання заяв, скарг та інших
документів правового характеру; 3)
правовий висновок; 4) медіація; 5)
представництво; 6) виконання обов'язків
захисника у процесі дізнання,
досудового слідства та розгляду
кримінальної справи у суді; 7) виконання
обов'язків захисника при провадженні у
справах про адміністративні
правопорушення; 8) виконання обов'язків
захисника при провадженні у справах
про застосування заходів примусу; 9)
інші послуги правового характеру, які
не заборонені законом.

В статті 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20 грудня
2011 року N 4191-VI зазначено, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача грошових
коштів на правову допомогу за
складення позовної заяви у розмірі 500
гривень та представлення її інтересів
адвокатом в суді в розмірі 2500 гривень. В
підтвердження заявлених вимог надані:

- квитанція до прибуткового ордеру 12-01/14
від 12.01.2014 року у розмірі 500 гривень
/а.с.3/;

- квитанція до прибуткового ордеру 14-01/14
від 14.01.2014 року у розмірі 2500 гривень
/а.с.3/;

- договір про надання адвокатських
послуг від 14.01.2014 року, укладений між
позивачем та адвокатом ОСОБА_1 /а.с.9/;

- свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю, що видане
адвокатові ОСОБА_1 /а.с. 10/;

- витяг з Єдиного реєстру адвокатів
України /а.с.11/.

З 01.01.2014 року розмір мінімальної
заробітної платні становить 1218 грн. на
місяць.

Згідно журналів судового засідання
загальний час, витрачений на слухання
цивільної справи за позовною заявою
позивача за участю адвоката ОСОБА_1
складає 1 година 10 хвилин, з урахуванням
попереднього судового засідання.

Відповідно до наданої калькуляції
витрат на правову допомогу адвокатом
ОСОБА_1 було витрачено 2 години на
підготовку та складання позову «про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів» та позивачем було сплачено
500 гривень

У зв'язку з чим суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача документально
підтверджені витрати на правову
допомогу: 500 гривень в якості
компенсації витрат адвоката щодо
підготовки та складення позову; 568.40
гривень в якості компенсації витрат на
правову допомогу адвокату щодо
представлення інтересів позивача в
суді (487.20 гривень х 1 годину 10 хвилин),
що відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача в силу ст. 88
ЦПК України підлягає стягненню сума
судового збору на користь позивача в
розмірі 243.60 гривень.

Керуючись ст. 134, 135, 180, 181, 182 Сімейного
Кодексу України, керуючись, ст.ст. 10, 79,
84, 174, 213-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Совєтський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_4, про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключити з актового запису № 202 від 1
червня 2007 року, зробленого Совєтським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Макіївського міського
управління юстиції, в графі «Батько»
відомості про батька дитини: ОСОБА_9.

Внести в актовий запис про народження
дитини № 202 від 1 червня 2007 року нові
відомості, записавши батьком дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Смоленськ Російської Федерації.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Смоленськ
Російської Федерації, аліменти у
розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу,
але не менше 30% від прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною
повнолітнього віку

Стягнення аліментів розпочати з 20.01.2014
року.

Рішення привести до негайного
виконання в межах сум платежів за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги,
грошову суму у розмірі 1068.40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 243.60 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення в Апеляційний суд
Донецької області, через даний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Ю. А. Мельник