Справа № 405/1695/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дудко І.С.,

за участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом, яким просить розірвати
шлюб, укладений з ОСОБА_2 22.12.2007 року у
Новенській селищній раді Кіровського
району м.Кіровограда, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис №94.

В обґрунтування позову зазначила, що
22.12.2007 року між нею та відповідачем було
укладено шлюб, який зареєстровано у
Новенській селищній раді Кіровського
району м.Кіровограда, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис №94, від
шлюбу мають малолітніх дітей - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, зазначила, що
подружні відносини між ними припинені
з травня 2013 року. Основною причиною
розпаду сім'ї позивач зазначила
різницю характерів, відсутність з
відповідачем взаєморозуміння та
довіри. Крім того, зазначила, що після
укладення шлюбу сімейні стосунки між
ними почали поступово погіршувалося,
що в кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення шлюбних
відносин; більш того, кожен з них має
діаметрально протилежні погляди на
шлюб та сім'ю, відповідач постійно
нехтує сімейними цінностями, між ними
постійно виникають сварки, свідками
яких нерідко стають діти, що також
негативно впливає на їх психічний стан
та кожного разу спричиняє їй та дітям
душевні страждання, в свою чергу
відповідач не здатен підтримувати
нормальну атмосферу в сім'ї,
піклуватися про побутові потреби сім'ї.
З зазначених підстав вважала, що
збереження між ними шлюбу не можливе.
Майнового спору між ними немає.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала повністю,
посилаючись на обставини, викладені у
позові, просила їх задовольнити. Строку
на примирення з відповідачем просила
не надавати, не бажає продовжувати
подружні стосунки з відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити в позивачу в задоволені
позову, вважаючи при цьому надуманими
та безпідставними доводи позивача про
розірвання шлюбу. Крім того, зазначив,
що між ними існує спір про спільно
придбане за час шлюбу майно.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані, не суперечать
законодавству, яке регулює сімейні
правовідносини, та підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що сторони
зареєстрували шлюб 22.12.2007 року у
Новенській селищній раді Кіровського
району м. Кіровограда, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис №94, та
видано свідоцтво про шлюб 22.12.2007 року
серії НОМЕР_1, сімейні стосунки не
підтримують, намірів відновлювати їх
не мають, позивач з березня, 2014 року
проживає з дітьми окремо від
відповідача за межами міста та області.

Від шлюбу сторони мають малолітніх
дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
свідчить свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2, виданого Центральним
відділом реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Кіровоградській області 08.04.2008 року,
про що в книзі реєстрації народжень
зроблено відповідний актовий запис за
№ 679, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про
що свідчить свідоцтво про народження
серії НОМЕР_3, виданого Центральним
відділом реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Кіровоградській області 19.04.2010 року,
про що в книзі реєстрації народжень
зроблено відповідний актовий запис за
№ 801.

Сімейні стосунки між подружжям не
склалися, як зазначено в позові, через
погіршення сімейних відносин між ними,
втрати почуття взаємоповаги, любові,
взаєморозуміння та підтримки між ними,
через діаметрально протилежні погляди
на шлюб та сім'ю, що в кінцевому
результаті призвело до фактичного
припинення шлюбних відносин між ними.

За вказаних обставин подальше спільне
життя і збереження шлюбу сторін
суперечить інтересам подружжя.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явленний одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За викладених обставин, враховуючи
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини пред'явлення позову про
розірвання шлюбу, волевиявлення
позивача припинити шлюбні відносини,
враховуючи також ту обставину, що
рішення позивача про розірвання шлюбу
та пред'явлення з цього приводу позову
до суду прийнято з усвідомленням
позивачем його наслідків, суд дійшов
висновку про те, що шлюб між сторонами
носить суто формальний характер,
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить інтересам подружжя,
після розірвання шлюбу не будуть
порушені особисті права сторін, в
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню.

Окремо відзначається, що відповідно до
ст.113 СК України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище, при
цьому відповідно до ч.7 ст.15 Закону
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» той з подружжя, який
бажає відновити своє дошлюбне
прізвище, повинен заявити про це в
органі державної реєстрації актів
цивільного стану під час державної
реєстрації розірвання шлюбу, на
підставі чого вимоги позивача про
залишення за нею після розірвання
шлюбу її дошлюбного прізвища «ОСОБА_1»
судовому розгляду не підлягають.

При цьому, виходячи з принципу
диспозитивності цивільного процесу,
заявлених позивачем позовних вимог,
предметом яких є розірвання шлюбу, суд
не приймає до уваги доводи відповідача
про наявність між ним та позивачем
спору про поділ майна подружжя, та
вважає, що відповідач має право
звернутися до суду за захистом
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав з позовом про поділ майна
подружжя, який може бути предметом
судового розгляду в іншому судовому
провадженні.

В порядку ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений
позивачем при пред'явленні позову до
суду судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 59, 60,
212, 213- 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 22 грудня 2007 року у
Новенській селищній раді Кіровського
району м.Кіровограда, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис №94.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
Л.А. Іванова