№ 2/269/479/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

4 березня 2014 року. Совєтський районний
суд м.Макіївки Донецької області у
складі головуючого:

судді НІКІШИНА Ю.В.

при секретарі СИДОРОВОЇ О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГОКАПІТАЛ» м.
МАКІЇВКИ

Про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить стягнути з відповідача
на відшкодування моральної шкоди 30 000
грн.: відповідач змусив його
звільнитися нібито за власним
бажанням, хоча це був вимушений крок з
його - позивача, сторони, відповідач
проводив службове розслідування щодо
нього, підстава - незаконній його дії, а
саме: підготовка металлодобавок для
викрадення, оскільки не були завчасно
проведені замірі цих добавок і вони
були складовані не в належному місці.
Його опитували на «детекторе лжи», що
для нього було принизливо. Все це
призвело до ушкодження його здоров'я.

Представник відповідача позов не
визнав, показав, що позивача звільнено
на підставі його заяви, з урахуванням
вимог ст.36 п.1 КЗпП України. Ні яких
порушень трудових прав щодо позивача
підприємство не скоїло.

У судовому засіданні встановлено.

Позивача було прийнято на підприємство
- відповідача 13 листопада 2012 року.

Звільнено позивача було наказом № 543
від 27 листопада 2013 року на підставі ст.36
п. КЗпП України, на підставі заяви
самого позивача від 27 листопада 2013
року.

Ст.237-1 КЗпП України передбачає
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

ПЛЕНУМ Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року (із змінами від 25
травня 2001 року № 5) у п.13 звертає увагу
на таке: судам необхідно враховувати,
що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала
чинності 13 січня 2000 р.) за наяв ності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
на лежних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'яз ків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповнова жений ним орган
незалежно від форми власності, виду ді
яльності чи галузевої належності.

Позивач не надав суду доказів про
порушення його законних трудових прав,
посилання позивача, що він звільнився
вимушено ні чим не обґрунтовано, наказ
про звільнення позивач не оспорював і
не оспорює. Посилання ж позивача на
якесь службове розслідування, про його
опитування з застосуванням «детектора
лжи» ПОЛІГРАФ, безпідставне, суду не
надано жодного доказу про таке, і
взагалі з вимог позивача незрозуміло
яке відношення ці факти мають до
порушення трудових прав позивача, що
давало б йому право на відшкодування
моральної шкоди.

Надані позивачем суду медичні довідки,
документи відповідача про рух товарно -
матеріальних цінностей, технічний звіт
виконання геодезичних робіт взагалі не
є доказами про спричинення позивачу
моральної шкоди в наслідок порушення
його трудових прав.

Оскільки доказів про порушення
трудових прав позивача суду не надано,
законність звільнення з підприємства
позивач ним самим не оспорюється, позов
є безпідставним.

На підставі ст.237-1 КЗпП України, ст.213, 215
ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

В І Д М О В И Т И у в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГОКАПІТАЛ» м.
МАКІЇВКИ про відшкодування моральної
шкоди.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду у 10 денний строк з дня його
проголошення.

Суддя
Ю. В. Нікішин