Номер провадження № 22-ц/785/2427/14
Головуючий у першій інстанції Целух
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Малиновського районного суду м.Одеси
від 16 вересня 2013 року про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним та
розірвання договору дарування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року представник ОСОБА_3
звернувся до Малиновського районного
суду м. Одеси до ОСОБА_2 з позовом про
визнання недійсним та розірвання
договору дарування, мотивуючи це тим,
що 08 квітня 2008 року він з відповідачкою
ОСОБА_2 уклав договір дарування
належної йому на праві власності 520/1000
частин квартири АДРЕСА_1, взамін чого
остання повинна була його довічно
утримувати. Однак, ОСОБА_2 після
заключення договору дарування
ухиляється від своїх обов'язків. На
підставі чого позивач просив визнати
недійсним та розірвати договір
дарування, укладений 08 квітня 2008 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, реєстраційний №
326 та накласти арешт на 520/1000 частин
квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 16 вересня 2013 року накладено
арешт на 520/1000 частин квартири АДРЕСА_1,
що належать ОСОБА_2.

Не погоджуючись такою ухвалою суду,
ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 16 вересня 2013 року про забезпечення
позову, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Задовольняючи заяву позивача про
накладення арешту на 520/1000 квартири
районний суд виходив з того, що між
сторонами виникли спірні відносини і
до вирішення справи по суті відповідач
може реалізувати спірне майно та таким
чином у подальшому утруднити виконання
рішення суду або зробити його
неможливим.

Такий висновок суду є правильним та
таким, що ґрунтується на вимогах ст. ст.
151-153 ЦПК України.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3 заявлено позов до ОСОБА_2 про
визнання недійсним та розірвання
договору дарування, укладеного
сторонами 08 квітня 2008 року, за яким
ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла у
дар 520/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

Отже, предметом спору є 520/1000 частин
квартири АДРЕСА_1.

При таких обставинах вимога позивача
про забезпечення позову на шляхом
накладення арешту на 520/1000 частин
квартири АДРЕСА_1 є видом забезпечення
позову співмірним заявленим вимогам.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не переконався, що між сторонами
виник спір та вжив заходи забезпечення
позову - арешт нерухомого майна, який не
є співмірним заявленим вимогам є
неспроможними, оскільки суперечать
матеріалам справи і не спростовують
правильність висновку суду про
задоволення заяви про забезпечення
позову.

Судова колегія не погоджується з
доводами апеляційної скарги про те, що
суд не переконався чи дійсно існує
загроза відчуження відповідачем
спірного майна, оскільки забезпечення
позову має за мету до вирішення справи
по суті усунути саму можливість
відчужити предмет спору і ти самим
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом строків розгляду заяви
про забезпечення позову не
ґрунтуються на матеріалах справи,
оскільки днем звернення до суду з
позовом є не дата його написання, а дата
подання до суду. Як вбачається з
матеріалів справи позов ОСОБА_3 подано
до суду (зареєстровано) 13.09.2013 року і
після його автоматичного розподілу,
надійшло головуючому судді, який 16.09.2013
року відкрив провадження у справі і
того же дня одноособово постановив
ухвалу про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 155 ЦПК України у разі
скасування заходів забезпечення
позову, набрання законної сили
рішенням про відмову у задоволенні
позову чи ухвалою про закриття
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду особа, щодо якої
вжито заходи забезпечення позову, має
право на відшкодування збитків,
завданих забезпеченням позову.

Тобто, законодавець зобов'язуючи
розглядати заяви про забезпечення
позову у стислі строки, без можливості
перевірки відомостей повідомлених
позивачем, таким чином виходить з
добросовісності дій сторони. Втім
одночасно відповідачеві надається
реальна процесуальна можливість
заявити про відшкодування збитків у
разі недобросовісних дій позивача щодо
забезпечення позову в контексті
заявленого ним вимог.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку, що суд першої
інстанції порушень матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування ухвали, при вирішенні
заяви про забезпечення позову не
допустив, а наведені в скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, внаслідок чого
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду
м.Одеси від 16 вересня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук