Справа № 163/672/14-ц
Провадження № 2/163/120/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

02 квітня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області в складі: головуючої - судді
Гайдук А.Л.,

при секретарі - Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Позовні вимоги
мотивував тим, що з відповідачем
перебуває у шлюбі з 21 серпня 2010 року,
який зареєстрований Полапівською
сільською радою Любомльського району
Волинської області, про що зроблено
актовий запис за №5. Від шлюбу сторони
мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначає, що причиною розлучення є те,
що він з відповідачем мають несумісні
характери, у зв'язку із чим між ними
постійно виникали сварки, а через
деякий час вони взагалі втратили
повагу один до одного та за останні
півтора року їх сім'я повністю
розпалась. З 2013 року сторони фактично
припинили шлюбні стосунки, не ведуть
спільного господарства та проживають
окремо. Вважає, що їх подальше спільне
життя і збереження шлюбу є неможливим
та суперечить його інтересам, а тому
просив шлюб, укладений з відповідачем,
розірвати, а судові витрати стягнути
порівно.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримав повністю, проти
надання строку на примирення
заперечив, просив суд шлюб, укладений з
відповідачем, розірвати. Не заперечив
проти заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76
ЦПК України, однак в судове засідання
не з'явилась, заяв чи клопотань щодо
суті позову та процедури його розгляду,
в тому числі про відкладення, не подала.

За таких обставин суд провів заочний
розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає, що позов підставний і
підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із копії свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, виданого 21 серпня 2010 року
Полапівською сільською радою
Любомльського району Волинської
області, та повного витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про шлюб
за № 9 від 27.03.2014 року, наданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Любомльського районного управління
юстиції Волинської області 27.03.2014 року
за вих. №491/04.4.2-22, вбачається, що сторони
зареєстрували шлюб 21 серпня 2010 року,
про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено актовий запис за № 5 (а.с.3, 13).

Від шлюбу сторони мають одну
неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Любомльського
районного управління юстиції
Волинської області 12.03.2013 року (а.с.5).

Частиною 1 статті 110 СК України
передбачено, що позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 СК
України, дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватися про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України,
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження, в тому
числі примушування до статевого
зв'язку за допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом.

З огляду на викладені правові норми,
обставини по справі та позицію
позивача щодо неможливості збереження
сімейних стосунків, суд вважає, що
збереження сім'ї в даному випадку буде
нічим іншим, як примушуванням сторін до
збереження шлюбних відносин.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та
об'єктивно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам позивача, а тому шлюб слід
розірвати.

Згідно із ст.88 ЦПК України та з
врахуванням вимоги позивача судові
витрати по справі слід покласти на
сторін у рівних частках.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 213,
214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем с. Забужжя Любомльського
району Волинської області, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м.Любомль
Волинської області, зареєстрований 21
серпня 2010 року Полапівською сільською
радою Любомльського району Волинської
області, актовий запис № 5, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 121
(сто двадцять одну) гривню 80 копійок
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Любомльський районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук