Справа № 188/108/14-ц
Провадження № 2/188/152/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
Бурди П.О.,

при секретарі
Лукіній Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом
про визнання права власності на
спадкове майно до відповідача
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його тітка ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки (пай № 201) площею 3.859
га. розташованої на території
Миколаївської сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

За життя тітка заповіту не
залишила, а тому має місце спадкування
за законом.

Позивач є племінником померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а його батько
ОСОБА_4, який був її рідним братом,
помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2, тому відповідно
до ч. 3 ст. 1266 ЦК України позивач є
спадкоємцем за правом представлення і
має право на спадкування частки
спадщини, яка належала б за законом
моєму батькові, якби він був живим на
час відкриття спадщини.

Так як, інші спадкоємці за законом
відсутні, тому він є єдиним спадкоємцем
за законом.

Спадкоємців які б мали відповідно
до ст. 1241 ЦК України право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_3 немає, оскільки
малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх
непрацездатних дітей у спадкодавця
немає.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті тітки, однак нотаріусом
постановою від 09.01.2014 року йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, тобто
через те, що вказаній земельній ділянці
не присвоєний кадастровий номер.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 17 від 26.11.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання тіткою
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Внести до Державного земельного
кадастру передбачені Законом України
«Про Державний земельний кадастр»
відомості про формування земельної
ділянки та присвоїти їй кадастровий
номер можливо лише за заявою власника,
а так як тітка позивача, яка є власником
вказаної земельної ділянки вже
померла, то здійснити таку державну
реєстрацію земельної ділянки та
отримати витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку не
можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 була
належним власником вищевказаної
земельної ділянки, і її право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.

Від спадщини у вигляді земельної
ділянки позивач не відмовлявся,
фактично її прийняв, проте через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не можу оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника, а тому змушений
звернутися до суду.

Позивач в судове засідання надав
письмову заяву з проханням розглянути
справу без його участі, позовні вимоги
підтримує.

Відповідач надав заяву з
проханням розглянути справу у
відсутність представника
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області. Позовні
вимоги визнали.

Третя особа по справі Управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області в
судове засідання не з'явилося.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки (пай № 201) площею 3.859
га. розташованої на території
Миколаївської сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 від 11.06.2012 року,
копією Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІV-ДП № 026666 виданого 12.03.2002 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не
залишила, а тому має місце спадкування
за законом.

ОСОБА_1 є племінником померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, оскільки його
батько, ОСОБА_4, був її рідним братом, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 від 22.09.1964 року,
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 від 25.01.1957 року, копією свідоцтва
про народження серії НОМЕР_4.

ОСОБА_4 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_5 від 17.09.1991 року,
тому відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України
позивач є спадкоємцем за правом
представлення, після смерті ОСОБА_3 і
має право на спадкування частки
спадщини, яка належала б за законом
його батькові, якби він був живим на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України
племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові (сестрі,
братові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Так як, інші спадкоємці за законом
відсутні, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Спадкоємці які б мали відповідно до ст.
1241 ЦК України право на обов'язкову
частку у спадщині після смерті ОСОБА_3
відсутні.

Дані факти не спростовано відповідачем
по справі та постановою приватного
нотаріуса Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області про відмову
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 09.01.2014 року.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті тітки, однак нотаріусом
постановою від 09.01.2014 року йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, тобто
через те, що вказаній земельній ділянці
не присвоєний кадастровий номер.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 17 від 26.11.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельну ділянку було передано у
приватну власність ОСОБА_3 на підставі
розпорядження голови Петропавлівської
районної державної адміністрації № 59-р
від 01 березня 2002 року і відповідно на
підтвердження її права власності на
земельну ділянку було видано 12.03.2002
року Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІV-ДП № 026666.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Якщо земельна ділянка була
приватизована, але кадастровий номер
не присвоєно і відомості про неї не
внесені до Державного реєстру земель,
то відповідно до пункту 2 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр» їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників.

При цьому, згідно з цим же пунктом,
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера.

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте, ОСОБА_3 ,
яка є власником вказаної земельної
ділянки вже померла, а тому здійснити
таку державну реєстрацію земельної
ділянки та отримати витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 була
належним власником цієї земельної
ділянки, і її право власності належним
чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю і
вказана земельна ділянка входить до
складу спадщини, що залишилась після її
смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Від спадщини у вигляді земельної
ділянки позивач не відмовлявся,
фактично її прийняв, проте через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не можу оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Таким чином, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст.,
ст. 328, 1216-1218, 1225, 1266,1268 ЦК України,
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» від 07.07.2011 р. -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за правом представлення,
право власності на земельну ділянку
(пай № 201) площею 3.859 га. розташовану на
території Миколаївської сільської
ради, передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІV-ДП № 026666
виданого 12.03.2002 року, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда