Справа №127/747/14-ц
Провадження № 2/127/1495/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд
Вінницької області у складі
головуючого судді Дернової В.В., при
секретарі Тронт М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду у м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за
участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Першого міського відділу
Державної міграційної служби України,
Служби у справах дітей Вінницької
міської ради, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловою площею, та усунення перешкод в
користуванні житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Першого міського відділу
Державної міграційної служби України,
Служби у справах дітей Вінницької
міської ради, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловою площею та усунення перешкод в
користуванні житлом та просив визнати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили
право на житлову площу у квартирі
АДРЕСА_1, та усунути перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації у
квартирі АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх вимог позивач
повідомив, що він є власником ? частки
квартири АДРЕСА_1 На даний час у
квартирі зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач), ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (третя особа), ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (третя особа), ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (третя особа), ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5 (відповідач), та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6 (відповідач). Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаній квартирі не
проживають (та ніколи не проживали),
своїх особистих речей у ній не
зберігають, комунальні послуги не
оплачують, однак у добровільному
порядку знятися з реєстрації не
бажають, чим створюють позивачеві
ОСОБА_1 як власнику житла перешкоди у
володінні, користуванні та
розпорядженні майном (житлом). Вказані
обставини і стали підставою для
звернення до суду з позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 січня 2014 року
було залучено до участі у справі як
співвідповідача ОСОБА_3 та як третю
особу Службу у справах дітей
Вінницької міської ради.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, та просили
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, який також є
законним представником (батьком)
співвідповідача ОСОБА_3, у судовому
засіданні позов не визнав, оскільки
вважає, що на даний час є власником ?
частки квартири АДРЕСА_1

Третя особа ОСОБА_5 у судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_6 у судовому
засіданні 11.02.2014 року позов підтримав
та просив його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи.

Представник третьої особи - УДМС
України у Вінницькій області -
Качановецький П.П. у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовної вимоги щодо зобов'язання
органу УДМС України у Вінницькій
області знати особу з реєстрації, а у
вирішенні іншої частини позовних вимог
поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Вінницької міської ради -
Марценюк Л.Є. у судовому засіданні
11.02.2014 року при вирішенні справи
просила врахувати інтереси та
захистити право на житло
неповнолітньої ОСОБА_3.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, у тому числі, показання
свідка ОСОБА_10, роз'яснення спеціаліста
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Журавського А.Т., оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
частково обґрунтований та підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на
вимогах ст. 41 Конституції України,
ст. ст. 349, 386, 391 ЦК України, ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ч. 3 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є власником ? частки
квартири АДРЕСА_1 що підтверджується
рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 03.05.2012 року, яке набуло
законної сили, та Витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
10.07.2013 року.

Так, як вбачається з рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 03.05.2012 року, яке набуло законної
сили, було визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
посвідчений 20.11.2009 року приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_12, за
реєстровим № 3188, укладеним між ОСОБА_5
та ОСОБА_2; поновлено сторони у
попереднє становище щодо права
власності на квартиру АДРЕСА_1
застосувавши двосторонню реституцію;
визнано за ОСОБА_1 право вланості на ?
ідеальну частку квартири АДРЕСА_1

Крім того, рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
15.11.2012 року, яке набуло законної сили,
було стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 кошти в сумі 239 700 грн., які були
отримані ОСОБА_5 на підставі правочину,
визнаного судом недійсним.

Таким чином, має місце двостороння
реституція між сторонами правочину, а
тому право власності відповідача
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (або її
часткову) є припиненим.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на
наявність Витягу про реєстрацію
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно від 10.12.2009 року та
відсутність відповідного витягу про
реєстрацію припинення права власності
на спірне нерухоме майно є
безпідставним з огляду на наступне.

Згідно положень Глави 25 («Припинення
права власності») ЦК України момент
припинення права власності
пов'язується з внесенням змін до
державного реєстру лише у випадку
припинення права власності внаслідок
знищення майна (ст. 349 ЦПК України); у
інших випадках момент припинення права
власності не пов'язується з внесенням
змін до державного реєстру.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», права на нерухоме майно та
їх обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього
Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Отже, суд приходить до висновку, що
право власності на ? частку квартири
АДРЕСА_1, на даний час не зареєстроване
ні за відповідачем ОСОБА_2, ні за
третьою особою ОСОБА_5, оскільки момент
саме виникнення, а не припинення права
власності на нерухоме майно в силу
положень ЦК України та Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
пов'язаний з його державною
реєстрацією.

На даний час у квартирі зареєстровано 6
осіб: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач),
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (третя особа),
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (третя особа),
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (третя особа),
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (відповідач), та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (відповідач), що
підтверджується Довідкою МКП «ЖЕК №12»
від 16.10.2013 року (а.с. 13).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
вказаній квартирі не проживають (та
ніколи не проживали), своїх особистих
речей у ній не зберігають, комунальні
послуги не оплачують, однак у
добровільному порядку знятися з
реєстрації не бажають, чим створюють
позивачеві ОСОБА_1 як власнику житла
перешкоди у володінні, користуванні та
розпорядженні майном (житлом), що
підтверджується Актом обстеження
житлових умов від 15.10.2013 року (а.с.14) та
показаннями свідка ОСОБА_10 Вказані
обставини також не заперечувалися у
судовому засіданні відповідачем
ОСОБА_2, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК
України не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю; право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Разом з тим, згідно положень ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі, зокрема, судового рішення,
яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою, а тому винесення судом
рішення про зняття з реєстрації місця
проживання особи за наявності рішення
про позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням не є
необхідним, тому позов підлягає
частковому задоволенню.

При цьому, суд приходить до
переконання, що таке рішення не порушує
права та законні інтереси (зокрема,
житлові) неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки вона не проживає
та ніколи не проживала у спірному житлі
(мешкає з батьками за адресою: АДРЕСА_2),
що не заперечувалися у судовому
засіданні відповідачем ОСОБА_2, а тому в
силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 121,80 грн. судового збору,
тобто пропорційно до задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК
України, на підставі ст. 41 Конституції
України, ст. ст. 349, 386, 391 ЦК України, ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ч. 3 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право
користування житлом за адресою:
АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121,80
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя