Провадження № 6/185/195/14
У Х В А Л А

іменем України

12 травня 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Бабій С.О.,

при секретарі судового засідання
Сліпченко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду подання
старшого державного виконавця
Кошеварової О.А. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань за виконавчими
документами про стягнення аліментів
без вилучення документів, що
посвідчують особу, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2014 року державний виконавець
відділу ДВС Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження для боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов'язань за
виконавчим документом.

Свої вимоги державний виконавець
мотивував тим, що на виконанні у
відділі ДВС Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
перебуває виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів у розмірі 1/4 частини
заробітку щомісячно. Станом на 01.04.2014 р.
заборгованість по сплаті аліментів
складає 2990,00 грн. У зв'язку з цим просить
обмежити боржника у праві виїзду за
межі України до виконання зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про необхідність
відмови у задоволенні подання з огляду
на наступне.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця відділу ДВС
Павлоградського МРУЮ від 15.01.2014
відкрито виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі
1/4 частини заробітку на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4, на підставі
виконавчого листа №185/12514/14-ц від 27.12.2013,
виданого Павлоградським міськрайонним
судом Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

У відповідності до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен, хто
законно перебуває на території
будь-якої держави, має право вільно
пересуватися і вільно обирати місце
проживання в межах цієї території.

Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа
має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Це право
віднесено у ЦК до особистих немайнових
прав фізичної особи, а саме - до
особистих немайнових прав, що
забезпечують природне існування
фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269
ЦК особисті немайнові права тісно
пов'язані з фізичною особою. Фізична
особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України",
згідно з ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 якого
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, і якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
- до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми
матеріального закону витікає, що для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина України за кордон
необхідна не тільки наявність
невиконаних зобов'язань, але і ухилення
від їх виконання. Ухилення означає з
об'єктивної сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1
зазначеного УПК України, подання
розглядається судом негайно, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування.

Заявником належними та допустимими
доказами не підтверджено той факт, що
боржник здійснював свідомі діяння (дії
або бездіяльність), спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо), тому подання
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Кошеварової О.А.
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов'язань за
виконавчими документами про стягнення
аліментів без вилучення документів, що
посвідчують особу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала суду, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
С. О. Бабій