Справа № 444/3578/13-ц
Провадження № 2/444/92/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Жовківський районний
суд Львіської області у складі :

головуючого судді Мікула В.
Є.,

при секретарі Брунець Н.М.,
Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування житловими приміщеннями в
житловому будинку, господарськими
будівлями та земельноюж ділянкою , -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
порядку користування житловими
приміщеннями в житловому будинку,
господарськими будівлями та
земельноюж ділянкою. а саме встановити
порядок користування житловими
приміщеннями по АДРЕСА_1, зобов'язати
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не порушувати
визначений порядок користування
житловими приміщенням, зобов'язати
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оплачувати 50
відсотків всіх комунальних витрат
(світло, газ) за житловий будинок
АДРЕСА_1, заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_4
тримати на подвір'ї АДРЕСА_1 коней та
кролів, зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ліквідувати гнійну купу та в
подальшому її не створювати, знести
самовільно встановлений відповідачами
дерев'яного господарського навісу для
тримання сіна та визначити порядку
користування сараєм та сараєм-кухнею .

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що відповідно до
свідоцтва про право особистої
власності жилий будинок в АДРЕСА_1
перебуває у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Даний будинок був побудований
позивачами, які перебували в шлюбі.

Відповідно до державного акта про
право власності на земельну ділянку ЛВ
№081970 від 25.05.2006року земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в АДРЕСА_1 перебуває у
власності ОСОБА_1.

Відповідно до технічного паспорта
від 14.03.1990року на жилий будинок
індивідуального житлового фонду
АДРЕСА_1 має житлову площу 66,2 м.кв.
загальну площу 115.5м.кв., приміщення
будинку позначені номерами, на
приватизованій земельній ділянці є
житловий будинок, сарай літня кухня,
уборна.

На кадастровому плані земельної
ділянки ОСОБА_1 з нанесеними будівлями
в АДРЕСА_1, яка виготовлена Західним НДІ
землеустрою та земкадастру ЛДАУ
приміщення №2 є сарай літня кухня, а
приміщення №3 є самовільно побудований
навіс відповідачами.

Відповідачі зареєстровані в АДРЕСА_1
і мають право на проживання за даною
адресою. Проте відповідачі фактично
займають половину житлового будинку і
все подвір'я. Відповідач самовільно
встановив дерев'яний навіс довжиною
12.5м х Зм де тримає сіно для коней, навіс
встановив на місці електричного
стовпа, що в любий момент може
викликати пожежу. На подвір'ї тримає
коні, кролі, вози інший
сільськогосподарський реманент,
створив місце для гною на якій зберігає
кал тварин розміром 3 х Зм.

Такі дії відповідачів роблять
неможливим використання земельної
ділянки для нормального проживання.
Вийти на подвір'я неможливо, сморід,
відходи життєдіяльності тварин, коні,
кролі, вози. На зауваження відповідачі
не реагують, тварин усунути
відмовляються, поводяться зухвало,
вважають себе повновладними
господарями, на цьому ґрунті
створюються постійні конфлікти.

В судовому засідання представник
позивачів та самі позивачі позов
підтримав з підстав викладених у ньому.

Відповідачі в судовому засідані позов
частково визнали а саме в частині
порядку користуванням будинком та
оплати за комунальні послуги, в решті
частині позовних вимог заперечили,
вказавши, що спірний навіс будувався з
дозволу батька, коні використовуються
для обробітку землі і фактично є єдиним
джерелом їх заробітку, також сарай
використовувався з дозволу батьків, на
даний час в них є конфлікт з позивачами
і тому вони звернулися до суду.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін суд
прийшов до переконання про часткове
задоволення позову виходячи з
наступного .

Як вбачається з свідоцтва про право
особистої власності жилий будинок в
АДРЕСА_1 Львівської області перебуває у
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до державного акта про
право власності на земельну ділянку ЛВ
№081970 від 25.05.2006року земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель АДРЕСА_1 перебуває у власності
ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести суду
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Позивачі, звертаючись до суду в своїй
позовній заяві покликаються на ст. 1, 58
ЖК України та ст. 47,55 Конституції
України , однак дані норми не регулюють
порядку користування житлом, тим
більше знесення будівель, утримання
худоби, тощо.

З листа управління ветеринарної
медецини в Жовківському районі від
21.03.2014 року вбачається, що на даний час
немає ветеринарно-санітарних вимог
щодо отримання тварин в особистому
підсобному господарстві.

Враховуючи наведене вище, суд
приходить до висновку, що позивачами не
доведено своїх позовних вимог, а тому
позов підлягає до часткового
задоволення лише в тій частині, яку
визнали відповідачі, при цьому суд
враховує, що будівництво господарських
споруд проводилося з дозволу власників
будинковолодіння, також порядок
користування сараями раніше був
узгоджений сторонами між собою.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,208,209 ч.3,212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Встановити наступний порядок
користування житловими приміщеннями
по АДРЕСА_1:

приміщення 1-3, 1-2, виділити у
користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

приміщення 1-5, 1-4, виділити у
користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

приміщення 1-6, 1-1, 1-7, 1-8 виділити у
спільне користування ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
порушувати визначений порядок
користування житловими приміщенням.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4
оплачувати 50 відсотків всіх
комунальних витрат (світло, газ) за
житловий будинок АДРЕСА_1.

В частині позовних вимог щодо
заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тримати на
подвір'ї АДРЕСА_1 коней та кролів,
зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ліквідувати гнійну купу та в
подальшому її не створювати, знесення
самовільно встановленого
відповідачами дерев'яного
господарського навісу для тримання
сіна та визначення порядку
користування сараєм та сараєм-кухнею -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Мікула В. Є.