АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/14/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В.
Доповідач Винниченко Ю. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алгора" та їх
представника Вороненко Наталії
Василівни

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 23 травня 2013 року

апеляційною скаргою ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5,

на рішення та ухвалу Київського
районного суду м. Полтави від 23 травня
2013 року

в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
власністю та стягнення моральної
шкоди, реальний розподіл нежитлових
приміщень, виділ нежитлового
приміщення в окрему частку нерухомого
майна;

за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алгора", про
витребування майна, скасування
державної реєстрації права власності;

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
визнання права власності;

за позовом ОСОБА_4 до приватного
нотаріуса Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання недійсним договору про поділ
нерухомого майна (гуртожитку), що є
спільною частковою власністю; треті
особи - Управління з питань
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Полтавської
міської ради, Приватне підприємство
"Полтавське бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор",
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Відкрите акціонерне
товариство "Полтавський
автоагрегатний завод", -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 23 травня 2013 року
позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4, про
усунення перешкод в користуванні
власністю та стягнення моральної
шкоди, реальний розподіл нежитлових
приміщень, виділ нежитлового
приміщення в окрему частку нерухомого
майна - задоволено.

Усунуто перешкоди в користуванні
ОСОБА_6 власністю - 21/1000 частин
приміщенння гуртожитку в будинку А-5:
148а коридор, площею 9,3 кв.м, 152б
приміщення, площею 12.1 кв.м, 167
приміщення, плошею 17,3 кв.м, 168
приміщення площею 11,2 кв.м, 168а коридор
площею 5,2 кв.м, 169 коридор площею 6,1 кв.м,
170 коридор площею 2,3 кв.м, 171 вбиральня
площею 1,8 кв.м, 172 приміщення 19,6 кв.м, 174
коридор площею 2,0 кв.м, 175 вбиральня
площею 2,0 кв.м, 176 приміщення площею 16,5
кв.м, 177 приміщення площею 16,5 кв.м,
загальною площею 121,9 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_6 3000 грн. моральної шкоди.

Проведено реальний розподіл 21/500
частин нежитлвої будівлі (гуртожитку),
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
виділено ОСОБА_6 в будинку А-5: 148а
коидор, площею 9,3 кв.м, 152б приміщення,
площею 12.1 кв.м, 167 приміщення, плошею 17,3
кв.м, 168 приміщення площею 11,2 кв.м, 168а
коридор площею 5,2 кв.м, 169 коридор площею
6,1 кв.м, 170 коридор площею 2,3 кв.м, 171
вбиральня площею 1,8 кв.м, 172 приміщення
19,6 кв.м, 174 коридор площею 2,0 кв.м, 175
вбиральня площею 2,0 кв.м, 176 приміщення
площею 16,5 кв.м, 177 приміщення площею 16,5
кв.м, загальною площею 121,9 кв.м., що
складає 21/1000 частину об'єкта в окрему
частку нерухомого майна.

Зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати
двоє дверей та вікно видачі, що
знаходиться між їхніми частками, а
саме: між приміщенням 177, яке
знаходиться в користуванні ОСОБА_6 і
приміщеннями 148б, 179, 180, що знаходиться в
користуванні ОСОБА_4 та облаштувати
суцільні стіни, поставити самовільно
зруйновану стіну між приміщеннями 148а
та 148б, встановити в окремому
приміщенні, що належить ОСОБА_4
лічильник електропостачання,
автономне водовідведення, лічильних
холодної та гарячої води.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про визнання права власності -
відмовлено за безпідставністю.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
приватного нотаріуса Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання недійсним договору про
поділ нерухомого майна (гуртожитку), що
є спільною частковою власністю -
відмовлено за безпідставністю.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алгора», про
витребування майна, скасування
державної реєстрації права власності -
задоволено.

Витребувано належне ОСОБА_6 майно, а
саме 21/1000 частин нежитлового
приміщення (гуртожитку), розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 від добросовісних
набувачів та зобов'язано ОСОБА_1,
ОСОБА_2, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алгора» звільнити
належне ОСОБА_6 приміщення.

Скасовано державну реєстрацію
права власності на 1/200 частину
нежитлового приміщення приміщення
(гуртожитку), розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, на 1/100 частину
нежитлового приміщення приміщення
(гуртожитку), розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та 3/500 частини
нежитлового приміщення приміщення
(гуртожитку), розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою
відповідальністю «Алгора».

Поновлено за ОСОБА_6 державну
реєстрацію права власності на 21/1000
частину нежитлового приміщення
(гуртожитку) в будинку А-5: 148а коридор,
площею 9,3 кв.м, 152б приміщення, площею 12.1
кв.м, 167 приміщення, плошею 17,3 кв.м, 168
приміщення площею 11,2 кв.м, 168а коридор
площею 5,2 кв.м, 169 коридор площею 6,1 кв.м,
170 коридор площею 2,3 кв.м, 171 вбиральня
площею 1,8 кв.м, 172 приміщення 19,6 кв.м, 174
коридор площею 2,0 кв.м, 175 вбиральня
площею 2,0 кв.м, 176 приміщення площею 16,5
кв.м, 177 приміщення площею 16,5 кв.м,
загальною площею 121,9 кв.м.

Ухвалою Київського районного
суду м. Полтави від 23 травня 2013 року в
задоволенні клопотань представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_10 про призначення по
справі судово-будівельної та
судово-економічної експертиз
відмовлено.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Алгора» в
апеляційній скарзі, поданій через
свого представника Вороненко Н.В.,
прохають скасувати рішення місцевого
суду в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ТОВ
«Алгора», як таке, що постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі,
поданій через свого представника
ОСОБА_10, просить скасувати рішення та
ухвалу Київського районного суду
м.Полтави від 23 травня 2013 року, у
задовленні позову ОСОБА_6 відмовити. У
апеляційній скарзі посилається на те,
що оскаржуване рішення є незаконним,
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судове засідання проводилось за
участю представника позивача ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_11 та за відсутності
інших учасників справи, які вчасно
повідомлені про дату судового
засідання шляхом направлення судових
повісток з повідомленням у
відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України,
тому вважається, що судовий виклик
вручений їм належним чином.

Ухвалою суду відхилено
клопотання ОСОБА_4 про відкладення
розгляду справи у зв»язку з її
перебуванням в надзвичайно хворому
стані на підставі відсутності належних
доказів вказаного стану.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, заслухавши
пояснення представника позивача
ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11, яка заперечила
проти їх задоволення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове по суті
позовних вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1
ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин. Суд оцінює нележність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на піставу своїх вимог і заперечень
та добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів
справи та вірно встановлено судом
першої інстанції, що 21 жовтня 2004 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Полтавський автоагрегатний завод» та
ОСОБА_6, ОСОБА_4 укладений договір ренти,
згідно якого останні отримали в рівних
частках у власність 21/500 частину
нежитлової будівлі(гуртожитку) по
АДРЕСА_1. Загальна сума рентних
платежів становить 169 936 грн. 79 коп., що
складає вартість переданого
нерухомого майна, складено графік
рентних платежів.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проведена
державна реєстрація права власності на
нерухоме майно по 21/1000 частині спірного
нерухомого майна за кожною.

10 жовтня 2005 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 укладено договір про поділ
нерухомого майна (гуртожитку), що є
спільною сумісною власністю, а саме
визначений порядок користування
нерухомим майном, у фактичне
користування ОСОБА_6 виділені
приміщення в будинку А-5: 148а коридор
площею 9,3 кв.м., 152б приміщення площею 12,1
кв.м., 167 приміщення площею 17,3 кв.м., 168
приміщення площею 11,2 кв.м. 168а коридор
площею 5,2 кв.м., 169 коридор площею 6,1 кв.м.,
170 коридор площею 2,3 кв.м., 171 вбиральня
площею 1,8 кв.м., 172 приміщення площею 19,6
кв.м., 174 коридор площею 2,0 кв.м., 175
вбиральня площею 2,0 кв.м., 176 приміщення
площею 16,5 кв.м., 177 приміщення площею 16,5
кв.м. загальною площею 121,9 кв.м., а
ОСОБА_4 виділені приміщення вестибюль
101а площею 9,2 кв.м., коридор 101 б площею 2,0
кв.м., вбиральню 101 в площею 2,3 кв.м.
роздягальню 101 г площею 4,2 кв.м., залу 148
площею 53, 0 кв.м., залу 179 площею 42, 4 кв.м.,
приміщення 180 площею 5,4 кв.м., коридор 148
б площею 3,4 кв.м. загальною площею 121,9
кв.м. Вказаний договір посвідчений
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_7

До жовтня 2005 року сторони
використовували спірне приміщення для
здійснення підприємницької діяльності
у сфері громадського харчування,
документи на здійснення такої
діяльності були оформлені на ОСОБА_6 . В
жовтні 2005 року ОСОБА_6 припинила свою
підприємницьку діяльність.

Підприємницьку діяльність у
сфері громадського харчування у цьому
ж приміщенні розпочала ОСОБА_4, яка з
листопада 2005 року користувалася усіма
приміщеннями нежитлового приміщення
(гуртожитку) по АДРЕСА_1, в якому
розташоване кафе «У каміна», в тому
числі і частиною приміщення, яке
належить ОСОБА_6 без відповідного
дозволу останньої та не допускає
ОСОБА_6 до її частини нерухомого майна,
чим перешкоджає їй у користуванні
власним нерухомим майном.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
16.10.2006 року запропоновано два варіанти
розподілу спірного нежитлового
приміщення, один відповідно до змісту
договору про поділ нерухомого майна
від 10.10.2005 року, який у добровільному
порядку був укладений між сторонами та
посвідчений нотаріально, а другий
варіант з урахуванням побажань ОСОБА_4
з врахуванням її бажання займатися
підприємницькою діяльністю та
використовувати вказане приміщення
під кафе.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку стосовно того, що реальний
розподіл нерухомого майна можливий по
першому варіанту вказаної експертизи.

Відповідно до договору ренти від
21 жовтня 2004 року сторонам у власність
передана частина нежитлової будівлі
(гуртожитку), а не приміщення кафе, отже
на час придбання цієї частини
нежитлової будівлі її цільове
призначення не було визначене у
встановленому законом порядку.
Відповідно до цього договору за
сторонами зареєстровано право
власності на нежитлову будівлю
(гуртожиток) та на ім'я кожної сторони
виданий технічний паспорт, в якому не
зазначена технічна характеристика
вказаної нежитлової будівлі, як кафе. В
договорі про поділ нерухомого майна
від 10.10.2005 року також зазначено, що між
сторонами визначається порядок
фактичного користування саме
нежитловою будівлею, а не приміщенням
кафе. Бажання ОСОБА_4 займатися в
належній їй частині приміщення
підприємницькою діяльністю у сфері
громадського харчування та
використовувати це приміщення під кафе
не є підставою для реального розподілу
частини нежитлової будівлі по Варіанту
№ 2.

Згідно Висновку судово-технічної
експертизи від 23.04.2007 року нерухоме
майно, яке буде належати після
розподілу нежитлових приміщень, що
розташовані в АДРЕСА_1 ОСОБА_6 можливо
виділити в окремий об'єкт нерухомого
майна, що складає одиницю без порушення
його цільового призначення.

З листа ВАТ «ПААЗ» за № 3063/02 від
20.04.2006 року (а.с.53,т.3) вбачається, що
ОСОБА_6 достроково, в повному обсязі
виконала умови договору від 21.10.2004 року
та сплатила рентні платежі.

Матеріальних претензій до ОСОБА_6
та ОСОБА_4 у ВАТ «ПААЗ» не має, а та
обставина, що ОСОБА_4 сплатила усі
рентні платежі без домовленості з
ОСОБА_6 не може бути підставою для
визнання за нею права власності на
нерухоме майно, що належить ОСОБА_6 Не
можуть бути підставою для задоволення
позовних вимог і посилання ОСОБА_4 на
те, що рентні платежі сплачені ОСОБА_6
не готівкою, а за рахунок ссуди, яку
отримав її чоловік, бо згідно з
положеннями ст. 65 СК України кожен із
подружжя може використовувати
отримане майно по договорам в
інтересах сім'ї та розпоряджатися
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності, за взаємною згодою.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції є законним обґрунтованим та
таким, що повністю відповідає вимогам
ст.ст. 317, 386 ч. 1, 388 ч. 1 ЦК України, за
виключенням задоволення позовних
вимог ОСОБА_6 в частині скасування
державної реєстрації права власності
на 1/200 частину нежитлового приміщення
(гуртожитку), розташованого в АДРЕСА_1
за ОСОБА_1, на 1/100 частину нежитлового
приміщення (гуртожитку), розташованого
в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та 3/500 частини
нежитлового приміщення (гуртожитку),
розташованого в АДРЕСА_1 за Товариством
з обмеженою відповідальністю «Алгора»,
а також у частині поновлення за ОСОБА_6
державної реєстрації права власності
на 21/1000 частини нежитлового приміщення
(гуртожитку), розташованого в АДРЕСА_1,
які суд апеляційної інстанції вважає
передчасними, оскільки у справі
відсутня відмова державного
реєстратора про задоволення
відповідної заяви щодо скасування та
поновлення державної реєстрації, тому
в цій частині рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду належить
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алгора" та їх
представника Вороненко Наталії
Василівни, ОСОБА_4 та її представника
ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 23 травня 2013 року в частині
скасування державної реєстрації права
власності на 1/200 частину нежитлового
приміщення (гуртожитку), розташованого
в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, на 1/100 частину
нежитлового приміщення (гуртожитку),
розташованого в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та
3/500 частини нежитлового приміщення
(гуртожитку), розташованого в АДРЕСА_1
за Товариством з обмеженою
відповідальністю «Алгора», та

в частині поновлення за ОСОБА_6
державної реєстарції права власності
на 21/1000 частини нежитлового приміщення
(гуртожитку), розташованого в АДРЕСА_1, а
саме: 148а коридор площею 9,3 кв.м., 152б
приміщення площею 21,1 кв.м., 167
приміщення площею 17,3 кв.м., 168
приміщення площею 11,2 кв.м., 168а коридор
площею 5,2 кв.м., 169 коридор площею 6,1 кв.м.,
170 коридор площею 2,3 кв.м., 171 вбиральня
площею 1,8 кв.м., 172 приміщення площею 19,6
кв.м., 174 коридор площею 2,0 кв.м., 175
вбиральня площею 2,0 кв.м., 176 приміщення
площею 16,5 кв.м., 177 приміщення площею 16,5
кв.м., загальною площею 121,9 кв.м. -
СКАСУВАТИ, ухваливши у цій частині нове
рішення, яким в задоволенні вказаних
позовних вимог ВІДМОВИТИ.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/Ю.М.
Винниченко

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б.
/підпис/Карпушин Г.Л.

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області
_______ Ю.М. Винниченко