Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21.03.2014
м. Бар Вінницької
області

Барський районний суд Вінницької
області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі секретаря Крикливої О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Барського
районного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, за
участі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні позивача
- органу опіки і піклування Барської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Барського
районного суду Вінницької області з
позовом до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів. Позов мотивований тим, що
відповідач свідомо нехтує своїми
батьківськими обов'язками щодо свого
сина, спільно з дитиною не проживає, не
цікавиться його життям, навіть не
телефонує, не цікавиться здоров'ям, не
приймає участі у його вихованні,
навчанні, догляді та фізичному
розвитку, матеріальної допомоги не
надає. Крім того, відповідач 04.01.2011
офіційно відмовилася від утримання та
виховання сина. ОСОБА_3 останніми
роками постійно проживає з батьком -
ОСОБА_1, повністю перебуває на його
утриманні. Оскільки ОСОБА_2 не виконує
своїх батьківських обов'язків, тому
позивач змушений звертатись до суду,
просить позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав відносно її малолітнього сина
ОСОБА_3 та стягувати з відповідача на
його користь аліменти на утримання
дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку та доходів щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача - ОСОБА_4, яка діє
на підставі довіреності від 06.07.2013 (а.с.
7), у судовому засіданні позов
підтримала та просила його
задовольнити у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві,
проти заочного розгляду справи не
заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про час, дату та місце
розгляду справи була належним чином
повідомлена (ч. 9 ст. 74 ЦПК України), про
причини неявки суд не повідомила, заяви
про розгляд справи у її відсутність до
суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, Зозуляк В.Л., яка діє на
підставі довіреності від 10.02.2014 №01-1-36/339
(а.с. 24), позов підтримала, просила його
задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_2
самоусунулася від виконання своїх
батьківських обов'язків, не цікавиться
дитиною взагалі, тому її потрібно
позбавити батьківських прав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Ураховуючи, що у матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду
представника позивача на заочний
розгляд справи, суд вважає можливим
заочно розглядати справу у відсутності
належно повідомленого відповідача.

Суд, заслухавши думку представника
позивача, представника третьої особи,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов слід задовольнити з наступних
підстав.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 що
підтверджується даними копії
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
виданого Відділом реєстрації актів
цивільного стану Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, актовий запис №1. Батьками
ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до даних довідки
Навчально-виховного комплексу «ЗОШ
І-ІІІ ступенів №2 - гімназія» м. Бар №183
від 20.11.2013, відповідач ОСОБА_2 за час
навчання сина ОСОБА_3 не відвідувала
школу та не цікавилася успіхами сина
(а.с. 9).

Відповідно до даних копії заяви ОСОБА_2
від 04.01.2011, посвідченої приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Краснодембським
О.А. та зареєстрованою у реєстрі за №2,
відповідач відмовилася від утримання
та виховання свого малолітнього сина
ОСОБА_3 (а.с. 10).

Питання доцільності позбавлення
батьківських прав відповідача ОСОБА_2
відносно малолітнього сина ОСОБА_3 було
предметом розгляду органу опіки і
піклування Барської районної
державної адміністрації. Так,
відповідно до висновку органу опіки та
піклування Барської районної
державної адміністрації від 09.12.2013
№01-1-36/3807 є доцільним позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно її
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Даний висновок Барською районною
державною адміністрацією було
прийнято на підставі висновку районної
комісії з питань захисту прав дитини та
служби у справах дітей Барської РДА
«Про доцільність позбавлення
батьківських прав громадянки ОСОБА_2 в
інтересах її малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1», норм законодавства у
сфері сімейних відносин та охорони
дитинства, а також з урахуванням умов
проживання, що створені позивачем для
дитини (а.с. 13-14).

Згідно з даними акту обстеження
матеріально-побутових умов від 19.11.2013,
та акту перевірки
матеріально-побутових умов від 18.11.2013,
складених комісією
Підлісноялтушківської сільської ради
Барського району Вінницької області,
ОСОБА_3 проживає з позивачем та
перебуває на його утримані, умови
проживання задовільні, дитина має
окрему кімнату (а.с. 11-12).

Згідно з даними довідки №3060 від 21.11.2013
Управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян, позивач ОСОБА_1 має
постійний дохід, а саме: отримує пенсію
за вислугу років (а.с. 15).

На підставі викладеного вище, суд
дійшов висновку, що відповідач свідомо
ухиляється від виконання батьківських
обов`язків з виховання свого сина,
оскільки більше 4 років не проявляє
жодної батьківської турботи, не
спілкується з дитиною та не надає
допомоги на його утримання.

Суд ураховує роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», відповідно до п. 16
якого ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини.

Ураховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позову у
частині позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав щодо її малолітнього
сина ОСОБА_3.

Вирішуючи чи підлягає задоволенню
позовна вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача
аліментів на утримання дитини, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України,
особа позбавлена батьківських прав, не
позбавляється обов'язку щодо утримання
дитини. Одночасно з позбавленням
батьківських прав, суд може на вимогу
позивача або за власною ініціативою
вирішити питання про стягнення
аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані
утримувати дітей до досягнення дітьми
повноліття.

Згідно п. 17 вищевказаної постанови
Пленуму Верховного Суду України, за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дітей той із
них, з ким вони проживають, вправі
звернутись до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дітей присуджуються у
частці від заробітку (доходу) їх матері,
батька або у твердій грошовій сумі і
виплачуються щомісячно.

Таким чином, оскільки відповідач не
надає у добровільному порядку
матеріальної допомоги на утримання
дитини, то суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення аліментів
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд ураховує: задовільний
стан здоров'я дитини та платника
аліментів, відсутність у останнього
інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, батьків; та
прийшов висновку, що аліменти слід
визначити у розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку та доходів щомісячно,
але не менше, ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи їх стягнення з дня звернення
позивача до суду з цим позовом (22.01.2014) і
до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає рішення до негайного
виконання у частині стягнення розміру
аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, витрати позивача на сплату
судового збору у розмірі 243,60 грн, що
документально підтверджені (а.с. 1, 2),
слід стягнути з відповідача на користь
позивача.

На підставі ст.ст. 164, 165 СК України,
ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу
України, п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15.05.2006 №3, керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88,
212-215, 224-228 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав
щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Києві.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку та
доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 22.01.2014 і
до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення розміру
аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
гривні 60 копійок витрат на сплату
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана впродовж десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: