Справа № 461/2-254/11
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/73/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи:6
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 25 лютого 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року Галицька районна
адміністрація Львівської міської ради
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
і ОСОБА_4, третя особа - Львівське
комунальне підприємство (ЛКП)
„Цитадель-Центр", у якому просила суд
ухвалити рішення, яким зобов'язати
згаданих відповідачів привести
підвальні приміщення на АДРЕСА_1 до
попереднього стану та веранду до
квартири АДРЕСА_1 зі сторони дворового
фасаду відповідно до погодженого
проекту (у подальшому - „спірні
підвальні приміщення" і „спірна
веранда").

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим,
що відповідно до розпорядження
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради від 18.08.2006 року
№ 1150 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було надано дозвіл
на завершення самовільно розпочатого
перепланування квартири АДРЕСА_1 з
розширенням її за рахунок влаштування
балкону з боку дворового фасаду згідно
з поданими проектними пропозиціями,
після чого згадана квартира (загальною
площею 62,8 кв.м.) мала складатись з двох
житлових кімнат загальною площею 33,8
кв.м. (21,8 кв.м.+12,0 кв.м.), кухні пл. 12,7 кв.м.,
ванни пл. 6,1 кв.м., вбиральні пл. 1,5 кв.м.,
коридорів пл. 3,5 кв.м., пл. 3,4 кв.м.,
балкону пл 1,8 кв.м. Однак відповідачами
всупереч погодженого проекту
самочинно було залито фундамент зі
сторони дворового фасаду площею 12 кв.м.
та вимурувано стіну в чотири цегли, про
що було складено акт-попередження № 12,
яким ОСОБА_3 було запропоновано в
місячний термін подати документи на
узаконення проведених робіт.
Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 663г від 17.09.2008 року
за здійснення вище згаданого
правопорушення (а саме: добудову
веранди та влаштування сходового маршу
з веранди та підвальних приміщень до
квартири АДРЕСА_1 без дозволу органу
влади, погодженого проекту та дозволу
інспекції ДАБК у Львівській області)
ОСОБА_3 за ч.З ст. 96 КУпАП було
притягнено до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу. У
подальшому на неодноразові вимоги про
приведення підвальних приміщень та
веранди у відповідність до погоджених
проектних пропозицій відповідачі не
реагують (а.с. 2-5).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову відмовлено (а.с. 87-88) і позивач
(Галицька районна адміністрація
Львівської міської ради) це рішення
оскаржив в апеляційному порядку.

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги, покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та на порушення норм
матеріального права (а.с. 91-93).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання
доводів апеляційної скарги та
заперечення цих доводів зі сторони
відповідачки ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи та законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відмову у задоволенні позовних вимог
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради суд мотивував
тим, що передбачена чинним
законодавством „згода решти учасників
спільної власності на влаштування
веранди та сходового маршу з веранди до
підвального приміщення була надана, що
стверджуєтья письмовою заявою", а
також тим, що згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 3722
від 27.12.2012 року квартира відповідачів
після проведеної її реконструкції та
капітального ремонту відповідає
вимогам ДБН; проведені відповідачами
роботи по реконструкції квартири не
вплинули на користування приміщеннями
будинку іншими його співвласниками, а
виконання розпорядження Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради від 23.01.2009 року № 57 без
нанесення шкоди розташованим у будинку
квартирам та конструктивним елементам
будинку технічно є неможливим.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів оскаржуване
судове рішення зазначеним вимогам
закону не відповідає.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та стверджується
матеріалами справи, що квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належить
відповідачам по справі ОСОБА_3 і ОСОБА_4
(а.с. 6), які самовільно розпочали її
перепланування з розширенням.

Розпорядженням Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
від 18.08.2006 року № 1150 ОСОБА_3 і ОСОБА_4
було надано дозвіл на завершення вище
згаданого самовільно розпочатого
перепланування квартири АДРЕСА_1 з
розширенням її за рахунок влаштування
балкону з боку дворового фасаду згідно
з поданими проектними пропозиціями
(а.с. 7).

Однак відповідачами всупереч
погодженого проекту самочинно було
залито фундамент зі сторони дворового
фасаду площею 12 кв.м. та вимурувано
стіну в чотири цегли, про що 20.05.2008 року
було складено акт-попередження № 12,
яким ОСОБА_3 було запропоновано в
місячний термін подати документи на
узаконення проведених робіт. Як
вбачається зі змісту власноручно
написаних ОСОБА_3 пояснень по факту
згаданих самочинних робіт, ОСОБА_3
визнала факт відхилення від
погодженого проекту та взяла на себе
зобов'язання переробити цей проект і
узгодити його (а.с. 8).

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не
виконала і постановою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області № 663г від
17.09.2008 року за здійснення вище
згаданого правопорушення (а саме:
добудову веранди та влаштування
сходового маршу з веранди та
підвальних приміщень до квартири
АДРЕСА_1 в будинку АДРЕСА_1 без дозволу
органу влади, погодженого проекту та
дозволу інспекції ДАБК у Львівській
області) ОСОБА_3 за ч.З ст. 96 КУпАП було
притягнено до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу (а.с.
9). Дана постанова ОСОБА_3 не
оскаржувалася і є чинною.

Як стверджується матеріалами справи, у
подальшому, незважаючи на неодноразові
вимоги про приведення підвальних
приміщень та веранди у відповідність
до погоджених проектних пропозицій,
відповідачі на ці вимоги жодним чином
не реагували і розпорядженням
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради від 23.01.2009 року
№ 57 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було зобов'язано
привести спірні підвальні приміщення
до попереднього стану, а спірну веранду
- у відповідність до погоджених
проектних пропозицій (а.с. 9-17). Згадане
розпорядження районної адміністрації
відповідачами не оскаржувалося і є
чинним, однак так і залишилось не
виконаним.

Суд першої інстанції, в порушення вимог
ст.ст. 212-214 ЦПК України, на вище
зазначені обставини справи (які
свідчать про ігнорування
відповідачами законодавства, яке
регламентує питання переобладнання і
перепланування квартири в
багатоквартирних будинках, що належать
до комунальної власності місцевих рад)
уваги не звернув та не дав їм належної
оцінки.

Враховуючи вище наведене та керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 3 і 4, 314 ч.2, 316,
319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 25 лютого 2013 року скасувати і
ухвалити нове, яким позов Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 привести
підвальні приміщення на АДРЕСА_1 до
попереднього стану та веранду до
квартири АДРЕСА_1 відповідно до
погодженого проекту.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: