Справа №2-р/489/6/2014р.
УХВАЛА

13 травня 2014р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва у складі: головуючого - судді
- Рум'янцевої Н.О., при секретарі - Ляшик
С.В., за участю: заявника - ОСОБА_1,
представника заявника - ОСОБА_2,
позивача по справі - ОСОБА_3,
представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1
про роз'яснення рішення суду по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою про роз'яснення рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 30.04.2013р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що вказаним
вище рішенням суду позов був
задоволений частково, а саме було
ухвалено усунути перешкоди в
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1, шляхом виселення з нього
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 без надання
іншого житлового приміщення.

Однак, заявником не зрозуміло як
повинна виконуватися резолютивна
частина рішення суду, а саме: з яких
саме приміщень треба виселити
відповідачів по справі та як саме це
зробити державному виконавцю, не
порушуючи її право приватної власності
на земельну ділянку.

З огляду на вказане, заявник просить
суд роз'яснити рішення суду від 30.04.2013р.
в частині порядку його виконання.

Заявниця та її представник підтримали
заяву у судовому засіданні.

Позивач по справі та його представник у
судовому засіданні заперечували проти
задоволення заяви.

Вислухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 30.04.2013р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії, позов був задоволений
частково.

Вказаним рішенням суду ухвалено
усунути перешкоди в користуванні
житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом
виселення з нього ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 без надання іншого житлового
приміщення.

Частиною 1 статті 221 ЦПК України
встановлено, що якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.

Метою роз'яснення судом ухваленого ним
рішення є усунення такого недоліку, як
незрозумілість судового рішення щодо
неоднакового тлумачення висновків
суду, що перешкоджає його належному
виконанню.

Підставою для роз'яснення судового
рішення як засобу усунення недоліків
ухваленого судового акта є його
неясність, невизначеність. Фактично
роз'ясненням рішення є зміна форми його
викладення таким чином, щоб ті частини
судового акта, які викликають труднощі
для розуміння, були висвітлені ясніше
та зрозуміліше. При цьому суд,
роз'яснюючи рішення, не вправі вносити
будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто,
процесуальна процедура роз'яснення
судового акта виключає можливість
будь-яким чином змінювати зміст цього
судового рішення, навіть у разі
подальшого виявлення судом правових
помилок, допущених під час його
ухвалення.

Ясність судового рішення полягає у
логічному, чіткому, переконливому і
зрозумілому викладенні змісту рішення,
оскільки недотримання цих вимог може
ускладнити або взагалі унеможливити
виконання постанови чи ухвали суду.
Чіткість викладу передбачає, зокрема,
що терміни, вжиті у судовому рішенні,
відповідають тому змістові, що вони
мають за законодавством України; такі
терміни чітко співвідносяться із
поняттями, які вони позначають; текст
правової норми, застосованої судом,
відтворюється без перефразовування і
при цьому ясно, де наводиться правова
норма, а де суд дає своє тлумачення її
змісту. А переконливість і
зрозумілість викладення змісту
судових рішень забезпечується шляхом
дотримання правил юридичної техніки.

Роз'яснено може бути рішення суду у
разі, якщо без такого роз'яснення його
важко виконати, оскільки високою є
ймовірність неправильного виконання
внаслідок неясності резолютивної
частини рішення.

Суд вважає, що при винесенні судового
рішення всі ці вимоги дотримані судом і
постанова суду, зокрема її резолютивна
частина, є ясною і зрозумілою, такою, що
не потребує роз'яснень.

На підставі вищенаведеного вбачається,
що підстав для роз'яснення рішення суду
від 30.04.2013р. не має, а тому в задоволенні
заяви про роз'яснення цього рішення
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209-210, 221 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

У роз'ясненні рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 30.04.2013р.
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва протягом п'яти днів з
моменту її оголошення чи отримання
копії, шляхом подачі апеляційної
скарги.

Головуючий:
Н.О. Рум'янцева