Справа №2/257/795/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Київський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого
судді Гурідової Н.М.,

при секретарі
Сидорової А.О.

за участю позивача
ОСОБА_1

за участю відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу -,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення суми боргу,
посилаючись на те, що 08.05.2013 року між ним
та відповідачем було укладено договір
позики, відповідно до якого він надав
відповідачу позику у грошовій сумі
34470,00 гривень., а він зобов'язався
повернути позику до 01.07.2013 року. Позивач
вказує, що свої зобов'язання за
договором він виконав, надавши
відповідачу грошові кошти у позику,
проте на теперішній час відповідач
свої зобов'язання з повернення суми
боргу не виконав. Позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
у сумі 34470,00 гривень та сплачений
судовий збір.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні, надав пояснення
аналогічні викладеним в позовній заяві

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечував
проти їх задоволення та не заперечував
проти того, що дійсно між ним та
позивачем був укладений договір
позики, відповідно до якого він отримав
від позивача суму 34470,00 гривень , яку на
цей час не повернув.

Суд дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Суд встановив, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір
позики від 8.05.2013 року, що
підтверджується договором позики,
завірений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 (а.с.4)

Відповідно до п.1 договору відповідач
позичив у позивача гроші у сумі 34470,00
гривень (а.с.4)

Відповідно до п.2. договору відповідач
зобов'язався повернути суму позики до
01.07.2013 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Суд встановив, що відповідно до
договору позики від 08.05.2013 року
відповідач повинен був повернути
зазначену суму боргу до 01.07.2013 року, але
не виконав зазначене зобов'язання .

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК
України Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

У порушення норм закону та умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, та має заборгованість у сумі
34470,00 гривень.

Суд встановив, що зазначені вимоги
закону та договору позики, щодо
повернення суми позики відповідачем не
виконані, внаслідок чого порушені
законні права позивача, гарантовані
ст.ст.526, 610, 625 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.10, чч.1, 2 ст.60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлений цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, як беруть участь у справі.

Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
чи повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.

Разом з тим, відповідач у судовому
засіданні визнав позовні вимоги в
повному обсязі.

За таких обставин суд вважає за
необхідне позов задовольнити,
стягнувши з відповідача
заборгованість по договору позики в
сумі 34470,00 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Згідно
квитанції (а.с.1) суд вважає за необхідне
стягнути на його користь з відповідача
судові витрати, які були сплачені
позивачем.

На підставі викладеного, ст.ст.526, 554, 1054
ЦК України в редакції 2003 року,
керуючись ст.ст.10, 11, 60,88, 209, 212, 213, 214, 215,
224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість по договору позики 34470
(тридцять чотири тисячі чотириста
сімдесят ) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 334 (триста тридцять
чотири ) гривень 70 коп.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя: