Провадження №2/485/315/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді
Устіченка К.І.

при секретарі Коренець Н.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
період навчання дитини,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2014 року позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом.
В заяві вказала, що перебувала у шлюбі з
відповідачем, який розірвано 24 травня
2001 року. Від вказаного шлюбу мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла
повноліття і на даний час є студенткою 1
курсу денного відділення факультету
іноземної філології Миколаївського
національного університету
ім.В.О.Сухомлинського. 12 листопада 2013
року вона на адресу відповідача
направляла пропозицію щодо укладення
договору про сплату аліментів на
доньку, але відповіді від нього не
отримала. Відповідач не надає допомоги
доньці на період її навчання, але він
працює і взмозі надавати їй таку
допомогу. Просила суд стягнути з
відповідача аліменти у розмірі ?
частини всіх видів доходів відповідача
до закінчення строку навчання донькою.

У судовому засідання позивачка позовні
вимоги підтримала повністю та просила
суд про їх задоволення.

Відповідач позов визнав частково та
пояснив, що пропозицію позивачки про
надання доньці допомоги на період
навчання не отримував, так як на той
період з сім'єю не проживав і був
зареєстрований за іншою адресою. Крім
цього, на його утриманні є двоє
неповнолітніх дітей, а тому просив суд
стягувати аліменти у меншому розмірі, а
судові витрати у справі поділити
порівну.

Дослідив докази, суд прийшов до
наступного.

В силу ч.1 ст.199 Сімейного кодексу
України, якщо повнолітня дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23 років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає донька, син, а
також самі донька, син, які продовжують
навчання.

Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів,
з урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 цього Кодексу.

За ст.191 СК України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати, у зв'язку з
ухиленням останнього від їх сплати. У
цьому разі, суд може присудити аліменти
за минулий час, але не більше як за три
роки.

Вирішуючи спір між сторонами суд
виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК
України, згідно з якими належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає у рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Як убачається з копії свідоцтва про
народження дитини (а.с.7), сторони у
справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження серії НОМЕР_1.

На теперішній час ОСОБА_3 проживає
разом з матір'ю ОСОБА_1 та навчається на
1 курсі денного відділення факультету
іноземної філології Миколаївського
національного університету
ім.В.О.Сухомлинського, що
підтверджується довідками, строк
закінчення навчання 30 червня 2017 року
(а.с.9-10).

Відповідач є працездатним, працює і
отримує щомісячний дохід у сумі
2820грн.39коп. (а.с.21), а тому взмозі
надавати матеріальну допомогу на
утримання доньки на період її навчання
у заявленому позивачкою розмірі.

Позивачка у своїй заяві ставить
питання про стягнення аліментів з
відповідача за минулий час, тобто з
наступного дня після досягнення
донькою повноліття. На підтвердження
своїх вимог надала суду письмову
пропозицію на адресу відповідача від 04
листопада 2013 року.

Відповідач заперечив проти такого та
пояснив, що не отримував пропозицію
позивача, а з сім'єю на той період не
проживав і був зареєстрований за іншою
адресою, про що надав суду докази.
Рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення на
а.с.12 було вручено доньці відповідача 12
листопада 2013 року за адресою: АДРЕСА_1, а
згідно даних паспорта відповідач
зареєструвався за вказаною адресою 03
грудня 2013 року.

За такого, суд вважає, що позивачкою не
надано доказів на підтвердження в цій
частині вимог, у зв'язку з чим суд
стягує з відповідача аліменти з дня
подачі позивачкою позовної заяви до
суду, тобто з 19 березня 2014 року.

Посилання відповідача на ту обставину,
що аліменти з нього потрібно стягнути у
меншій частці, ніж просить позивачка,
не грунтуються на будь-яких доказах, а
тому не заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивачки ґрунтуються на законі,
знайшли своє підтвердження у ході
розгляду заяви, а тому підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст.79,88 ЦПК України суд
покладає на відповідача обов'язок по
сплаті на користь держави судового
збору у сумі 243 грн.60коп.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 57,60, 208, 209, 213-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
на період навчання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) батька,
починаючи з 19 березня 2014 року і по 30
червня 2017 року.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Рішення може бути оскаржено
сторонами в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Снігурівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ