Справа № 591/44/14-ц
Провадження № 2/591/510/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2013 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді
Мальованої-Когер В.В.

при секретарі -
Карпенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виділ частки з майна, визначення
порядку користування та усунення
перешкод у користуванні спірним майном
-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом свої уточнені вимоги мотивує
тим,що згідно із свідоцтвом про право
власності на житло він є співвласником
чотирьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1,яка була приватизована та
знаходиться у спільній сумісній
власності
ОСОБА_1,ОСОБА_3,ОСОБА_2,ОСОБА_5та ОСОБА_4
без визначення часток, а тому
відповідно до ст..370 ч.2 ЦК України
частка кожного зі співвласників
складає 1/5 частину загальної площі
квартири, яка становить 73,8 кв.м.,житлова
площа 51,6 кв.м. Між позивачем та
відповідачами постійно виникають
суперечки та непорозуміння що
унеможливлює розподіл майна, яке
знаходиться у спільній сумісній
власності за домовленістю , тому
реалізувати своє право розпоряджатись
спільним майном шляхом вчинення
правочину за згодою всіх співвласників
неможливо, тому просить суд визначити
за ним частку у квартирі АДРЕСА_1 в
розмірі 1/5 частини від загальної площі,
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 виділивши йому у
користування кімнату житловою площею
8,10 кв.м. та балкон, що до неї примикає,
площею 2,2 кв.м.,кухню ,ванну
кімнату,туалет,коридор та інші
підсобні приміщення залишити у
загальному користуванні, зобов'язати
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,ОСОБА_4 не чинити
йому перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та передати йому ключ від
зазначеної квартири.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги.

Відповідачі позов визнали частково, а
саме в частині належності ОСОБА_1
частки рівної з ними в спільній
сумісній власності,заперечили проти
виділення йому 1/5 частки житлової площі
в квартирі в натурі , зазначили, що
пропонували позивачеві компенсацію за
належну йому частку із припиненням в
наступному його права власності в
спільному майні, однак позивач
відмовився від неї та претендує на
компенсацію в завищеному розмірі,окрім
цього пояснили, що позивач добровільно
не проживає у вказаній квартирі і не
отримує ключі від неї.

Суд,заслухавши думку учасників
процесу,дослідивши матеріали справи
вважає що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено,що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 09.12.1997
року квартира що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1,що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на житло на а.с.8.

Відповідно до змісту ст. 370 ЦК України
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду. Судом не встановлено
обставин щодо наявності домовленості
між співвласниками квартири щодо
розподілу часток між співвласниками
майна, також враховуючи думку
відповідачів, які не заперечують факту
належності позивачу рівної частини
кожного із них - 1/5 частки нерухомого
майна, а тому в цій частині вимоги
позивача підлягають задоволенню,
зокрема , слід визнати право власності
на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1.

Що стосується вимог позивача щодо
встановлення порядку користування, то
необхідно зазначити наступне.

Під час розгляду справи суд встановив,
що згідно технічних даних (а.с.57-58)
спірне майно складається з чотирьох
кімнат житловою площею 51,6 кв.м., у тому
числі кімната 3 - площею 17,2 кв.м., кімната
4- 8,10 кв.м., кімната 7- 12,3 кв.м., кімната 8-
14,0 кв.м.. Крім цього маються : коридор 1 -
9,5 кв.м., кухня 2 - 9,3 кв.м., ванна кімната 5-
2,5 кв.м., туалет 6-1,0 кв.м.. Квратира
обладнана також балконом -2,2 кв.м., вихід
до якого здійснюється з кімнати 4, та
двома лоджіями, загальною площею 7,0
кв.,вихід до яких здійснюється з
житлових кімнат 7 та 8 (згідно
технічного паспорту на квартиру).
Всього, загальна площа спірного майна
складає 77,96 кв.м.

Враховуючи надані сторонами докази,
суд приходить до переконання що
необхідно визначити порядок
користування житловим приміщенням -
квартирою, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та виділити у користування
ОСОБА_1 житлову кімнату площею 8,10 кв.м.
з балконом площею 2,2 кв.м., коридор,
кухню, ванну кімнату та туалет,
залишити у загальному користуванні.
Вказана кімната є окремим ізольованим
приміщенням, розмір жилої площі, що
припадає на кожного із сторін по справі
є не менше від рівня середньої
забезпеченості жилою площею в м. Суми,
встановленого для надання одній особі.
Задоволення позовних вимог в цій
частині не призведе до штучного
погіршення житлових умов інших
співвласників квартири.

Що стосується вимог позивача щодо
усунення перешкод у користуванні
квартирою, то на думку суду вони
необґрунтовані з причин відсутності
доказів на підтвердження наявності
факту. Так, в судовому засіданні
відповідачі зазначали, що сам позивач
не бажаючи проживати у спірній
квартирі , внаслідок виниклих між
сторонами життєвих непорозумінь,
добровільно залишив помешкання та
залишив ключі від спірної квартири.
Будь-яких перешкод з їх боку стосовно
користування квартирою ОСОБА_1 ними не
було вчинено. Більш того, відповідачі
визнаючи вимоги в іншій частині позову,
посилалися на те, що пропонували ОСОБА_1
повернутися додому. Даний факт не
заперечив і позивач. Судом також
встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняв
будь-яких дій, спрямованих на вселення
у спірну квартиру, в тому числі не
звертався до відповідачів надати йому
ключі від квартири, не звертався до
відповідних органів із заявами про
перешкоди та інше. За таких обставин
суд вважає за необхідне в цій частині
позову ОСОБА_1 відмовити за
необґрунтованістю (ст. 60 ЦПК України).

Оскільки під час постановлення
судового рішення встановлено, що
ОСОБА_1 при зверненні до суду не сплатив
судовий збір щодо вимоги про усунення
перешкод, суд вважає за необхідне
стягнути з нього 243,6 грн. за цією
вимогою.

Крім того, з відповідачів відповідно до
ст. 88 ЦПК України на користь позивача
підлягають стягненню в солідарному
порядку понесені ним судові витрати у
розмірі 487,2 грн.

Керуючись ст. 370 ЦК України, ст. 150 ЖК
України, ст. ст. 10, 11, 57-60,88, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати право власності на 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши в
користування ОСОБА_1 житлову кімнату- 4
, площею 8,10 кв. м. з балконом, S 2,2 кв.м.
Підсобні приміщення - кухню, коридор,
туалет та ванну кімнату залишити в
загальному користуванні з іншими
співвласниками - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

В іншій частині позову відмовити за
необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( і/н НОМЕР_1) судовий
збір у розмірі 243,6 грн. на користь
держави за вимогою про усунення
перешкод у користуванні житлом.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_2 (і/н НОМЕР_2), ОСОБА_3(і/нНОМЕР_5),
ОСОБА_4 (і/н НОМЕР_3) , ОСОБА_5 (і/н НОМЕР_4)
на користь ОСОБА_1 ( і/н НОМЕР_1) понесені
ним судові витрати у розмірі 487,2 грн..

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.Мальована-Когер