АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/603/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Ярмолюка О.І.,

суддів: Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при
секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_1 та
його представника ОСОБА_2

представника
ПАТ КБ "Надра" - Галюка В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/603/14
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
приватного виробничо - комерційного
підприємства "Ремікс" на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 27 січня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" до приватного виробничо -
комерційного підприємства "Ремікс",
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк "Надра"
(далі - Банк) звернулося до суду з
позовом до приватного виробничо -
комерційного підприємства "Ремікс",
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки. Посилаючись на те, що
13.03.2008 року між Банком та ПВКП "Ремікс"
було укладено договір кредитної лінії
№ 57/КЛ-В/2008-980, за умовами якого останній
отримав грошові кошти в сумі 10500 грн.,
строком до 10.03.2010 року зі сплатою
процентів за користування кредитом 18,9 %
річних. З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між позивачем та ПВКП "Ремікс" було
укладено два договори застави від
13.03.2008 року. Предметом застави є
автопогрущик львівський, 1994 року
випуску, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, та самоскид - С, марка "КАМАЗ
5511", 1984 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_3, причіп бортовий - Е, марки
ГКБ

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Сарбей
О.Ф. Справа № 22-ц/792/603/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія
№ 19,27

819, 1990 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Крім цього, 13.03.2008 року між Банком та
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки,
предметом якого є гараж, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 18,8 кв.м. Відповідач -
ПВКП "Ремікс" не виконує взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого станом на 10.09.2013 року у
нього утворилась заборгованість перед
Банком в сумі 67656 грн. 07 коп. Враховуючи
наведене, Банк просив в рахунок
погашення заборгованості за договором
кредитної лінії від 13.03.2008 року
звернути стягнення на вищевказані
предмети застави та іпотеки.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 27 січня
2014 року позов ПАТ КБ "Надра" задоволено.

Ухвалено в рахунок задоволення
грошових вимог ПАТ КБ "Надра" за
кредитним договором № 57/КЛ-В/2008-980 від
13.03.2008 року в загальній сумі 67656 грн. 07
коп. звернути стягнення на:

- предмет іпотеки за іпотечним
договором від 13.03.2008 року, а саме на
гараж, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 18,8 кв.м.;

- предмет застави за договором застави
від 13.03.2008 року - автопогрущик
львівський, модель 40814, 1994 року випуску,
оранжевого кольору,
вантажопідйомність 5 т, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- предмет застави за договором від
13.03.2008 року - самоскид-С, марки КАМАЗ 5511,
1984 року випуску, оранжевого кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_2, причіп
бортовий - Е, марки ГКП 819, 1990 року
випуску, оранжевого кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1,

в рахунок задоволення грошових вимог
ПАТ КБ "Надра" за кредитним договором №
57/КЛ-В/2008-980 від 13 березня 2008 року в
загальній сумі 67656 грн. 07 коп., з яких: 54000
грн. - заборгованість по тілу кредиту;
2891 грн. 70 коп. - заборгованість по
відсоткам; 7919 грн. 78 коп. - пеня за
прострочення сплати кредиту; 2844 грн. 59
коп. - штраф згідно з п. 8.3 договору.

Встановити спосіб реалізації іпотеки -
вищевказаного нерухомого майна та
рухомого майна, шляхом їх продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, за початковою
ціною, визначеною в межах виконавчого
провадження.

Не погодившись із рішенням суду, ПВКП
"Ремікс" подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
27.01.2014 року та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу в
якій вказує, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати його і ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позову банку.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги ОСОБА_1 та
приватного виробничо - комерційного
підприємства "Ремікс" підлягають
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК
України, рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, дана їм правильна
оцінка, а його висновки узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
закону.

Встановлено, що 13 березня 2008 року між
ВАТ КБ "Надра", яке змінило назву на ПАТ
КБ "Надра", та ПВКП "Ремікс" було
укладено договір кредитної лінії №
57/КЛ-В/2008-980, згідно з яким ПВКП "Ремікс"
отримав кредит в сумі 105000 грн. строком
до 10.03.2010 року зі сплатою 18,9 % річних за
користування кредитом (а.с.7-9).

З метою належного виконання кредитних
зобов`язань, 13.03.2008 року між тими ж
сторонами було укладено:

- договір іпотеки (а.с.10-13), предметом
якого є гараж, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 18,8
кв.м., узгоджена сторонами вартість
предмета іпотеки становить 39630 грн.;

- договір застави (а.с.14,15), предметом
якого є автопогрущик львівський,
модель 40814, 1994 року випуску, оранжевого
кольору, вантажопідйомність 5 т, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
загальна вартість предмета застави
визначена сторонами становить 14103 грн.;

- договір застави (а.с.18,19), предметом
якого є самоскид-С, марки КАМАЗ 5511, 1984
року випуску, оранжевого кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_2, причіп
бортовий - Е, марки ГКП 819, 1990 року
випуску, оранжевого кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість
предмета застави узгоджена сторонами
становить 46969 грн.

Відповідач ПВКП "Ремікс" не виконує
належним чином зобов'язання за
кредитним договором, і тому, станом на
10.09.2013 року виникла заборгованість по
тілу кредиту в сумі 67656 грн. 07 коп., з
яких: 54000 грн. - заборгованість по тілу
кредиту; 2891 грн. 70 коп. - заборгованість
по відсоткам; 7919 грн. 78 коп. - пеня за
прострочення сплати кредиту; 2844 грн. 59
коп. - штраф згідно з п. 8.3 договору
(а.с.4-6).

Вказані обставини підтверджується
наявними у справі письмовими доказами,
які є належними і допустимими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 525 цього ж Кодексу,
одностороння відмова від зобов`язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

В силу ч. 1 і ч. 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 8.1 договору кредитної лінії,
у разі порушення позичальником строків
сплати відсотків за користування
кредитом позичальник зобов`язаний
сплатити на користь банку пеню у
розмірі 0,5% від суми прострочених
зобов`язань за кожен день прострочення,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня.

Згідно з п. 8.2 договору кредитної лінії,
у разі порушення позичальником строків
повернення кредиту позичальник
зобов`язаний сплатити на користь банку
пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених
зобов`язань за кожен день прострочення,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня.

Згідно з п. 8.3 договору кредитної лінії,
за порушення строків повернення
кредиту та/чи сплати відсотків за
користування кредитом позичальник
сплачує банку штраф у розмірі 5% від
суми заборгованості по поверненню
кредиту та/чи сплати відсотків,
визначених на дату прострочення.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов`язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов`язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки (п.7.1 договору іпотеки).

У відповідності до ст. 19, ч. 2 ст. 20 Закону
України "Про заставу", за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначаються на
момент фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов`язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано (п.4.1
договору застави).

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов`язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про те, що
позивач вправі вимагати стягнення
заборгованості по кредиту, по
відсоткам, пені та штрафу за рахунок
предметів іпотеки та застави.

Встановлено, що під час розгляду справи
в суді першої інстанції відповідачі
звернулися до суду з клопотанням про
застосування строку позовної давності
(ст. 257 ЦК України), оскільки вважають, що
позивач пропустив строк позовної
давності звернувшись до суду з позовом
лише 19.09.2013 року, в той час, як строк
позовної давності сплив ще 13.03.2013 року.
Крім цього, до вимог про стягнення пені
та штрафу також необхідно застосувати
позовну давність в один рік, згідно з
вимогами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Згідно з розрахунком заборгованості
ПВКП "Ремікс" станом на 11.09.2013 року
встановлено, що останній платіж по
договору кредитної лінії був
здійснений 05.08.2013 року в сумі 878 грн. 85
коп. (а.с.4).

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов`язку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про те, що
строк позовної даності в даному
випадку слід відраховувати з серпня 2013
року, а оскільки позивач звернувся до
суду з позовом 23.09.2013 року - він строк
позовної давності не пропустив.

Крім цього, згідно з розрахунком
заборгованості ПВКП "Ремікс"
встановлено, що штраф, а також пеня, за
період з 11.09.2012 року по 10.09.2013 року,
нараховані позивачем відповідно до
вимог договору про кредитну лінію, та
згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України.

Виходячи з наведеного та давши належну
оцінку зібраним по справі доказам,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про доведеність позовних
вимог позивача, а тому обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ
"Надра".

Доводи апеляційної скарги про
незастосування судом першої інстанції
строку позовної давності до позовних
вимог позивача не грунтуються на
вимогах закону, інші доводи
апеляційної скарги не містять посилань
на докази, які б спростовували висновки
суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та приватного
виробничо - комерційного підприємства
"Ремікс" відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 27 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко