Провадження № 2/161/476/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

05 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області у
складі:

головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка
діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3,
яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4
про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона та
малолітня ОСОБА_4 являються
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті її сина ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті
відкрилась спадщина, до складу якої
увійшла, 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 та
гараж НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Автомобіліст-3», що розташований в
АДРЕСА_2. Крім того, вона є спадкоємцем
за заповітом після смерті сина ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його
смерті відкрилась спадщина, до складу
якої увійшла, 1/3 частина квартири
АДРЕСА_1. Спадщину прийняла шляхом
спільного проживання разом із
спадкодавцями на час відкриття
спадщини. При зверненні до
нотаріальної контори їй було
відмовлено в отриманні свідоцтв про
право на спадщину за законом та за
заповітом, у зв'язку з тим, що не
визначені частки спадкодавців у праві
спільної сумісної власності на
квартиру та відсутністю
правовстановлюючого документа на
гараж.

На підставі наведеного, просить
визнати за нею, як спадкоємцем за
законом, право власності на 1/6 частину
квартири за вказаною адресою та 1/2
частину гаража НОМЕР_1 в гаражному
кооперативі «Автомобіліст-3», що
розташований в АДРЕСА_2 після смерті
сина ОСОБА_5 та, як за спадкоємцем за
заповітом, право власності на 1/3
частину квартири після смерті сина
ОСОБА_8, всього по квартирі - на 1/2
частину, як на спадкове майно.

ОСОБА_3 звернулась в суд із зустрічним
позовом в інтересах малолітньої
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог
вказує, що її дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

та позивач за первісним позовом ОСОБА_2
є спадкоємцями першої черги за законом
після смерті батька та сина ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його
смерті відкрилась спадщина, до складу
якої увійшла, 1/3 частина квартири
АДРЕСА_1 та гараж НОМЕР_1 в гаражному
кооперативі «Автомобіліст-3», що
розташований в АДРЕСА_2.

В інтересах дочки ОСОБА_4 у
встановлений законом строк звернулася
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті її
батька ОСОБА_5 Також вказує, що згідно
виконавчого листа Луцького
міськрайонного суду виданого 06.04.2006
року з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 були
стягнуті аліменти на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини від його заробітку щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 03.01.2006 року і до досягнення
дитиною повноліття. Однак, останній
своєчасно аліменти не сплачував, тому
заборгованість по сплаті аліментів
станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
становить 31845,73 грн.

На підставі наведеного, просить
визнати за малолітньою ОСОБА_4 право
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 та 1/2 частину гаража НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі
«Автомобіліст-3», що розташований в
АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача
ОСОБА_2, як іншого спадкоємця першої
черги за законом, 1/2 частину
заборгованості по сплаті аліментів в
розмірі 15922,85 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 18.02.2014 року до участі в справі в
якості третьої особи без самостійних
вимог на стороні відповідача залучено
гаражний кооператив «Автомобіліст-3».

Представник позивача та відповідача за
зустрічним позовом ОСОБА_6 надала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності. Позовні вимоги за
первісним позовом підтримала, просить
позов задовольнити. Зустрічний позов
визнала в частині визнання права
власності на спадкове нерухоме майно,
проти позову в частині стягнення з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 заборгованості
по сплаті аліментів - заперечила,
посилаючись на ст.1219 ЦК України.

Представник відповідача та позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_7 надала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності. Вимоги за зустрічним
позовом підтримала, проти задоволення
первісного позову не заперечила.

Представник третьої особи гаражного
кооперативу «Автомобіліст-3» в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомив.

За даних обставин суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

У зв'язку з відсутністю в судовому
засіданні всіх осіб, які беруть участь
у справі, у відповідності до вимог ч.2
ст.197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
первісний та зустрічний позови
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 01.10.1998
року ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на праві
спільної сумісної власності належить
квартира АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно ст.370 ЦК України вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно довідки гаражного кооперативу
«Автомобіліст-3» від 02.10.2013 року № 2
встановлено, що ОСОБА_5 є власником
гаража НОМЕР_1 в даному кооперативі
(а.с.3)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 23.02.2013 року(а.с.7).

У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України
23.02.2013 року відкрилась спадщина на
належне йому майно: 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 та гараж в гаражному
кооперативі «Автомобіліст-3 в АДРЕСА_2.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

До кола спадкоємців першої черги за
законом після смерті ОСОБА_5 у
відповідності до ст.1261 ЦК України
увійшла його мати ОСОБА_2, яка спадщину
після смерті сина прийняла відповідно
до ч.3 ст.1268 ЦК України та у встановлений
законом строк звернулася до Першої
Луцької державної нотаріальної
контори, та малолітня дочка ОСОБА_4, яка
прийняла спадщину відповідно до ч.4
ст.1268 ЦК України та в інтересах якої
мати ОСОБА_3 у встановлений законом
строк звернулася до Першої Луцької
державної нотаріальної контори, що
стверджується матеріалами спадкової
справи № 47/2013, заведеної Першою Луцькою
державною нотаріальною конторою 07.03.2013
року (а.с.).

Отже, після смерті ОСОБА_5 його мати
ОСОБА_2 та малолітня дочка ОСОБА_4
успадкували по 1/6 частині квартири
АДРЕСА_1 та по 1/2 частині гаража НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі
«Автомобіліст-3», що розташований в
АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 від 26.07.2013 року(а.с.).

У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України
26.07.2013 року відкрилась спадщина на
належну йому 1/3 частину вищевказаної
квартири.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно заповіту від 24.04.2013 року
спадкодавець ОСОБА_8 заповів все
належне йому майно, з чого б воно не
складалося і де б воно не знаходилося, і
взагалі, все те, що буде належати йому
на день смерті матері ОСОБА_2, яка
прийняла спадщину у відповідності до
ч.3 ст.1268 ЦК України та у встановлений
законом строк звернулася до приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі та
інформацією нотаріуса, з якої
вбачається, що у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті сина ОСОБА_8 позивачу відмовлено
в зв'язку з тим, що не виділена частка
померлого у спільному майні.

Згідно висновків про вартість об'єктів
оцінки ринкова вартість квартири
АДРЕСА_1 станом на 30.10.2013 року становить
157 569 грн., вартість гаража НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі «Автомобіліст-3
станом на 05.11.2013 року становить 10000
грн.(а.с.12,).

На основі викладеного суд приходить до
висновку, що за ОСОБА_2 слід визнати
право власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 та 1/2 частину гаража НОМЕР_1 в
гаражному кооперативі «Автомобіліст-3»
в АДРЕСА_2, як на спадкове майно після
смерті сина ОСОБА_5 та право власності
на 1/3 частину вказаної квартири, як на
спадкове майно після смерті сина
ОСОБА_8 та за малолітньою ОСОБА_4 слід
визнати право власності на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частину гаража
НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Автомобіліст-3», що розташований в
АДРЕСА_2, як на спадкове майно після
смерті батька ОСОБА_5

Суд приходить до висновку також, що до
задоволення підлягає вимога ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_4 про стягнення з
ОСОБА_2, як спадкоємця за законом після
смерті сина ОСОБА_5, 15922,85 грн.
заборгованості спадкодавця по сплаті
аліментів.

Згідно розрахунку, наданого Другим
відділом державної виконавчої служби
Луцького МУЮ заборгованість по сплаті
аліментів згідно виконавчого листа по
справі №2-1016, виданого Луцьким
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 аліментів в
розмірі 1/4 частини від його заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 03.01.2006 року до досягнення
дитиною повноліття, станом на 23.02.2013
року становила 31845,73 грн.(а.с.).

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належать спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки аліменти з ОСОБА_5 були
стягнуті за рішенням суду, виконавчий
лист перебував на виконанні в органах
державної виконавчої служби,
заборгованість по сплаті аліментів
утворилася за життя спадкодавця, суд
вважає, що така заборгованість входить
до складу спадщини і підлягає
погашенню спадкоємцями.

Зі смертю спадкодавця ОСОБА_5
припинилися його зобов'язання, як
платника, по сплаті аліментів, як
щомісячних платежів.

Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України кожен із
спадкоємців зобов'язаний задовольнити
вимоги кредитора особисто, у розмірі,
який відповідає його частці у спадщині.

Враховуючи частку майна, що
успадкувала ОСОБА_2 після смерті сина
ОСОБА_5, його вартість, підтверджену
висновками про вартість об'єктів
оцінки, суд приходить до висновку, що з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_4, слід стягнути 15922,85
грн. заборгованості спадкодавця по
сплаті аліментів.

Що стосується заперечень представника
ОСОБА_2 проти вимоги ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по аліментах,
то згідно положень ст.1219 ЦК України,
право на аліменти, пенсії та інші
соціальні виплати не входить до складу
спадщини, адже має на меті матеріальне
забезпечення конкретної особи, а
передумовою виникнення зазначених
прав у спадкодавця була його участь у
соціальних та трудових відносинах.
Однак наведене правило не
застосовується до випадків, коли
зазначені суми були нараховані, але не
одержані спадкодавцем і за умови
відсутності членів його сім'ї, бажаючих
їх отримати. В такому разі ст. 1227 ЦК
України встановлює, що право вимагати
виплати таких сум входить до складу
спадщини. Отже, у випадку смерті
платника аліментів, його спадкоємці
зобов'язані погасати заборгованість по
сплаті аліментів на дитину.

На підставі ст.ст.1216-1223, 1233, 1261, 1268,1282 ЦК
України , керуючись ст.ст.3, 10, 57-61, 208, 209,
212, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, як на
спадкове майно після смерті синів
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину гаража за НОМЕР_1 в гаражному
кооперативі «Автомобіліст-3», що
розташований в АДРЕСА_2, як на спадкове
майно після смерті сина ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов ОСОБА_3, яка діє в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно задовольнити.

Визнати за малолітньою ОСОБА_4, в
інтересах якої діє ОСОБА_3 право
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 та на 1/2 частину гаража за
НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
«Автомобіліст-3», що розташований в
АДРЕСА_2, як на спадкове майно після
смерті батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
15922,85 грн.(п'ятнадцять тисяч дев'ятсот
двадцять дві грн. 85 коп.)
заборгованості по сплаті аліментів
спадкодавця ОСОБА_5 на утримання
малолітньої дочки ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк