У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду від 11 листопада 2013 року по справі
за заявою ПАТ «Закарпаттяобленерго» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, КП «Бюро технічної
інвентаризації м. Ужгорода»
Ужгородської міської ради, ПАТ
«Укртелеком» Закарпатська філія про
скасування рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації бюро
технічної інвентаризації
Закарпатської області від 20.02.2009 року, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Закарпаттяобленерго» звернулося
до суду з заявою про скасування рішення
постійно діючого третейського суду при
Асоціації бюро технічної
інвентаризації Закарпатської області
від 20.02.2009 року.

Заява мотивована тим, що вказаним
рішенням третейського суду визнано
право власності за ОСОБА_1 на будівлю
трансформаторної підстанції АДРЕСА_1 і
незавершену будівництвом самочинно
збудовану добудову до неї. Але згідно
договору «Про передачу і прийому
основних і оборотних засобів з балансу
на баланс» від 11.12.1989 року, а також
земельна ділянка, АДРЕСА_1 належить ПАТ
«Закарпаттяобленерго». У зв'язку з тим,
що третейським судом не було залучено
його до участі у справі просило
вищевказане рішення третейського суду
скасувати. Одночасно перед судом були
поставлені питання про поновлення
строку подання зазначеної заяви,
оскільки про рішення третейського суду
заявник дізнався лише 10.07.20013 р. та про
визнання права власності за заявником
на АДРЕСА_1.

Ухвалою суду першої інстанції
зазначені заявником вимоги задоволено
частково: поновлено строк для подачі
заяви про скасування вищевказаного
рішення третейського суду та скасовано
останнє, в решті заявлених вимог
відмовлено.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 не погодилися з вказаною
ухвалою, порушили питання про її
скасування та ухвалення нової про
відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні апелянти та їх
представник скаргу з наведених підстав
підтримали.

Представник позивача вважав, що
підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що при
вирішенні спору третейським судом не
було залучено до участі у справі ПАТ
«Закарпаттяобленерго», який є
власником АДРЕСА_1 та земельної
ділянки, на якій вона розташована. Щодо
позовної вимоги про визнання права
власності на АДРЕСА_1 за ПАТ
«Закарпаттяобленерго» суд дійшов
висновку, що в такій слід відмовити,
оскільки сам заявник в заяві та в
судовому засіданні пояснив, що вони є
власником даної ТП, і, окрім цього, це не
входить в компетенцію суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
твердження апелянтів про те, що жодного
правовстановлюючого документу
зареєстрованого у встановленому
порядку, що підтверджує право
власності ПАТ «Закарпаттяобленерго»
на земельну ділянку під АДРЕСА_1,
заявником не надано; крім цього,
зазначає, що в договорі «про передачу і
прийому основних і оборотних засобів з
балансу на баланс» жодним чином не
вказано де саме знаходиться АДРЕСА_1, а
тому спірний об'єкт ніякого відношення
до договору від 11.12.1898 року за №62/89 не
має.

Однак ці доводи не можуть бути прийняті
до уваги на підставі наступного.

Статтею 51 Закону України «Про
третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України
передбачено вичерпний перелік підстав
для скасування рішення третейського
суду. Однією з таких обставин є випадок,
коли третейський суд вирішив питання
про права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі (п. 5 ст. 51 Закону України
«Про третейські суди»).

Як вбачається з рішення третейського
суду при Асоціації бюро технічної
інвентаризації Закарпатської області
від 20.02.2009 року, визнано право власності
за ОСОБА_1 на будівлю АДРЕСА_1;
зобов'язано КП «БТІ м. Ужгорода»
Ужгородської міської ради
Закарпатської області зареєструвати
за ОСОБА_1 право власності на вказані
вище об'єкти.

ПАТ «Закарпаттяобленерго»,
звертаючись до суду, на підтвердження
своїх вимог надало докази, які
підтверджують його права на АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, на якій розташована
трансформаторна підстанція (договір
«Про передачу і прийому основних і
оборотних засобів з балансу на баланс»
від 11.12.1989 року; копію податкової
декларації з плати за землю за 2013 рік та
відомості про наявні земельні ділянки).

Дія ст.182 ЦК України, на яку посилається
апелянт, регулює відносини, які виникли
після вступу в силу діючого ЦК України,
відповідно до його ст.5. На підставі
цього довід про державну реєстрацію
права власності до уваги не
приймається.

Таким чином при винесенні рішення
третейським судом були вирішені
питання про права та обов'язки ПАТ
«Закарпаттяобленерго», якого не було
залучено до участі у справі, що
відповідно до вимог п. 5 ч.2 ст. 389-5 ЦПК
України є підставою для скасування
вищевказаного рішення третейського
суду.

Щодо посилання апелянтів на те, що
судом першої інстанції безпідставно
відмовлено у затвердженні мирової
угоди, то слід зазначити, що
затвердження останньої не передбачено
розділом VII-1 ЦПК України. Крім цього,
мирова угода допускається при розгляді
справи по суті спору, що в даному
випадку відсутнє: перед судом
поставлено питання про скасування
рішення третейського суду.

Відносно доводу про відсутність в
договорі «Про передачу та приймання
основних і оборотних засобів» вказівки
на АДРЕСА_1, то такий є також
безпідставним, оскільки в судових
засідання встановлено, що рішення
третейського суду стосується саме
АДРЕСА_1, стосовно якої і виник спір і
яка в даний час належить ОСОБА_2 та на
яку претендує заявник.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Тому колегія суддів констатує, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Ухвала суду є законною та
обґрунтованою, підстав для її зміни чи
скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду від 11 листопада 2013 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :