Справа № 358/334/14-ц Провадження №
2/358/215/14 РІШЕННЯ
Богуславський районний суд Київської
головуючого судді
секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Богуславі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розірвання договору
довічного утримання,-
Позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з
даним позовом, просить розірвати
договір довічного утримання від 01
березня 2008 року, укладений між ним і
ОСОБА_3, посвідчений державним
нотаріусом Богуславської районної
державної нотаріальної контори 01.03.2008
року за реєстраційним номером 1-1021, та
зобов'язати відповідача повернути йому
у власність 29/50 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель і споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що йому на праві
власності належало 29/50 житлового
будинку за вказаною адресою, що
підтверджується копією свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 18
січня 2008 року, виданого Богуславською
районною державною конторою.
01 березня 2008 року між ним та
відповідачем був укладений договір
довічного утримання, згідно якого він
передав у власність відповідачу 29/50
частин житлового будинку з
відповідними господарськими
спорудами, розташований по АДРЕСА_1, а
відповідач зобов'язувався довічно його
утримувати, забезпечуючи харчуванням,
одягом, доглядом, необхідною допомогою
і вартість цього матеріального
забезпечення визначена у розмірі 200
У зв'язку з тим, що відповідач
неналежним чином виконував свої
зобов'язання за договором, він змушений
був звернутися до Богуславського
районного суду з позовом про
розірвання договору довічного
утримання, який своїм рішенням від 13
грудня 2010 року задовольнив його позов.
Однак, рішенням Апеляційного суду
Київської області №22ц-2165/11 від 19 травня
2011 року рішення Богуславського
районного суду було скасоване і
прийнято рішення про відмову у
Після судового розгляду справи
відповідач перераховував йому
щомісячно 200 гривень, однак з грудня 2011
року перестав це робити і з умов
договору частково виконував
зобов'язання лише щодо його харчування,
оскільки раз на день приносив каструлю
супу, інші форми утримання не
здійснював. Так само відповідач не
здійснював індексацію розміру
Посилаючись на положення ст.ст. 744, 749, 751,
755 ЦК України позивач просить
задовольнити його вимоги.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, посилаючись на
вищевказані факти та докази.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав і пояснив суду, що ним
після набрання чинності рішенням
апеляційного суду Київської області,
яким позов ОСОБА_1 про розірвання
договору довічного утримання було
залишено без задоволення, з травня 2011
року було продовжено належне виконання
своїх обов'язків за договором
довічного утримання від 01 березня 2008
року. Зокрема, постійно здійснювався
догляд за позивачем, здійснювалось
його щоденне триразове харчування,
забезпечувався придатним для носіння
одягом та взуттям, надавались побутові
послуги (прання білизни, ремонт
побутової техніки, послуги перукарні),
забезпечувався радіотелевізійним
зв'язком, медикаментами. Окрім того,
було здійснено поточний ремонт частини
будинку, де мешкає позивач, а також
щомісячно оплачувались комунальні
Суд, заслухавши сторони і їх
представників, свідків та дослідивши
письмові докази по справі, вважає за
необхідне позов залишити без
задоволення, виходячи за наступних
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
01 березня 2008 року між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір довічного утримання, згідно
якого позивач передав у власність
відповідачу 29/50 частин житлового
будинку з відповідними господарськими
спорудами, розташований по АДРЕСА_1, а
відповідач згідно пункту 5 договору
зобов'язався довічно утримувати ОСОБА_1
та забезпечувати останнього щоденним
триразовим харчуванням, придатним для
носіння одягом та взуттям, надавати
побутові послуги (прання білизни,
ремонт побутової техніки, послуги
перукарні), забезпечувати потреби у
відпочинку, в тому числі прогулянки на
свіжому повітрі, забезпечувати
радіотелевізійним зв'язком,
забезпечувати необхідними
медикаментами. Вартість цього
матеріального забезпечення визначена
у розмірі 200 гривень в місяць.
Вказаний договір довічного утримання
посвідчений державним нотаріусом
Богуславської районної державної
нотаріальної контори 01.03.2008 року за
реєстраційним номером 1-1021
Відповідно до ст. 744 ЦК України за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.
Згідно ст. 749 ЦК України у договорі
довічного утримання (догляду) можуть
бути визначені всі види матеріального
забезпечення, а також усі види
догляду (опікування), якими набувач має
забезпечувати відчужувача.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, прийнятих
на себе за договором, незалежно від
його вини. Правовими наслідками такого
розірвання є те, що відчужувач набуває
право власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення, а усі витрати, зроблені
набувачем на утримання та (або) догляд
відчужувача, не підлягають поверненню
(ст. 756 ЦК України).
Як на підставу позову, позивач
посилався на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
а саме на те, що з грудня 2011 року
відповідач перестав перераховувати
щомісячно по 200 гривень, які
перераховувались з травня 2011 року, та
припинив виконувати свої зобов'язання
по договору, окрім умови забезпечувати
харчуванням, що полягало в тому, що раз
на день відповідач приносив йому
Відповідач, заперечуючи проти позову,
стверджував, що всі умови договору щодо
довічного утримання ОСОБА_1 належним
У разі виникнення спору між сторонами,
згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
На обґрунтування позовних вимог
позивач не надав суду жодного
письмового доказу, який би
підтверджував факт невиконання
відповідачем умов договору довічного
утримання. Зокрема, відсутні докази,
які б підтверджували факт звернення
позивача до компетентних органів з
приводу порушення відповідачем його
законних прав та інтересів, чи свободи
пересування. Також позивач не надав
доказів, які б свідчили про його
особисті витрати на харчування,
придбання одягу та взуття, послуги
перукарні, радіотелевізійного зв'язку,
на придбання медикаментів.
Посилання позивача на показання
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які
приходили до нього в гості і бачили
умови, в яких він проживав, а також були
свідками тих фактів, що він не
забезпечувався харчуванням, одягом та
іншим доглядом, не є достатніми для
задоволення його позовних вимог.
Так, допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не
підтвердили факти щоденної
присутності в частині будинку
позивача, а лише вказували, що
періодично зустрічалися з ОСОБА_1, який
скаржився на ОСОБА_3 з приводу
неналежного виконання умов договору
довічного утримання.
Натомість, відповідач надав суду
достатні об'єктивні та допустимі
докази, які підтверджують факт
виконання ним обов'язків згідно
договору довічного утримання, зокрема
забезпечення позивача щоденним
триразовим харчуванням, забезпечення
придатним для носіння одягом та
взуттям, надання побутових послуг
(прання білизни, ремонт побутової
техніки, послуги перукарні),
забезпечення радіотелевізійним
зв'язком, медикаментами.
Так, із поданих відповідачем копій
квитанцій про нарахування платежів та
оплату комунальних послуг по квартирі
АДРЕСА_1, в якій мешкає позивач ОСОБА_1,
які надані за останні три роки,
вбачається, що комунальні платежі за
спожитий природній газ, електричну
енергію, телекомунікаційні послуги,
сплачувалися відповідачем ОСОБА_3
регулярно і заборгованості не існує.
Копіями товарних чеків із магазину
«Фора» та ПП АТС «Україна», що подані
відповідачем, підтверджується факт
періодичного придбання продуктів
харчування в 2011-2012 роках на суму 6547
Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається,
що з 2013 року в її магазині в с.
Мисайлівка, Богуславського району,
Київської області відповідач ОСОБА_3
постійно придбаває продукти
Відповідачем в 2011 році було придбано
медикаментів на суму 92 грн., в 2012 році на
суму 326 гривень, в 2013 році на суму 64 грн.,
в 2014 році на суму 27 грн., що
підтверджується наданими суду копіями
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
підтвердила факт проведення нею на
замовлення ОСОБА_3 поточного ремонту в
частині будинку по АДРЕСА_1, в якій
Відповідач надав суду товарні чеки,
якими підтверджується факт придбання
ним в 2013 році шпалер, тюлі, штор та інших
витратних матеріалів.
В судовому засіданні за клопотанням
відповідача були допитані в якості
свідків сусіди ОСОБА_11, ОСОБА_12, які
мешкають по АДРЕСА_2, ОСОБА_13, який
мешкає по АДРЕСА_3, ОСОБА_20, яка мешкає
Вказані свідки підтвердили факт
забезпечення відповідачем позивача
ОСОБА_1 щоденним триразовим
харчуванням, забезпечення придатним
для носіння одягом та взуттям, прання
білизни, забезпечення
радіотелевізійним зв'язком.
Факт забезпечення позивача послугами
перукарні підтвердила свідок ОСОБА_5,
яка надавала такі послуги, а також
допомагала своєму чоловікові ОСОБА_3
забезпечувати позивача щоденним
триразовим харчуванням, пранням
Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в
судовому засіданні пояснили, що вони
періодично бувають за місцем
проживання відповідача та бачили, що
позивач забезпечується харчуванням,
одягом, здійснюється прання білизни.
Актом обстеження житлово-побутових
умов проживання ОСОБА_1, проживаючого в
АДРЕСА_1, складеним 02.04.2014 року комісією
в складі депутатів Богуславської
міської ради ОСОБА_17, ОСОБА_18 в
присутності сусіда ОСОБА_19,
підтверджується факт забезпечення
ОСОБА_1 харчуванням та одягом, та
зазначено, що його умови проживання
задовільні, в будинку чисто, прибрано,
зроблено косметичний ремонт.
Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази, суд приходить до
висновку про те, що позивач не довів
позовних вимог, оскільки не надав
достатньо доказів, які б в сукупності
підтверджували його позовні вимоги та
спростовували докази надані
Правовою підставою для розірвання
договору довічного утримання є
невиконання або неналежне виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини. Саме по собі небажання
позивача продовжувати договірні
відносини з відповідачем без правових
підстав, визначених законом, не є
підставою для розірвання договору.
В той же час відповідач довів в
судовому засіданні належне виконання
ним своїх обов'язків згідно договору
довічного утримання, а тому відсутні
підстави для задоволення позову.
З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 61, 212, 214, 215, 218, ЦПК
України ст.ст. 334, 744, 745, 749, 751 ЦК України,
суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
договору довічного утримання, залишити
без задоволення за недоведеністю
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повне рішення суду виготовлене 13
травня 2014 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов