Справа № 591/9041/13-ц
Провадження № 2/591/124/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді -
КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Сотник К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Суми цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення пені за несплачені
аліменти -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду і остаточно уточнивши свої
позовні вимоги мотивує тим, що з 14
вересня 2002 року перебувала у шлюбі з
відповідачем. Рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 25 березня 2011
року їх шлюб розірвано. Згідно рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 20 березня 2006 року вона повинна
отримувати від відповідача аліменти на
утримання їх дитини сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, але
відповідач матеріальну допомогу на
утримання сина їй надає нерегулярно і
не в повному розмірі, внаслідок чого за
ним утворилася заборгованість по
виплаті аліментів. У відповідності до
ст. 196 СК України позивачка просить
стягнути з відповідача пеню за
несвоєчасну сплату аліментів за період
з 01.04.2011 року по 05.09.2013 року в розмірі
11551 грн. 81 коп., а також понесені нею
витрати по сплаті судового збору.

Позивачка, її представник в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримала повністю.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав повністю, просить суд в
позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали даної цивільної справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи
встановлено, що сторони перебували у
шлюбі з 14 вересня 2002 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження/а.с.16/.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є
відповідач, що підтверджується копією
свідоцтва про народження дитини/а.с.18/.

Заочним рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 25 березня 2011 року шлюб
між сторонами розірвано. Рішення суду
набрало законної сили 05 квітня 2011 року,
що підтверджується копією рішення
суду/а.с.17/.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 20 березня 2006 року з
відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти
на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/6 частини його
заробітку/прибутку/, але не менше за 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до його повнолітння,
починаючи стягнення з 16 лютого 2006 року,
на користь матері дитини ОСОБА_1, що
підтверджується копією рішення суду
/а.с.66/.

Згідно довідки-розрахунку №6/14 від
20.01.2014 року Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції відповідач
ОСОБА_2 аліменти на утримання сина
сплачує, але не в повному розмірі, в
період з 01.04.2011 року по 16.10.2013 року
визначено аліментів на суму - 10493 грн. 47
коп.. За вказаний період сплачено
боржником аліментів на суму - 7520 грн..
Всього заборгованість по аліментам
станом на 17.10.2013 року становить - 2973 грн.
47 коп./а.с.62-63/.

На підтвердження поважності причин
невиконання обов»язку щодо утримання
дитини, відповідач посилається на те,
що має інших утриманців, він тимчасово
не працює, має іншу сім"ю з якою мешкає в
орендованій квартирі.

Спір між сторонами щодо розміру
обрахованої державним виконавцем
заборгованості по сплаті аліментів та
сум сплачених аліментів /ч.4 ст.195 СК
України/ на час розгляду справи в суді
відсутній.

Ст. 180 Сімейного кодексу України
визначено, що батьки зобов»язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК
України, яка передбачає
відповідальність за прострочення
сплати аліментів, при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов»язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що відповідач є
працездатною особою, тривалий час не
вживав ефективних заходів щодо
власного працевлаштування та
належного виконання рішення суду в
частині сплати аліментів. Таким
чином, є вина відповідача у виникненні
заборгованості по аліментах.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи всі вищевказані
обставини в їх сукупності, суд вважає
справедливим та достатнім стягнення
пені за прострочення сплати
аліментів в сумі 3000 грн..

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь позивача витрати по
сплаті судового збору в сумі - 229 грн. 40
коп..

На підставі викладеного,
керуючись ст. 551 ЦК України, ст. ст. 180, 196
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-11,
57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 пеню за несплачені аліменти в
сумі 3000 грн., судовий збір в сумі 229 грн.
40 коп., а всього - 3229 грн. 40 коп..

В іншій частині позовних вимог
відмовити в зв»язку з їх
необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено
до Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
А.Я. КЛИМЕНКО