Справа № 748/543/14-ц Провадження №
22-ц/795/730/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Козак В.І. Доповідач - Страшний М. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного
М.М.,суддів:Євстафіїва О.К., Литвиненко
І.В.,при секретарі:Герасименко Ю.О.,за
участю:позивача ОСОБА_5, його
представника ОСОБА_6, відповідача
ОСОБА_7, його представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Чернігівського районного суду від 18
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

В червні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом і уточнивши позовні
вимоги, просив стягнути з ОСОБА_7 45000
грн. коштів, які були сплачені йому за
купівлю автомобіля БАЗ „Дельфін" з
маршрутом № 29 по м. Чернігову, 2990 грн.
моральної шкоди, а також понесені по
справі судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що між ним та
відповідачем була досягнута
домовленість про купівлю-продаж
автомобіля БАЗ „Дельфін", державний
номерний знак НОМЕР_1, за 70 000 грн., з
розстрочкою виплат даної суми з 01.12.2012
року по 01.12.2013 року. На виконання
домовленості ним було сплачено
відповідачу 45000 грн., що
підтверджується відповідними
розписками. На даний час відповідач
забрав автомобіль собі та
відмовляється повернути отримані
кошти, чим завдає матеріальної та
моральної шкоди.

Рішенням Чернігівського районного
суду від 18 лютого 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
дане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків обставинам справи, порушення
норм матеріального права.

Апелянт наполягає на тому, що між ним та
відповідачем була досягнута
домовленість про купівлю-продаж
автомобіля, а не про його оренду, що
підтверджується відповідними
розписками та поясненнями свідків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 існувала домовленість про
продаж останнім автомобіля БАЗ
„Дельфін", державний номерний знак
НОМЕР_1.

01 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_7
передав ОСОБА_5 автомобіль БАЗ
„Дельфін”, д.н.з. НОМЕР_1, з маршрутом №
29 м. Чернігів, на виплату з 01.12.2012 року по
01.12.2013 року 70000 грн., та отримав від
ОСОБА_5 10000 грн., на підтвердження чого
надав відповідну розписку (а.сю.29).

26 лютого 2013 року ОСОБА_7 отримав від
ОСОБА_5 35 000 грн., що також
підтверджується відповідною розпискою
(а.с.30).

Оригінали зазначених розписок були
надані в суд першої інстанції
позивачем ОСОБА_5

Сторонами не заперечується, що на даний
час автомобіль БАЗ „Дельфін",
державний номерний знак НОМЕР_1,
знаходиться у володінні відповідача
ОСОБА_7, тобто умови домовленості
останнім не виконуються.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на норму закону, апеляційний
суд вважає, що вимоги позивача про
стягнення з ОСОБА_7 сплачених за
автомобіль коштів в сумі 45000 грн. є
правомірними, оскільки останній не
будучи власником автомобіля,
розпорядився на свій розсуд, вилучив
його у позивача та не бажає повернути
сплачені кошти.

Вимоги про задоволення моральної шкоди
задоволенню не підлягають, оскільки не
підтверджені позивачем належними та
допустимими доказами.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України апеляційним судом при
ухваленні нового рішення здійснюється
перерозподіл судових витрат.

З акту прийоми виконаних робіт з
розрахунком витраченого часу, наданого
адвокатом ОСОБА_6 на виконання
договору про надання юридичної
допомоги від 23.05.2013 р., укладеного з
ОСОБА_5, вбачається, що адвокатом було
витрачено 4 години на підготовку та
складання позовної заяви. Проте
апеляційний суд вважає, що розмір
витраченого часу є завищеним та вважає,
що його необхідно зменшити до 40 хвилин.
Крім того, адвокат ОСОБА_6 приймала
участь в судових засіданнях. Так,
згідно технічних записів на участь в
судових засіданнях адвокатом було
витрачено 229 хв. - участь в судовому
засіданні суду першої інстанції ( 59 хв. -
в судовому засіданні 31.01.2014 року та 170
хв. - в судовому засіданні 18.02.2014 р.).
Розмір компенсації витрат на правову
допомоги відповідно до Закону України
„Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах" становить
2165 грн. 35 коп. ( 305 грн. 87 коп. - складання
позовної заяви (1147 х 40% : 60 хв. х 40хв) + 1859
грн. 48 коп. - участь в судових засіданнях
(1218 х 40% : 60 хв. 229 хв)).

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його
представник ОСОБА_6 підтвердили, що
ОСОБА_5 було сплачено 1800 грн. витрат на
правову допомогу, а тому саме ця
фактично понесена сума підлягає
відшкодуванню позивачу.

Крім того, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5
підлягає стягненню 675 грн. в рахунок
сплаченого судового збору в частині
задоволених позовних вимог
матеріального характеру ( 450 грн. за суд
першої інстанції та 225 грн. за суд
апеляційної інстанції). У зв'язку з
відмовою в задоволенні вимог про
відшкодування моральної шкоди, судовий
збір сплачений за ці позовні вимоги
поверненню ОСОБА_5 за рахунок ОСОБА_7 не
підлягає.

Крім того, з ОСОБА_5 на користь держави
належить стягнути 105 грн. 20 коп.
судового збору, недоплаченого при
зверненні до суду першої інстанції (при
зверненні до апеляційного суду ОСОБА_5
повинен був сплатити 225 грн. щодо
оскарження вимог матеріального
характеру (45000 х 0,5%) та 121,80 щодо
оскарження вимог про стягнення
моральної шкоди, проте сплатив лише 243
грн. 60 коп., тобто недоплаченими
залишились 105 грн. 20 коп.).

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги, скасування оскаржуваного
рішення суду першої інстанції та
постановлення нового рішення про
часткове задоволення позову ОСОБА_5

Керуючись ст.ст.23, 1212 ЦК України, ст.ст.
88, 303, 307, ч. 1 п. 3 ст. 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Чернігівського районного суду
від 18 лютого 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 45000
(сорок п'ять тисяч) гривень грошових
коштів.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 675
грн. на повернення судового збору, 1800
грн. на відшкодування витрат на правову
допомогу, а всього 2475 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на р/р 0002, в ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, отримувач УК у м.
Чернігові/м. Чернігів/22030001, 105 грн. 20 коп.
судового збору, недоплаченого при
поданні апеляційної скарги.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: