Справа № 404/8523/13-ц
Номер провадження 2/404/97/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Кіровський районний
суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
третя особа ОСОБА_3 , що діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача про визнання
недійсним заповіту, складеного на
користь ОСОБА_2, ОСОБА_5 , який
посвідчений 04.02.2013 року приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6

В обґрунтування позову
зазначено, що позивач була власником
будинку за адресою АДРЕСА_1. 15 січня 2008
року подарувала свій будинок молодшому
сину ОСОБА_5, з метою, щоб він при
необхідності ремонтував його, доглядав
її, так як їй 70 років, хворіє, інвалід
другої групи і потребує інколи
допомоги рідних. В цей час син ОСОБА_5
втретє одружився з ОСОБА_2. яка має
доньку ОСОБА_8 від першого шлюбу, Син
ОСОБА_5 з ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_8
почали мешкати в будинку по АДРЕСА_1.
Влітку 2012 року її син ОСОБА_5 посварився
із своєю дружиною, пояснив, що дружина
знайшла собі іншого чоловіка,
внаслідок чого ОСОБА_2 із своєю донькою
переїхали мешкати в центр міста в
орендований будинок та восени 2012 року
подала позов про розлучення з сином
до Кіровського райсуду м. Кіровограда.

В липні 2012 року син ОСОБА_5
повідомив позивача, що хоче знову
зійтись жити з ОСОБА_2, але так як він їй
не довіряє, не знає чим це примирення
закінчитися, то хотів би написати
заповіт на позивача, на все його рухоме
і нерухоме майно, яким він володіє і в
першу чергу на будинок, який йому
подарувала мати, що він влітку 2012 року
і зробив.

Після того як син ОСОБА_5 знову
почав мешкати із дружиною ОСОБА_2, він
почав дуже багато вживати алкоголь,
який йому купувала саме ОСОБА_2,
перестав ходити на роботу у взуттєву
майстерню, де працював разом із
дружиною, почав повністю бути залежним
від коштів ОСОБА_2, яка навмисно
споювала його, взуттєву майстерню він
потім оформив теж на дружину. Восени
позивач декілька разів приходила до
сина в майстерню, але його на роботі не
було, його колега та ОСОБА_2 говорили, що
він вдома п'є горілку, також він
лікувався в Кіровоградському
наркодиспансері, проходив
реабілітацію, а на початку березня 2013
року перестав туди ходити за медичною
допомогою, так як не міг ходити після
дорожньо-транспортної пригоди,
цілодобово вживав лікарські та
наркотичні препарати, алкогольні
напої, не виходив з дому , за станом
здоров»я не міг розуміти своїх дій та
керувати ними.

Після похорону сина позивач звернулася
до державного нотаріуса Другої
Кіровоградської нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини і від
нього дізналася, що за два місяці до
смерті син заповів будинок своїй
дружині. Заповіт на її ім'я був
посвідчений 04.02.2013 року приватним
нотаріусом Кіровоградського округу
ОСОБА_6

В судовому засіданні
відповідач та її представник позовні
вимоги не визнали , в обґрунтування
заперечень проти позову зазначили,
що покійний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
розумів значення своїх дій , керував
транспортними засобами та на час
складення заповіту продовжував
працювати , стверджуючи, що
отримувана підтримувальна терапія
не впливає на можливість особи
розуміти значення своїх дій та
керувати ними. Представником
зазначається про те, що судова
експертиза проведена не в повній
мірі, експертами не враховано всіх
матеріалів у справі, тому просить суд
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Третя особа, яка діє в інтересах
неповнолітньої дитини, в судовому
засіданні зазначила, що ОСОБА_5
зловживав алкогольними напоями, ще з
грудня 2012 року перестав сплачувати
аліменти на дитину, на її звернення
за місцем його роботи у майстерні
дружина - відповідач у справі
повідомила, що ОСОБА_5 не працює,
знаходиться вдома, зловживає
алкоголем .

Судом встановлено наступні
факти та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1 являлась власником
будинку за адресою АДРЕСА_1, який 15
січня 2008 року подарувала сину ОСОБА_5,
що підтверджується договором
дарування (а. с. 13 т.1).

28.08.2012 року ОСОБА_5 склав на ім»я
ОСОБА_1 заповіт , що зареєстрований в
реєстрі № 1039 та посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_10 (а. с. 14 т.1).

10 вересня 2012 року до
Кіровського районного суду м.
Кіровограда звернулась ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про розірвання шлюбу (а. с. 177 т.1
), який надалі було залишено
позивачем без розгляду. Згідно даного
позову нею зазначалося , що станом на
вересень 2012 року сторони спільно не
проживали.

04.02.2013 року ОСОБА_5 склав заповіт
на ім»я ОСОБА_2, , що зареєстрований
в реєстрі № 59 та посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6 (а. с. 15).

ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть (а. с. 16).

Згідно висновку № 93 від 21.02.2014
року посмертної судово-психіатричної
експертизи, починаючи з 1990 року
ОСОБА_5 вживав екстракт макової
соломки, при відсутності опіатів
зловживав алкоголем, часто вживав
одночасно препарати опію і алкоголь, з
2004 року перебував на

диспансерному обліку в
облнаркоднспансері, лікувався
стаціонарно, останній paз лікувався в
облнаркодиспансері з 14.09.2012 р. по 13.03.201З
p. Діагноз: психічні та поведінкові
розлади внаслідок вживання опіодів,
синдром залежності, хронічний гепатит
«С». На протязі останнього терміну
лікування в облнаркодиспансері
отримував підтримуючу терапію, яка
застосовується для лікування опіїдної
залежності. До побічної дії
препарату відноситься порушення
концентрації та уваги. З 2002 року
хворів на гепатит «С», який на
протязі останнього року життя привів
до розвитку цирозу печінки,
печінкової недостатності ,
інтоксикаціїі, появою проявів
печінкової енцефалопатії. Значно
загальний стан ОСОБА_5 погіршився з
січня 2013 року, коли він потрапив в
ДТП (03.01.2013) був збитий автомобілем на
вулиці, отримав забої, але за медичною
допомогою не звертався. Знаходився
вдома, зловживав алкоголем, з»являвся
в облнаркодиспансер для прийому
метадону (06.01.13р., 08.01.2013р., 10.01.2013р.,
12.01.2013р., 13.01.2013р., 23.01.2013р., 24.01.2013р.,
28.01.2013р., 29.01.2013р., 30.01.2013р. отримання
пацієнтом препарату). На підставі
вищевикладеного, аналізуючи медичну
документацію (медичну хворого № 2343,
копії медичних карт стаціонарного
хворого №706 та 21/725 обднаркоднспансеру,
копії висновку експерта
судово-медичної експертизи, показів
свідків), комісія прийшла до висновку,
що ОСОБА_5 на час складання заповіту
04.02.2013 року виявляв психічні розлади
внаслідок вживання опіатів та
алкоголю, синдром залежності, постійне
вживання, які досягли психотичного
рівня з амнестичним синдромом. Вказана
патологія була обтяжена цирозом
печінки, наростаючії інтоксикації з
проявами печінкової енцефалопатії .
Враховуючи все видкладене комісія
експертів прийшла до висновку, що на
час складання заповіту 04.02 2013 року
ОСОБА_5 не міг осмислювати свій стан та
ситуацію в цілому, передбачати
наслідки своїх дій, змістовно
осмислювати те, що відбувається.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ст.. 215 ч. 1 ЦК України,
підставою недійсності правочину
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною 1,2,3,4,5 ст. 203
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними. може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009) року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання правочин
недійсним, правила ст.. 225 ЦК
поширюються на ті випадки, коли фізичну
особу не визнано недієздатною, однак у
момент вчинення правочину особа
перебувала в такому стані, коли вона не
могла усвідомлювати значення своїх дій
та (або) могла керувати ними (тимчасовий
психічний розлад, нервове потрясіння
тощо).

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах позовних
вимог та на підставі доказів,
наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін ,
оцінивши докази в їх сукупності , суд
дійшов висновку, щодо задоволення
позову, оскільки зібрані у справі
докази , а саме як висновок експерта
по факту смерті ( а.с. 22-23 т.1), висновок
посмертної судової- психіатричної
експертизи ( А.С. 190-193 т.1) вказують на
наявність у померлого ОСОБА_5 на час
складання заповіту 04.02 2013 року
захворювань, внаслідок яких він не міг
осмислювати свій стан та ситуацію в
цілому, передбачати наслідки своїх дій,
змістовно осмислювати те, що
відбувається, що дає суду підстави
для задоволення позову повністю та
визнання зазначеного заповіту
недійсним. При цьому, спростовуються
зазначення представника
відповідача , що судова експертиза
проведена не на підставі всіх
доказів, оскільки відповідно до
мотивуючої частини висновку комісією
експертів дослідувалася як медична
документація так і матеріали справи
і в т.ч. і пояснення свідків, про , що
зазначено у висновку з посиланням на
свідчення свідків із записів
дисків.

Таким чином, судом достовірно
встановлено наявність , і жодним
доказом не спростовуються обставини ,
викладені у позові , який підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача на користь
позивача сплачений судовий збір в
сумі 114,70 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 16,215,216,225, 1235, 1257 ЦК
України, ст.. ст.. 11, 88, 212-218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 , що діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним,
задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт
складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
який посвідчено 04.02.2013 року приватним
нотаріусом Кіровоградського міською
нотаріального округу ОСОБА_6

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 114,70 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Кіровський районний суд м.
Кіровограда шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення .

Суддя Кіровського
А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда