Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Скарлат
О.І.

при секретарі
Грабовській А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Гаврилівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з даним позовом
до суду, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2. Після його
смерті залишилося спадкове, а саме:
житловий будинок АДРЕСА_1. Крім
позивачів у померлого спадкоємців
немає.

Звернувшись до Державного нотаріуса
Вишгородської державної нотаріальної
контори Київської області з приводу
оформлення власності на житловий
будинок, державний нотаріус роз'яснив
позивачам, що у випадку відсутності
правовстановлюючого документу на
даний житловий будинок, видача
свідоцтва про право власності на
спадщину на це нерухоме майно не є
можливою.

Зважаючи на вказані вище обставини,
позивачі просять визнати за ними
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно -
по ? частині житлового будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3
подала заяву про відмову від позовних
вимог, проти визнання права власності
на вищезазначений будинок за ОСОБА_1 не
заперечує.

Ухвалою суду провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Гаврилівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області про визнання рава
власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1 закрито у зв'язку з
відмовою позивача від позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
збільшила позовні вимоги та просить
визнати за нею право власності в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Гаврилівська сільська
рада Вишгородського району Київської
області в судове засідання свого
представника не направила,
повідомлена належним чином, направила
суду заяву, в якій просила розглянути
справу без участі їх представника.
Проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований виконавчим комітетом
Гаврилівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 15.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось
спадкове майно, а саме: житловий
будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до спадкової справи № 538/2011
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2,
індекс справи № 02-14, спадкоємцями є:
ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину за
законом, шляхом подання 29 листопада 2011
року заяви № 1699 про прийняття спадщини
до Вишгородської районної державної
нотаріальної контори Київської
області.

Звернувшись до Державного нотаріуса
Вишгородської державної нотаріальної
контори Київської області з приводу
оформлення спадщини на вищевказаний
житловий будинок, державний нотаріус
роз'яснив позивачам, що у зв'язку з тим,
що право власності на зазначений
будинок на ім»я ОСОБА_2 не оформлено,
правовстановлюючий документ на даний
житловий будинок відсутній, законних
підстав для видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом немає.

Звернувшись до реєстратора Київського
підприємства Київської обласної ради
«Вишгородське бюро технічної
інвентаризації» з приводу видачу
видачі витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно, з метою отримання
спадщини після померлого ОСОБА_2,
реєстратор відмовив у видачі витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу.

Згідно будинкової книги вбачається, що
житловий будинок АДРЕСА_1 був
збудований у 1925 році, власником якого є
ОСОБА_2

Відповідно до довідки, виданої
виконавчим комітетом Гаврилівської
сільської ради, згідно виписки по
господарської книги, житловий будинок
по АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_2 який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок від 31
травня 2012 року, виданий Комунальним
підприємством Київської обласної ради
«Вишгородське бюро технічної
інвентаризації», інвентаризаційний
номер № 0800079, ОСОБА_2 є власниками
житлового будинку за вищевказаною
адресою.

Згідно зі ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов"язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця), до
інших осіб ( спадкоємців). Згідно
ст.1218 ЦК України, до складу спадщини
входять усі права та обов"язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди на час
закінчення будівництва спірного
житлового будинку (1925 рік) регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56.

Отже, при вирішенні спорів про визнання
права власності на спадкове майно суду
слід було керуватися законодавством,
яке регулювало виникнення права
власності у самих спадкодавців на
момент закінчення будівництва
будинків, а також положеннями ЦК УРСР
1963 року.

Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня
1975 року, підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

Відтак, згідно зі вказаними
нормативними актами виникнення права
власності на житлові будинки, споруди
не залежало від державної реєстрації
цього права чи від прийняття його до
експлуатації.

Однак, оскільки будинок був збудований
в 1925 році, значиться в господарській
книзі сільської ради, діюче на час
введення будинку в експлуатацію
законодавство не вимагало реєстрації
прав власності то на думку суду спірний
будинок не є самочинним будівництвом,
належав спадкодавцю і тому за
позивачами слід визнати право
власності на вказаний спірний будинок.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Гаврилівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, який помер 09 серпня 2011
року на спадкове майно - житловий
будинок АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання в зазначений строк
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.І.Скарлат