БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/1775/13-ц
Провадження № 2/497/15/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року Болградський
районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Тимошенко І. В.

за участю секретаря - Бабіч Е.А.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Болград цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Болградської міської ради Одеської
області про визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом , визнання права
власності на частку житлового будинку,
розподіл житлового будинку ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з цим
позовом , уточнивши позовні вимоги
(а.с.152-153) , просить постановити рішення,
якім визнати частково недійсним
свідоцтво про право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 , видане
Болградською міською радою Одеської
області 30 травня 2007 року на ім'я ОСОБА_5;
визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом ,
видане Болградською районною
державною нотаріальною конторою 18
червня 2007 року по реєстру за № 3130;
визнати за нею - позивачкою право
власності на 4/6 частки житлового
будинку з господарськими будівлями та
дворовими спорудами при ньому ,
розташованого по АДРЕСА_1; провести
розподіл цього житлового будинку між
нею та відповідачами наступним чином -
виділити їй у володіння та
користування увесь житловий будинок з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами та визнати за нею право
власності на цей будинок, припинити
право власності відповідачів ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 в будинку з виплатою кожному з
відповідачів грошової компенсації за
належні їм частки будинку. Позивачка
посилається на те, що житловий будинок
по АДРЕСА_1 був побудований нею та її
чоловіком ОСОБА_5 під час перебування у
зареєстрованому шлюбі за спільні кошти
та є сумісною власністю подружжя; їх з
чоловіком частки в цьому будинку є
рівними і складають по 1/2 частині
кожного. Після смерті її чоловіка
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилась спадщина на належну
померлому 1/2 частку будинку. Спадщину
прийняли вона та її діти і діти її
померлого чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 - відповідачі в справі. Таким
чином після смерті чоловіка її частка в
будинку з врахуванням спадщини
складає 4/6 частини. Але 18 червня 2007 року
державним нотаріусом Болградської
райдержнотконтори було видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом, відповідно до якого вона -
позивачка та відповідачі ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 успадкували зазначений
житловий будинок в рівних частках,
тобто доля кожного з них згідно
зазначеного свідоцтва в будинку
складає 1/3 частину. Зазначене свідоцтво
про право на спадщину за законом видане
нотаріусом на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно, яке
було видане Болградською міською радою
Одеської області 30 травня 2007 року ,
згідно якого весь будинок по АДРЕСА_1
належить на праві власності лише її
чоловіку ОСОБА_5 Ці документи видані
без врахування її права власності на 1/2
частку будинку, а тому підлягають
визнанню частково недійсними ,а за нею
- позивачкою має бути визнано право
власності на 4/6 частини будинку.
Оскільки між нею та відповідачкою
ОСОБА_3 склалися погані стосунки ,
проживання з відповідачкою ОСОБА_3 в
одному будинку неможливо , вона -
позивачка ОСОБА_2 просить визнати за
нею право власності на весь будинок з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами . При цьому вона згодна
сплатити обом відповідачам грошову
компенсацію за належні їм частки
будинку. Позивачка ОСОБА_2 просить
також поновити їй строк звернення до
суду з позовними вимогами про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
Болградською міською радою Одеської
області 30 травня 2007 року та про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом ,
виданого Болградською
райдержнотконторою 18 червня 2007 року,
посилаючись на те, що цей строк вона
пропустила з поважної причини - через
свою юридичну несвідомість.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала
частково, не заперечує той факт, що
житловий будинок по АДРЕСА_1 був
побудований її батьками ОСОБА_5 і
ОСОБА_2 за спільні кошти під час
перебування в зареєстрованому шлюбі та
є спільною сумісною власністю її
батьків. Відповідачка ОСОБА_3 не
заперечує проти визнання частково
недійсними свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
Болградською міською радою 30 травня 2007
року та свідоцтва про право на
спадщину за законом , виданого
Болградською райдерджнотконторою 18
червня 2007 року, не заперечує проти
визнання за позивачкою права власності
на 4/6 частки зазначеного житлового
будинку з господарськими будівлями та
дворовими спорудами. Відповідачка
ОСОБА_3 також не заперечує проти
розподілу цього житлового будинку в
натурі між його співвласниками, але при
розподілі будинку просить виділити їй
у володіння та користування літню
кухню (магазин) літера «Б» на суму 36412
грн. , посилаючись на те, що вона є
приватним підприємцем , саме вона
здійснює підприємницьку діяльність у
зазначеному магазині і це є єдиним
джерелом доходу її та членів її сім'ї.
Тому вона згодна отримати літню кухню
(магазин) літера «Б» у володіння та
користування в якості належної їй 1/6
частки будинку. Відповідачка ОСОБА_3
заперечує проти визнання за позивачкою
права власності на увесь спірний
будинок та не згодна отримати грошову
компенсацію за належну їй 1/6 частку
будинку, посилаючись на те, що в цьому
будинку вона проживає протягом
тривалого часу ; хоча у неї і є на праві
власності житловий будинок по АДРЕСА_2 ,
але цей будинок потребує ремонту , не
придатний для проживання і на
теперішній час у неї немає грошових
коштів для ремонту будинку , оскільки
її чоловік не працює, у неї на
утриманні двоє дітей - студентів , яки
навчаються за контрактною формою, в
зв'язку з чим вона несе значні витрати
на навчання дітей.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав в
повному обсязі, не заперечує проти
визнання частково недійсними
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Болградською
міською радою 30 травня 2007 року та
свідоцтва про право на спадщину за
законом , виданого Болградською
райдерджнотконторою 18 червня 2007 року ;
не заперечує проти визнання за
позивачкою права власності на 4/6 частки
зазначеного житлового будинку з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами; не заперечує проти
розподілу житлового будинку в натурі.
При вирішенні питання про розподіл
будинку відповідач ОСОБА_4 початково
просив виділити йому у володіння та
користування літню кухню (магазин)
літера «Б» на суму 36412 грн. , посилаючись
на те, що у нього не має іншого житла для
проживання , що в подальшому він має
намір переобладнати літню кухню
(магазин) літера «Б» у житлове
приміщення та користуватися ним як
житловим приміщенням. В останньому
судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
пояснив , що він згоден отримати
грошову компенсацію за належну йому 1/6
частку будинку за умови , що грошова
компенсація буде присуджена і
відповідачці ОСОБА_3 , а за позивачкою
ОСОБА_2 буде визнано право власності на
весь будинок.

Суд вважає , що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2
та її чоловік ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1968
року. Їх шлюб був зареєстрований
Калчівською сільською радою
Болградського району Одеської області
, про що було зроблено актовий запис за
№ 26, що підтверджується свідоцтвом про
одруження (а.с.6). У 1974 році позивачка та
її чоловік придбали за спільні кошти
житловий будинок по АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту від 04 грудня 1974
року, складеного комісією
представників виконкому Болградської
міської ради та Болградського
технічного бюро , цей житловий будинок
був визнаний непридатним для
проживання та для ремонту , комісія
визнала доцільним знести старий
будинок та побудувати поряд новий
будинок (а.с.9-10). Відповідно до рішення
виконкому Болградської міської ради №
210 від 25.12.1974 року ОСОБА_5 була відведена
земельна ділянка під будівництво
житлового будинку (а.с.11), а також
затверджено проект будівництва (а.с.12).
26 грудня 1976 року ОСОБА_5 отримав дозвіл
на проведення робіт з будівництва
житлового будинку за зазначеною
адресою (а.с.13). За спільні кошти під час
перебування у зареєстрованому шлюбі
позивачка ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_5
побудували новий житловий будинок по
АДРЕСА_1 , який був прийнятий в
експлуатацію актом від 08 червня 1992 року
(а.с.14). Також позивачкою ОСОБА_2 та її
чоловіком ОСОБА_5 на земельній ділянці,
відведеній під будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_1 були побудовані за
спільні кошти сарай літера «Г» та літня
кухня літера «Б». Цей факт не
заперечували та підтвердили в судовому
засіданні відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Відповідно до ст.. 22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України 1970 року майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю . Згідно ст.. 28
Кодексу про шлюб та сім'ю України в
разі поділу майна , яке є спільною
сумісною власністю подружжя , їх частки
визнаються рівними. Відповідно до ст.. 60
Сімейного Кодексу України 2004 року
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Позивачка ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_5,
як подружжя, придбали право власності в
рівних частках на зазначений житловий
будинок з господарськими будівлями та
дворовими спорудами при ньому; частка
кожного з них в будинку складає 1/2
частину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.4),
відкрилась спадщина на належну йому 1/2
частку будинку. Позивачка ОСОБА_2 -
дружина померлого, а також відповідачі
ОСОБА_4 - син померлого та ОСОБА_3 - дочка
померлого є спадкоємцями за законом
першої черги після смерті свого
чоловіка та батька відповідно до ст.. 1261
ЦК України. Всі троє спадкоємців
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5
фактом постійного проживання зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
відповідно до ст.. 1268 ч.3 ЦК України. Долі
всіх трьох спадкоємців в спадщині є
рівними , частка кожного складає 1/6
частину житлового будинку.

18 червня 2007 року державним нотаріусом
Болградської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
було видане свідоцтво про право на
спадщину за законом по реєстру за № 3130 ,
відповідно до якого житловий будинок з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами при ньому , розташований по
АДРЕСА_1 успадкували в рівних частках
після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина померлого
ОСОБА_2 та діти померлого ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 (а.с.31), тобто згідно цього
документу кожен з спадкоємців
успадкував 1/3 частку будинку. Цей
документ складений державним
нотаріусом Болградської
райдержнотконтори на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, яке було видане 30
травня 2007 року на підставі рішення
виконкому Болградської міської ради №
173 від 15.07.1992 року, відповідно до якого
єдиним власником житлового будинку по
АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а.с.28). Викладене
підтверджується матеріалами спадкової
справи № 378/07 , заведеної Болградською
райдержнотконторою до майна померлого
ОСОБА_5 (а.с.23-34).

Зазначені документи - свідоцтво про
право власності на нерухоме майно та
свідоцтво про право на спадщину за
законом - видані з порушенням вимог
ст..22 Кодексу про шлюб та сім'ю в
редакції 1969 року , без врахування тієї
обставини , що цей будинок є спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і
ОСОБА_5 та належить подружжю в рівних
частках. Після смерті ОСОБА_5 спадщина
відкрилась лише на 1/2 частку цього
житлового будинку , яка належала
померлому. За таких обставин суд вважає
за необхідне визнати частково
недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
Болградською міською радою Одеської
області 30 травня 2007 року та свідоцтво
про право на спадщину за законом ,
видане Болградською
райдержнотконторою 18 червня 2007 року по
реєстру за № 3130 - на 1/2 частку житлового
будинку по АДРЕСА_1. Суд також вважає за
необхідне визнати за позивачкою ОСОБА_2
право власності на 1/2 частку цього
житлового будинку з господарськими
будівлями та дворовими спорудами при
ньому, як частку у спільній сумісній
власності подружжя. Право власності
позивачки ОСОБА_2 на 1/6 частку будинку
(частка в спадщині після смерті
ОСОБА_5) підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом, виданим
Болградською райдержнотконторою 18
червня 2007 року.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 після
смерті ОСОБА_5 придбали право
власності кожний на 1/6 частку будинку.

При цьому суд вважає за необхідне
поновити позивачці ОСОБА_2 строк
звернення до суду з позовними вимогами
щодо визнання частково недійсними
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та свідоцтва про право
на спадщину за законом, оскільки вважає
, що цей строк позивачка пропустила з
поважної причини - через свою юридичну
несвідомість, вважаючи , що дії
Болградської міської ради та
державного нотаріуса Болградської
райдержнотконтори , як державних
органів та їх посадових осіб ,
відповідають вимогам законодавства.
Але, дізнавшись у липні 2013 року про своє
порушене право , позивачка звернулась
до суду з цим позовом . Відповідно до ч. 1
ст.6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод , ратифікованої
Законом України від 17 липня 1997 року №
475/97 - ВР, кожен при вирішенні питання
щодо його цивільних прав та обов'язків
має право на справедливий і відкритий
розгляд належним і безстороннім судом.
З метою захисту порушеного права
власності позивачки на ? частку
спірного будинку суд вважає за
необхідне поновити їй строк звернення
до суду з зазначеними позовними
вимогами.

Відповідно до ст.. 358 ч.1,3 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі , яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників , які володіють і
користуються спільним майном ,
відповідної матеріальної компенсації.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 04.10.1991 року з
послідуючими змінами «Про практику
застосування судами законодавства , що
регулює право приватної власності
громадян на житловий будинок»
зазначено, що при вирішення справ про
виділ в натурі часток жилого будинку,
що є спільною частковою власністю,
судам належить мати на увазі, що це
можливо, якщо кожній із сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку з самостійним виходом
(квартиру). Виділ також може мати місце
при наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири. Якщо виділ частки будинку в
натурі неможливий ,суд вправі за
заявленим про це позовом встановити
порядок користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. При неможливості
виділу частки будинку в натурі або
встановленні порядку користування ним,
власнику , що виділяється , за його
згодою присуджується грошова
компенсація. В окремих випадках суд
може, враховуючи конкретні обставини
справи, і при відсутності згоди
власника , що виділяється, зобов'язати
решту учасників спільної власності
сплатити йому грошову компенсацію за
належну частку з обов'язковим
наведенням відповідних мотивів.
Зокрема, це може мати місце, якщо частка
у спільній власності на будинок є
незначною й не може бути виділена в
натурі, чи за особливими обставинами
сумісне користування ним неможливе, а
власник в будинку не проживає і
забезпечений іншою жилою площею.

Відповідно до висновку судової
будівельно - технічної експертизи №
33/24-2013 від 28.11.2013 року вартість
домоволодіння по АДРЕСА_1 приймається
експертом у якості її ринкової
вартості і складає 200066 грн. За
результатами дослідження експерт
прийшов до висновку , що житловий
будинок літера «А» у складі
домоволодіння АДРЕСА_1 є неподільним ,
оскільки відсутня технічна можливість
переобладнання його приміщень в три
ізольовані квартири , загальні площі
яких відповідатимуть часткам 4/6, 1/6, 1/6 з
дотриманням вимог п.п. 2.22, 2.23, 2.24, 2.27, 2.30
ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові
будинки. Основні положення», тобто
згідно з ч.2 ст. 186 ЦК України
неподільними мають залишатись і
господарські будівлі та споруди , які є
приналежностями до головної речі.

В той же час експертом встановлено, що у
будівлі літера «Б», яка згідно виданому
КП «Болградське БТІ» технічному
паспорту від 21.05.2007 року входить до
складу домоволодіння по АДРЕСА_1 , як
літня кухня , фактично функціонує
магазин продовольчих товарів , на що
вказує експлікація приміщень цієї
будівлі за вказаним технічним
паспортом . Виходячи з цього експертом
на розгляд суду запропонований
варіант поділу будинку , сутність якого
полягає в тому, що до складу
домоволодіння входять дві речі , які в
подальшому можуть існувати та
експлуатуватись за призначенням
незалежно одна від одної, а саме: -
житловий будинок літера «А» з
господарськими будівлями - вбиральня
літера «В» та сарай літера «Г»,
господарськими спорудами № 1-5 , які
разом можуть бути виділені в натурі в
якості 4/6 часток домоволодіння; - літня
кухня (магазин) літера «Б» , яка може
бути виділена в натурі в якості 1/6
частки домоволодіння; - 1/6 частка , яка
не має натурального виразу у складі
домоволодіння підлягає грошовій
компенсації, виходячи з її ринкової
вартості.

Експертом також зазначено, що
приміщення будівлі літера «Б» - літня
кухня з приміщеннями , позначеними в
плані: № 1- торгівельна зала площею 11,1
кв.м.; №2 - склад площею 4,1 кв.м., № 3 -
допоміжне приміщення площею 3,2 кв.м.: № 4
- мийка площею 4,2 кв. м.; №5 - склад площею
1,3 кв.м., № 6 - кухня площею 8,3 кв.м.
загальною площею 32 кв.м. можуть бути
виділені в безпосереднє користування
одного із співвласників, оскільки за
своїм складом та площею відповідає
вимогам ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди.
Підприємства торгівлі» (а.с.51-95).

Запропонований експертом варіант
розподілу будинку, при якому одному з
власників 1/6 частки будинку підлягає
виділенню у володіння та користування
літня кухня (магазин) літера «Б»
загальною площею 32 кв.м. не може бути
прийнятий судом до уваги. Цей варіант
розподілу будинку, передбачає
виділення приміщення літньої кухні
«Б», яка переобладнана під магазин та в
якому фактично функціонує магазин
продовольчих товарів, виключно з метою
використання цього приміщення в
якості торгівельної точки. Тобто за
таким варіантом приміщення літньої
кухні (магазину) літера «Б» може бути
виділене в якості 1/6 частки будинку
відповідачці ОСОБА_3 , яка є приватним
підприємцем (а.с.114), провела необхідні
заходи щодо переобладнання літньої
кухні під магазин та здійснює свою
підприємницьку діяльність в цьому
приміщенні, що знайшло підтвердження в
судовому засіданні з пояснень сторін.
Приміщення літньої кухні (магазину)
літера «Б» не може бути виділено у
володіння та користування відповідачу
ОСОБА_4 в якості належної йому 1/6 частки
будинку , оскільки це приміщення не є
житловим , відноситься до
господарських будівель, та згідно
висновку судового експерта (а.с.51-95) та
додаткового роз'яснення до нього (а.с.148)
не може використовуватись як житлове
приміщення.

Відповідачка ОСОБА_3 не заперечує проти
виділення їй у володіння та
користування приміщення літньої кухні
(магазину) літера «Б» в якості належної
їй 1/6 частки будинку. Але в разі
виділення приміщення літньої кухні
(магазину) літера «Б» відповідачці
ОСОБА_3 , іншому власнику 1/6 частки
будинку - відповідачу ОСОБА_4 має бути
виплачена грошова компенсація за
належну йому частку будинку з
припиненням його права власності на 1/6
частку будинку , проти чого відповідач
ОСОБА_4 заперечує. Крім того , судом
встановлено , що відповідач ОСОБА_4
постійно проживає в спірному
житловому будинку та іншим житлом не
забезпечений.

Суд також вважає неприйнятним варіант
розподілу будинку за яким увесь
будинок має бути переданий у власність
позивачки з припиненням права
власності відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4
на належні їм частки будинку та
сплатою відповідачам грошової
компенсації. Відповідачка ОСОБА_3
категорично заперечує проти отримання
грошової компенсації. Судом
встановлено, що відповідачці ОСОБА_3 на
праві власності належить житловий
будинок по АДРЕСА_2 , що
підтверджується договором купівлі
продажу цього будинку (а.с.133-135) та
технічним паспортом на будинок
(а.с.136-139). Але одночасно судом
встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 та
члени її сім'ї постійно протягом
тривалого часу проживають в житловому
будинку по АДРЕСА_1 ; житловий будинок
по АДРЕСА_2 потребує ремонту , на
теперішній час без проведення
ремонтних робіт не придатний для
проживання; відповідачка ОСОБА_3 має на
утриманні двох - дітей студентів , що
навчаються за контрактом (а.с.111-113), її
чоловік на сьогоднішній день не працює
(а.с.110); відповідачка ОСОБА_3 здійснює
підприємницьку діяльність у
приміщенні літньої кухні (магазину)
літера «Б», що є єдиним джерелом
існування її та членів її сім'ї.

Припинення права власності
відповідача ОСОБА_4 на належну йому 1/6
частку будинку з виплатою грошової
компенсації також не є можливим ,
оскільки він постійно проживає в
спірному будинку та іншого житла не
має. В останньому судовому засіданні
відповідач ОСОБА_4 надав згоду на
отримання грошової компенсації за
належну йому частку будинку , але при
цьому наполягав на тому, що він згоден
на отримання грошової компенсації лише
за умови виплати грошової компенсації
і відповідачці ОСОБА_3 з припиненням її
права на частку будинку; за інших умов
на отримання грошової компенсації не
згоден, оскільки іншого житла немає.

За викладених обставин суд доходить
висновку про неможливість розподілу
спірного будинку між сторонами
відповідно до належних їм часток . При
цьому сторони не позбавлені права
звернення до суду з позовом про
визначення порядку користування
житловим будинком , належним їм на
праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.. 79,88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивачки
підлягають стягненню в рівних частках
понесені нею судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог , а саме судовий збір в
сумі 229 грн. 40 коп. (а.с.1) та витрати на
правову допомогу 3000 грн. (а.с.16,101), а
всього 3229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 10,11,60,131,212-215,294 ЦПК України,
ст.356, 358 ЦК України, ст.. 60 Сімейного
Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до
суду з позовними вимогами про визнання
частково недійсними свідоцтва про
право власності на нерухоме майно та
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Позов задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
видане Болградською міською радою
Одеської області 30 травня 2007 року на
ім'я ОСОБА_5 - на 1/2 частку житлового
будинку з господарськими будівлями та
дворовими спорудами , розташованого по
АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом,
видане Болградською районною
державною нотаріальною конторою
Одеської області 18 червня 2007 року по
реєстру за № 3130 - на 1/2 частку житлового
будинку з господарськими будівлями та
дворовими спорудами , розташованого по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
господарськими будівлями та дворовими
спорудами при ньому, розташованого по
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 по 1614 грн. 70 коп. судових витрат з
кожного .

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Болградський районний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя :
Тимошенко Ірина
Вольдемарівна