Справа № 211/1214/14-ц
Провадження № 2/211/1136/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 квітня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у
головуючого судді Папариги В.А.,
при секретарі Ручка М.Л.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за розпискою,-
04.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за розпискою. В обґрунтування
своїх вимог послався на те, що 24 грудня
2013 року він надав відповідачу позику у
повернення через 30 календарних днів з
виплатою 10 відсотків на суму за даний
період. По закінченню зазначеного
строку відповідач борг не повернула, на
звернення позивача про повернення
боргу не відреагувала. Посилаючись на
вказані обставини та вимоги ст.ст. 526, 625,
1046, 1047 ЦК України, позивач просив суд
стягнути на його користь з відповідача
гривень, 10% від простроченої
заборгованості у сумі 2881,00 грн., з
урахуванням індексу інфляції у сумі
201,67 грн. та витрати понесені ним по
сплаті судового збору.
У судове засідання сторони не
з'явились, про день та час розгляду
справи були повідомлені своєчасно та
належним чином. Відповідач заперечень
проти вимог позивача не надав ( а.с.17-18,
23-27 - повідомлення).
Позивач ОСОБА_1 надав заяву, у якій
просив справу розглянути за його
відсутності, на позові наполягав, не
заперечував проти заочного розгляду
справи ( а.с.28 - заява).
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідача на підставі
матеріалів справи. Зі згоди позивача,
суд ухвалює рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
без здійснення фіксування процесу за
допомогою звукозаписувального засобу
(ч.2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали
договір позики, згідно з яким ОСОБА_1
позичив відповідачу ОСОБА_2 грошові
кошти у розмірі 28810,00 гривень з умовою
їх повернення через 30 календарних днів
з виплатою 10 відсотків на суму боргу.
Факт укладення договору позики і
передачі грошей ОСОБА_2
підтверджується написаною
відповідачем розпискою (а.с. 4, 29 -
розписка), яка згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК
України є письмовою формою договору
позики.

Згідно зі ст. 208 ЦК України у письмовій
формі належить вчиняти правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах. У листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його
умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ,
який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми
або визначеної кількості речей.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 надала позивачу
розписку про отримання в борг грошей, а
отже сторони дотримались письмової
форми договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як слідує з розписки сторони
домовилися щодо розміру процентів, а
саме 10 % від суми за 30 календарних днів.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати. При зверненні до суду з
позовом, позивачем понесені витрати по
сплаті судового збору в розмірі 318
гривень 93 копійки, що підлягає
стягненню з відповідача на його
користь.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. ч. 1 ст. 207, 208, 526, 1047, 1048 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 31892
(тридцять одну тисячу вісімсот
дев'яносто дві) гривні 67 коп., з яких:
28810,00 грн. - сума позики; 2881,00 грн. - 10 % на
суму позики; 201,67 індекс інфляції; 318,93
грн. - витрати по сплаті судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до
Дніпропетровського апеляційного суду
через Довгинцівський районний суд м.
Кривого Рогу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. А. Папарига