28.03.2014 Справа № 756/1786/14-ц
Унікальний № 756/1786/14-ц
Провадження № 2/756/1755/14
рішення

іменем України

«28» березня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді
Белоконної І.В.

при секретарі - Поливко
М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Огран
опіки та піклування Оболонської РДА у
м.Києві, про стягнення аліментів та
надання дозволу на виїзд
неповнолітнього за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2, третя
особа: Огран опіки та піклування
Оболонської РДА у м.Києві про
стягнення аліментів та надання дозволу
на виїзд неповнолітнього за кордон.

Позов обґрунтовує тим, що у
зареєстрованому шлюбі позивач з
відповідачем перебували з 04 листопада
1995 року. Від шлюбу і них народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

06 вересня 2010 року рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
шлюб було розірвано, так як сімейне
життя у сторін не склалося.

З моменту розірвання шлюбу, відповідач
проживає окремо та перестала приймати
участі в утриманні дітей (в грошовій і
(або) натуральній формі), їх вихованням
не займається та не цікавиться їх
розвитком, хоча відповідно до статей 150
та. 180 Сімейного кодексу України
повинна це робити. Саме тому позивач і
звернувся до суду з відповідною
позовної вимогою, та просив стягнути з
відповідача на його користь аліменти
на утримання сина у розмірі 1/ 4
частини отриманого нею доходу
щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову до досягненню
дитиною повноліття.

Також позивач просив суд надати дозвіл
на виїзд дитини за кордон на навчання у
період з 01.05.2014 по 01.05.2015, посилаючись на
те, що сину необхідно створити умови за
для належного розвитку його особистих
якостей та поліпшення його вмінь і
навичок у навчанні, а для цього все
необхідне є в Канаді, де мешкає дядько
дитини, який готовий допомагати як
фінансово так і морально. Також
зазначив, що у сина на руках є
відповідні запрошення від начальних
закладів Канади, які із задоволенням би
хотіли бачити такого учня на лавах
свого університету. Мати сина раніше
вже дозволяла дитині тимчасово
виїжджати до Канати на навчання, але у
зв'язку з тим, що на момент звернення до
суду контакт з матір'ю втрачено,
отримати її дозвіл не вдалося, тому
позивач і просить суд надати такий
дозвіл без згоди на те іншої сторони по
справі.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, позов просив
задовольнити з підстав викладених у
позовній заяві, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
судового засідання повідомлялась
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечував.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечує, суд, на підставі ч.1
ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

У зареєстрованому шлюбі позивач з
відповідачем перебували з 04 листопада
1995 року. Від шлюбу в них народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, актовий номер
826 (а.с.6).

06 вересня 2010 року рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
шлюб було розірвано (а.с.7).

Також згідно вище зазначеного
свідоцтва про народження, матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач по
справі ОСОБА_2.

Судом було встановлено, що відповідач
не надає матеріальної допомоги на
утримання дитини, не займається його
вихованням та не піклується його
розвитком.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до с.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Оцінивши надані по справі докази, суд
вважає за можливе задовольнити вимоги
позивача в розмірі 1/ 4 частини від
доходів відповідача щомісяця,
враховуючи її майновий стан.

Суд вважає, що такий розмір аліментів
на утримання дитини щомісяця є
обґрунтованим та доцільним.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

З огляду на те, що, відповідач
зобов'язаний утримувати дітей до
досягнення ними повноліття, створювати
необхідні умови для їх розвитку та
життя нарівні з позивачем, суд вважає
за можливе стягнути з відповідача на
користь позивача на їх дитину, аліменти
в розмірі 1/ 4 частини від всіх видів її
доходів щомісяця, починаючи з 03.02.2014
року.

Також на думку суду задоволенню
підлягає вимога позивача про надання
дозволу на виїзд сина за кордон, у
зв'язку з наступним.

Згідно довідки форми №3 №91 від 01.02.2014
року виданою КП «Житлосервіс
«Приозерне» у Оболонському районі
м.Києва, дитина ОСОБА_3 проживає та
зареєстрований в квартирі позивача, а
саме квартирі АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21.01.1994
року, оформлення проїзного документа
дитини провадиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників
батьків чи дітей у разі потреби
самостійного виїзду за кордон
неповнолітнього громадянина України.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21.01.1994р.
встановлено, що оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Як вже зазначалось вище матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач по справі
ОСОБА_2.

Згідно п.2 ст.150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток. При
цьому батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини.

Відповідно до ч.3, п.2 ч.4 Постанови
Кабінету України від 27 січня 1995 року №
57 «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України» виїзд за межі
України громадян України, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або в супроводі осіб,
уповноважених одним із батьків,
здійснюється у разі пред'явлення
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків або на підставі рішення суду
про надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Згідно заяви, нотаріально посвідченої
державним нотаріусом Одинадцятої
київської державної нотаріальної
контори, позивач ОСОБА_1 надає свою
згоду на оформлення візи та тимчасовий
виїзд за кордон до Канади для навчання
в період з 01.05.2014 року по 01.05.2017 року,
самостійно або у супроводі
відповідальних працівників
авіакомпанії. Також заява містить
відомості про те що, заявник є гарантом
сплати усіх витрат, необхідних для
забезпечення тимчасової поїздки
дитини (а.с.9).

Також судом було встановлено, що у 2011
році відповідач вже надавала згоду на
тимчасовий виїзд до Канади сину ОСОБА_3,
що підтверджується наявними в справі
матеріалами.

Враховуючи викладене, та те що тертя
особа: Огран опіки та піклування
Оболонської РДА у м.Києві не заперечує
проти задоволення позову, суд вважає,
що є підстави для надання дозволу на
тимчасовий виїзд за межі України без
згоди та супроводу матері дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 01
травня 2014 по 01 травня 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь держави судові витрати в
сумі 243,60 грн, оскільки позивач
звільнений від сплати судового збору
за подання позовної заяви про
стягнення аліментів.

Керуючись статтями 150, 180-182, 191 СК
України, статтею 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», статтями 3, 4,
10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Огран опіки та піклування Оболонської
РДА у м.Києві, про стягнення аліментів
та надання дозволу на виїзд
неповнолітнього за кордон -
задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво
про народження серії НОМЕР_2, актовий
номер 826) у розмірі 1/ 4 частини від її
заробітку (всіх видів доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи 03.02.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в дохід
держави 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок судового збору.

Надати дозвіл на виїзд за межі України
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним
18-річчя у супроводі будь якої довіреної
особи, яка буде забезпечувати проїзд,
перебування за кордоном та повернення
в Україну, без згоди та супроводу
матері ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення
відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано, після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, у разі якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
І.В. Белоконна