інстанції Кабанячий Ю.В.Провадження №
22-ц/780/2198/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Верланова С.М.

при секретарі: Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 28 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Дударківська
сільська рада про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В грудні 2013 року позивачі звернулися
до суду з позовом, в якому просили
зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_2,
шляхом знесення паркану за адресою
АДРЕСА_1 зі сторони провулку.

Свій позов обґрунтовували тим, що їм на
праві спільної власності належить
земельна ділянка площею 0,2500 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2. Із
зазначеною земельною ділянкою межує
земельна ділянка відповідача площею
0,1701 га, розташована за адресою АДРЕСА_1.

Приблизно в 2011 році відповідачем
самочинно, без складання необхідної
проектної документації, на не
відведеній для цієї мети земельній
ділянці, без оформлення документів,
які дають право на виконання
будівельних робіт, з порушенням
державних будівельних норм, здійснено
капітальне будівництво з влаштуванням
бетонного фундаменту паркану на землях
загального користування, а саме на
проїзній частині по АДРЕСА_1. Також
зазначили, що внаслідок таких дій їм
завдається шкода у вигляді обмеження
доступу до власної земельної ділянки.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на
неповноту встановлених обставин
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачами не було доведено, що діями
відповідача під час встановлення
огорожі, порушені їх права. Також судом
зазначено, що позивачі звернулись до
суду з вказаним позовом передчасно, так
як відповідачем не встановлені межові
знаки на місцевості, а тому жодний
державний орган не зміг виявити
порушення земельного законодавства
або підтвердити правомірність його
дій щодо встановлення паркану.

З таким висновком погоджується і
судова колегія.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної
власності належить земельна ділянка
площею 0,2500 га, кадастровий номер
:01:035:0055 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
розташована за адресою: АДРЕСА_2.
Державний акт на право власності на
земельну ділянку видано 4.05.2006 року.

Із вказаною земельною ділянкою межує
земельна ділянка ОСОБА_3, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3,
кадастровий номер :01:016:0038 площею
0,1701 га. Державний акт на право
власності на земельну ділянку видано
25.05.2010 року.

Актом перевірки додержання вимог
містобудівного законодавства під час
встановлення огорожі відповідачем в
АДРЕСА_1 від 06.06.11 року комісією у
складі представника ІДАБК у Київській
області, представника відділу
містобудування та архітектури
Бориспільської РДА та землевпорядника
Дударківської сільської ради
встановлено, що ширина провулку
АДРЕСА_1 між земельними ділянками
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 становить від 5,5 до
6,20метрів. (а.с.10).

З листа державної
архітектурно-будівельної інспекції
від 21.06.2011 року на ім.'я ОСОБА_1
висловлено припущення, що
встановлення огорожі ОСОБА_3 ймовірно
проведено з незначним захопленням
території провулку (а.с. 11).

Також відповідно до актів перевірки
дотримання земельного законодавства
Державного комітету України із
земельних ресурсів головного
управління Дежкомзему у Київській
області від 03.11.11р. та 22.02.12року
встановлено, що ширина провулку
вздовж паркану коливається від 5,5
метрів до 8 метрів (а.с.13), огорожа
розміщена по межі, вказаній в
державному акті. Зі слів ОСОБА_3
огорожа встановлена до виготовлення
правовстановлюючих документів на
право власності на земельну ділянку
(а.с. 15).

З приводу законності встановленого
паркану проводилася перевірка
Бориспільською міжрайонною
прокуратурою. За результатами
перевірки незаконність встановлення
паркану ОСОБА_3 свого підтвердження не
знайшла.

Порушення вимог земельного
законодавства між земельною ділянкою
ОСОБА_3 та АДРЕСА_1 не встановлено (а.с.
16-17).

Також згідно довідки №1434 від 30.11.11 року,
виданою головою Дударківською
сільською радою, Дударківська сільська
рада не має претензій до встановленої
огорожі на власній земельній ділянці в
АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Головним управлінням держкомзему у
Київській області було виявлено
порушення ст.55 ЗУ «Про землеустрій», а
саме відсутність межових знаків (а.с. 18)
та видано припис ОСОБА_3 щодо усунення
вказаних порушень (а.с. 20-21).

Встановивши вказані обставини
справи, суд з врахуванням доказів
сторін на підтвердження -
заперечення позову, обставин
справи, правових підстав позову
прийшов до законного і
обґрунтованого висновку про
необгрунтованість позовних вимог.

Позивачі не довели свого позову, а
саме те, що відповідач збудувавши
паркан на землях загального
користування, порушив права
позивачів як співвласників належної
їм земельної ділянки.

Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Встановлено і підтверджується
доказами у справі, що паркан,
встановлений відповідачем не порушує
прав позивачів у доступі ( проході,
проїзду) до належної їм земельної
ділянки, оскільки ширина АДРЕСА_1 від
5,5 до 8 метрів є достатньої і для
проходу і для проїзду транспорту.

Вказана ширина провулку відповідає
вимогам пунктів 7,26, 7.36 ДБН 360-92
містобудування.Планування і забудова
міських і сільських поселень,
затвердженого Наказом Державного
комітету у справах будівництва,
архітектури і охорони історичного
середовища від 17.04.1992року № 44, якими
встановлено, що ширина смуги руху
житлової вулиці повинна становити 3,0
метрів, проїзду - 3,5 метрів.

Обгрунтованими також є заперечення
відповідача на те, що огорожа
побудована відповідачем на землях
загального користування, а
Дударківська сільська рада
претензій до відповідача з приводу
встановлення ним огорожі немає.

Рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і передбачених
законом підстав для його скасування
при апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що
суд не дав оцінки тій обставині, що
відповідач ухиляється від виконання
припису щодо встановлення межових
знаків є необґрунтованими, так як
суд дав оцінку всім доказам, наявним
у матеріалах справи.

Дійсно встановлено, що 28.11.2011 року
головним управлінням держкомзему у
Київській області видано припис
ОСОБА_3 про усунення порушень вимог
земельного законодавства, а саме
встановлення межових знаків.

Проте невиконання відповідачем вимог
зазначеного припису не може бути
підставою задоволення позову,
оскільки позивачами не доведено
порушення своїх прав.

Інші доводи апелянта на те, що
позивачем в суді першої інстанції
заявлялось клопотання про
забезпечення доказів, а саме
витребування із управління
держземагенства у Бориспільському
районі Київської області технічної
документації зі складання державного
акту на право приватної власності
на земельну ділянку на ім.'я ОСОБА_3
та призначення у справі судової
експертизи з метою встановлення
наявності чи відсутності порушень із
сторони відповідача при будівництві
паркану і суд не постановив ухвали
щодо вирішення клопотання про
забезпечення доказів підлягають
відхиленню із наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_1 30.12.2013 року подано клопотання
про забезпечення доказів, в тому
числі і про призначення у справі
судової земельно-технічної
експертизи. (а.с.51-52).

Ухвалою суду від 28.01.2014 року у
задоволенні клопотання про
призначення експертизи відмовлено.
Інша частина клопотання про
забезпечення доказів судом в
порушення вимог п.4 ст.135 ЦПК України
не вирішена.

Проте з врахуванням вимог ч.3 ст.309 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
вказане порушення норм
процесуального права не є підставою
для скасування рішення, оскільки це
порушення не призвело до
неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги про
порушення судом права позивача на
отримання правової допомоги,
неповноту встановлених обставин
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права
є необґрунтованими, висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: