АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/815/14
Головуючий в суді І інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 25 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
22 січня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернулося до суду
із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
07.06.2007 року між закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк», яке перейменовано у
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за
умовами якого останньому надано кредит
у сумі 1700 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії платіжної
картки.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань по
сплаті кредиту, відсоткам за
користування ним, станом на 30 вересня
2013 року утворилася заборгованість у
сумі 19227 грн. 01 коп., що складається із
заборгованості за кредитом у сумі 4780
грн. 10 грн.; заборгованості по
відсоткам за користування кредитом -
13055 грн. 15 коп., а також штрафів: 500 грн. -
фіксованої частини; 891 грн. 76 коп. -
процентної складової.

Посилаючись на викладене та керуючись
ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України позивач
просив суд стягнути з відповідача на
його користь заборгованість у розмірі
19227 грн. 01 коп. за кредитним договором
від 07.06.2007 року та судові витрати.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 22 січня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 19227 грн.01 коп.
за кредитним договором б/н від 07.06.2007
року та судові витрати у сумі 229 грн. 40
коп., а всього 19456 грн. 41 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначав, що суд першої
інстанції вирішуючи спір по суті не
звернув уваги на те, що позивач
звернувся до суду із позовом про
стягнення заборгованості за межами
строку позовної давності, а тому
заявлені вимоги задоволенню не
підлягають.

Окрім того, позивач не надав
документального підтвердження
кредитної заборгованості нарахованої
за кредитним договором.

Письмових заперечень на подану
апеляційну скаргу до суду апеляційної
інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Судом установлено, що 07.06.2007 року між
закритим акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк», яке
було перейменовано у публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, за умовами якого
останньому надано кредит у сумі 1700 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії платіжної картки (а.с. 7).

Кредит надано на Умовах і правилах
надання банківських послуг, з якими
ОСОБА_3 був ознайомлений, про що
свідчить його підпис (а.с. 7 зворот).

Із розрахунку заборгованості за
кредитним договором вбачається, що
станом на 30 вересня 2013 року утворилася
заборгованість, що складається із суми
заборгованості за кредитом 4780 грн. 10
грн.; заборгованості по відсоткам за
користування кредитом - 13055 грн. 15 коп., а
також штрафів: 500 грн. - фіксованої
частини; 891 грн. 76 коп. - процентної
складової, а всього 19227 грн. 01 коп.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 3.1.1, 3.1.3 Правил користування
платіжною карткою визначено, що строк
дії картки вказується на лицьовій
стороні картки (місяць і рік). Картка
дійсна до останнього календарного дня
зазначеного місяця. Після закінчення
строку дії відповідна катка
продовжується банком на новий строк
(шляхом надання клієнту карти з новим
строком дії), якщо раніше (до початку
місяця закінчення строку дії картки) не
надійшла письмова заява держателя
картки щодо закриття карткового
рахунку, а також за умови наявності
грошових коштів на картковому рахунку
для оплати послуг з виконання операцій
по картковому рахунку, та при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором.

У ході розгляду справи в апеляційному
порядку, позивач надав до суду виписку
з особового рахунку ОСОБА_3 та
інформацію про кредитну картку НОМЕР_1,
відповідно до якої строк дії картки
встановлений до липня 2011 року.

При цьому відповідач доказів на
спростування строку дії кредитної
картки до суду не надав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив із того, що ОСОБА_3 взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором не виконав у зв'язку з чим
утворилася заборгованість у сумі 19227
грн. 01 коп. за період з 20.07.2007 року по
30.09.2013 року, проте, не взяв до уваги
клопотання відповідача про
застосування строків позовної
давності до спірних правовідносин та
не з'ясував строки і періодичність
повернення коштів за кредитним
договором, а також, строк, з якого у
банка виникає право на звернення до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за договором, тому
дійшов помилкового висновку про
стягнення кредитної заборгованості у
розмірі заявленому позивачем.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із доводами апелянта про
застосування до спірних правовідносин
строків позовної давності з наступних
підстав.

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права та
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч.1 ст. 261 ЦК України).

Згідно виписки з особового рахунку
ОСОБА_3, останній раз відповідач
погасив заборгованість за кредитним
договором 11 березня 2009 року, в розмірі
268 грн. 09 коп.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
звернулося до суду із позовом про
стягнення заборгованості 20 листопада
2013 року, тобто за межами трирічного
строку позовної давності.

Із заяви позичальника, яка є складовою
частиною кредитного договору,
вбачається, що заборгованість за
кредитним договором погашається
щомісячними платежами до 25 числа
місяця, слідуючого за звітним, в
розмірі 7% від суми заборгованості.

Таким чином, повернення кредитних
коштів визначено періодичними
щомісячними платежами, тому у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів має
обчислюватись із моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Така ж правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року, що відповідно до
ст. 360 -1 ЦПК України, є обов'язковою для
всіх судів України.

Отже, заборгованість за кредитом та
процентами за вказаним договором
повинні бути стягнуті з 29 листопада 2010
року по вересень 2013 року включно, тобто
в межах трирічного строку позовної
давності, а саме: заборгованість за
кредитом у сумі 2090 грн. 24 коп.,
заборгованість за процентами - 8332 грн. 19
коп., заборгованість по судовим штрафам
у розмірі 1391, 76 грн., а всього 11814 грн. 19
коп.

Інші доводи апеляційної скарги
підлягають відхиленню, як такі, що
висновки суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду на
підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України слід
змінити, а стягнуту судом з відповідача
на користь позивача суму
заборгованості за кредитним договором
від 07.06. 2007 року зменшити з 19227 грн. 01 коп.
до 11814 грн. 19 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 22 січня 2014 року
частково змінити, зменшивши суму
стягнення кредитної заборгованості з
19227 грн.01 коп. до 11814 грн. 19 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: