АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4660/2014
Головуючий в суді 1
інстанції - Шевченко Т.М.
Доповідач-Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів : Кабанченко О.А.,
Рубан С.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи:
ДругаКиївська державна нотаріальна
контора, Приватний нотаріус
Корсунь-Шевченківського нотаріального
округу Черкаської області ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним, -

Заслухавши доповідь судді Желепи
О.В., пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з
вищеназваним позовом, в якому просила
суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_7
на користь відповідачки, посвідчений 16
грудня 2011 року приватним нотаріусом
Корсунь-Шевченківського нотаріального
округу Черкаської області ОСОБА_6

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в
період складання заповіту ОСОБА_7
страждала на складні захворювання та
психічні розлади, а тому перебувала в
такому стані, коли не могла розуміти
значення своїх дій та не могла керувати
ними.

Позивачка зазначала, що внаслідок
складання такого заповіту, порушуються
її права на отримання спадщини після
смерті ОСОБА_7 за заповітом, що був
складений на її користь раніше.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2014 року позов
задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_3, посвідчений 16 грудня 2011
року приватним нотаріусом
Корсунь-Шевченківського нотаріального
округу Черкаської області ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за № 2806.

Не погоджуючись з таким
рішенням відповідач подала апеляційну
скаргу в якій просила про його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

В скарзі вказувала на незаконність та
не обґрунтованість постановленого
рішення.

Суд розглянув справу за відсутності
представника відповідача, яка не
з`явилась до суду через хворобу, не
надав можливості поставити запитання
експертам, які проводили експертизу.
Суд не врахував, що частина медичної
документації, яка була покладена в
основу експертизи є підробленою і щодо
факту підробки медичних документів
порушено кримінальне провадження.
Лікар психіатр БасихінМ.М., який
обстежував ОСОБА_7 не отримав згоди від
останньої на таке обстеження, а тому
відповідно його епікриз є неналежним
доказом та не повинен братись
експертами до уваги. Також суд не надав
належної оцінки іншим доказам по
справі, а саме: показам свідків , які
допитувались за клопотанням
відповідача, щодо стану здоров`я ОСОБА_7

В судове засідання апеляційного
суду відповідач та її представник не
з`явились. Про день і час розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідач про причини своєї
неявки до апеляційного суду не
повідомила.

Клопотання представника
відповідача про відкладення розгляду
справи через хворобу дитини, подане до
канцелярії суду в день судового
засідання, що підтверджується витягом
з журналу вхідної кореспонденції від 01
квітня 2014 року запис № 42, задоволенню
не підлягає, так як представник
з`явився до апеляційного суду з метою
подати клопотання, проте до зали
судового засідання не з`явився, що
свідчить про можливість останнього
бути присутнім в суді, не зважаючи на
хворобу дитини.

Представник позивача проти
доводів скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого
рішення, колегія дійшла висновку що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
та інтереси порушені.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції встановив, що ОСОБА_7 16 грудня
2011 року в момент складання заповіту на
користь відповідача, посвідченого
приватним нотаріусом
Корсунь-Шевченківського нотаріального
округу Черкаської області ОСОБА_6 не
могла розуміти значення своїх дій та
керувати ними.

Виходячи з наявних в матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
вирішення спору, які суд вважав
встановленими при розгляді справи
доведені.

Висновок суду, щодо наявності правових
підстав для визнання недійсним
заповіту, відповідає встановленим
обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про
неналежну оцінку висновку посмертної
судової психіатричної експертизи, яка
на думку апелянта не узгоджується з
іншими доказами по справі, апеляційний
суд не може врахувати виходячи з
наступного.

Так в даній справі судом було проведено
посмертну судово-психіатричну
експертизу, для визначення психічного
стану особи під час складання
заповіту.

Відповідно до Акту посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи № 878 від 30 жовтня 2013 року (т.
2, а.с. 7): «у період часу, до якого
відноситься складання заповіту - 16.12.2011
р. ОСОБА_7 виявляла ознаки органічного
ураження головного мозку, поєднаного
(судинно-дисметаболічного) генезу з
вираженим психоорганічним синдромом.
За своїм психічним станом у період
складання заповіту - 16.12.2011 р. ОСОБА_7 не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними. Згідно з наданою
для експертизи медичною документацією,
виражені психічні розлади, які
позбавляли ОСОБА_7 можливості
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними описуються у неї з 14
листопада 2011 року." (т. 2, а.с. 7-12).

Ознайомившись зі змістом акту
експертизи, апеляційним судом
встановлено, що експертами надана
детальна оцінка всій зібраній медичній
документації та показанням свідків,
які оцінювались з врахуванням їх
узгодженості з письмовою медичною
документацією.

Оскільки суду не було надано доказів,
щодо підробки записів в медичній
документації, у суду були відсутні
підстави для відхилення вказаних
доказів.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність згоди ОСОБА_7 на обстеження
лікарем психіатром Басихіним М.М. на
правильність ухваленого рішення не
впливає, тому, що вказані доводи не
спростовують факту обстеження цим
лікарем ОСОБА_7, а також психічного
стану ОСОБА_7 в момент обстеження, що
було підтверджено показами вказаного
лікаря, допитаного в якості свідка.
(протокол судового засідання від 16
квітня 2013 року (а.с. 231 т.1)

Доводи апеляційної скарги про те, що в
основу висновку експертів були
покладені лише медичні висновки
вказаного лікаря не відповідають
дійсності, так як з мотивувальної
частини висновку, вбачається, що з
урахуванням загального стану здоров`я
ОСОБА_7 в період складання заповіту, її
віку а також психічних розладів, які
почастішали у вказаний період,
експерти дійшли висновку, щодо
нездатності останньої розуміти
значення своїх дій та керувати ними.

Доводи про направлення на експертизу
підробленої медичної документації є
недоведеними. Надання апеляційному
суду документів, які свідчать про факт
порушення кримінальної справи не
свідчать про встановлення такої
підробки.

Доводи про не врахування судом показів
всіх свідків, колегія суддів не
приймає, тому, що в основу судового
рішення суд правильно поклав висновок
експертизи, та свідка лікаря, який має
спеціальні знання щодо визначення
психічного стану особи, а не покази
інших свідків, які таких знань не мають.

При цьому, суд правильно врахував
правові позиції Верховного Суду
України, висловлені при розгляді
аналогічних справ, які відповідно до
ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковими до
застосування, відповідно до яких,
висновок про тимчасову недієздатність
учасника правочину, слід перш за все
робити, на основі доказів, які свідчать
про внутрішній, психічний стан особи в
момент вчинення правочину. Хоча
висновок експертизи є лише одним із
доказів у справі і йому слід давати
належну оцінку в сукупності з іншими
доказами, будь-які зовнішні обставини
(показання свідків про поведінку особи
тощо) мають лише побічне значення для
встановлення того, чи була здатною
особа в конкретний момент вчинення
правочину розуміти значення своїх дій
та керувати ними.

Доказів на спростування
висновків, проведеної судом першої
інстанції судово-психіатричної
експертизи відповідач не надала, ні в
суді першої інстанції ні в
апеляційному суді не заявляла
клопотання про призначення додаткової
чи повторної експертизи, а тому ті
обставини справи, які суд вважав
встановленими є доведеними .

Доводи скарги з приводу розгляду
судом першої інстанції справи у
відсутності представника відповідача
не є підставою для скасування судового
рішення, передбаченою ЦПК України.

Інші доводи скарги висновків суду
не спростовують.

Суд повно і об`єктивно з`ясував
дійсні обставини справи, перевірив
доводи і заперечення доказами, яким дав
належну правову оцінку.

Оскаржуване рішення постановлене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 11 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді