Єдиний унікальний номер 249/241/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3305/2014
Головуючий в 1 інстанції Нестеренко
Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Янчук Т.О., Мірута О.А.

при секретарі Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1

на рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 лютого 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 25 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності відмовлено в повному обсязі.

З вказаним рішенням не погодилась
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, подали
апеляційну скаргу, в якій просили
скасувати рішення суду, ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити,
оскільки рішення не відповідає дійсним
обставинам справи і вимогам закону: суд
не врахував, що нотаріус відмовив в
нотаріальному посвідченні договору
купівлі-продажу, так як фактична адреса
розташування квартири не відповідає її
адресі, вказаній в правовстановлюючому
документі, тобто позивач та відповідач
не зі своєї волі не мають можливості
посвідчити договір купівлі-продажу
нотаріально, продаж квартири дійсно
відповідало волі відповідача, судом не
взято до уваги положення ч.2 ст.219 ЦК
України, за якою судом може бути
визнаний дійсним нікчемний правочин у
разі якщо він відповідав справжній
волі особи, а нотаріальному
посвідченню правочину перешкоджала
обставина, яка не залежала від її волі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримала доводи
апеляційної скарги.

Інші особи до суду не з»явились, про
день та час розгляду справи
повідомлялись належним чином, про що
свідчить підпис на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
присутніх осіб, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем та відповідачем не
дотримані вимоги закону щодо укладання
договору купівлі-продажу, оскільки
ст.657 ЦК України передбачена
обов»язкова письмова форма та
нотаріальне посвідчення договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку(квартири) або іншого
нерухомого майна, тобто правочин є
нікчемним і підстави для набуття права
власності відсутні.

Такі висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи та вимогам
закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. 18
листопада 2013 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_1
довіреність на представництво його
інтересів з питань, пов»язаних з
продажем квартири. 16 грудня 2013 року
відповідач надав письмову розписку про
продаж ним квартири АДРЕСА_1 та
отримання від ОСОБА_1 грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 посилалась на те, що між нею та
відповідачем укладений в письмовій
формі договір купівлі-продажу
квартири, що є підставою згідно ст.392 ЦК
України для визнання за нею права
власності на спірну квартиру.

Дійсно, на підставі ч.1 ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України
цивільні права можуть виникати з
рішення суду лише у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства.

Цивільним Кодексом України
передбачена можливість виникнення
права власності на підставі рішення
суду лише у випадках, передбачених ст.
335 «набуття права власності на
безхазяйну річ», ст.376 «самочинне
будівництво» та ст.392 «визнання права
власності» ЦК України.

Згідно ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Але позивач по справі - не є
власником спірної квартири, оскільки
вона не набула права власності.

На підставі ч.3 ст.334 ЦК України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Договір купівлі-продажу квартири
між сторонами не був укладений
нотаріально, тому відповідно до ч.1 ст.220
ЦК України є нікчемним і на підставі ч.1
ст.216 ЦК України не створює юридичних
наслідків.

Суд першої інстанції повно та всебічно
з'ясував обставини справи і дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на
положення ч.2 ст.219 ЦК України є
необґрунтованим, оскільки стаття 219 ЦК
України «Правові наслідки
недодержання вимоги закону про
нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину» не має
відношення до предмету спору, так як
договір купівлі-продажу квартири є
двостороннім за своєю правовою
природою, тому до нього не можуть бути
застосовані положення закону щодо
визнання дійсним одностороннього
правочину.

Крім того, вимоги щодо визнання дійсним
нікчемного правочину взагалі не
заявлялись, а згідно ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Нові докази не досліджувались
апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому апеляційний суд на підставі
ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка
діє в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 25 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: