У х в а л а

ІМенем УКраїни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мартинюка В.І.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Хліб
України», СФГ «Світанок», третя особа -
відділ Держземагенства у Тетіївському
районі, про визнання договору оренди
недійсним та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою
Завальнюка Валентина Вікторовича, який
діє від імені товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Хліб
України», на рішення Тетіївського
районного суду Київської області від 8
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 18 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що 25
березня 2010 року між ним та товариством
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Хліб України» було
укладено договір оренди земельної
ділянки, який зареєстрований в
управлінні Держкомзему у Тетіївському
районі Київської області. Посилаючись
на те, що під час підписання сторонами
договору ними не було досягнуто усіх
істотних його умов, просив
задовольнити позов.

Рішенням Тетіївського районного суду
Київської області від 8 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 18 грудня 2013 року, позов задоволено
частково. Визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки від 25 березня
2010 року, укладений між ОСОБА_3 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Хліб
України», зареєстрований 2 серпня 2011
року за № 01310 управлінням
Держкомзему у Тетіївському районі
Київської області. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Завальнюк В.В., який діє від імені
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Хліб
України», звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить скасувати оскаржувані рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як встановлено судами, ОСОБА_3 на
підставі державного акта на земельну
ділянку є власником земельної ділянки
площею 5,504 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Стадницької сільської ради
Тетіївського району Київської області.

25 березня 2010 року ОСОБА_3 та ТОВ
«Агрофірма» «Хліб України» уклали
договір оренди, відповідно до умов
якого позивач передав в оренду вказану
земельну ділянку строком на п'ять
років.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України визначено право кожної особи
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до п. 36 договору оренди
земельної ділянки за невиконання або
неналежне виконання договору сторони
несуть відповідальність відповідно до
закону та умов цього договору.

З урахуванням цих норм, правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи позов про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходили із
того, що в оспорюваному договорі
відсутні його істотні умови:
кадастровий номер земельної ділянки,
не передбачена відповідальність за
несвоєчасну сплату орендної плати,
умови передачі в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

При цьому, судами залишено поза увагою
вимоги ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК
України про те, що в порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право, і не встановлено, чи
порушуються права позивача у зв'язку з
відсутністю в договорах оренди
зазначених умов, їх істотності, а також
в чому саме полягає порушення законних
прав останнього. Ніяких висновків в цій
частині судові рішення не містять.

Суди, визнаючи недійсним договір
оренди земельної ділянки, зазначеного
не врахували, дійшли передчасного
висновку, що невизначення сторонами в
договорі оренди усіх істотних його
умов, є безумовною підставою для
задоволення вимог, не звернули уваги на
те, що за умовами договору
відповідальність передбачена лише за
його невиконання або неналежне
виконання.

Наведені порушення норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
судові рішення в частині визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки не можна визнати законними та
обґрунтованими, в зв'язку з чим вони
підлягають скасуванню з передачею
справи в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення
фактично не оскаржуються, касаційна
скарга не містять доводів про їх
незаконність, передбачених законом
підстав для їх скасування не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Завальнюка Валентина
Вікторовича, який діє від імені
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Хліб
України», задовольнити частково.

Рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 8 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 18 грудня 2013 року
в частині визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки скасувати,
справу в цій частині передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук