Єдиний унікальний номер 235/6054/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2389/2014
Головуючий в 1 інстанції: Токарєва А.Г.
Доповідач: Халаджи О.В
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Бугрим Л.М.

суддів Халаджи О.В., Гапонова А.В.

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське» на
рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 02 грудня 2013 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське» про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 02 грудня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління
«Покровське» про відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Шахтоуправління
«Покровське» на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію у розмірі 16000 грн., в
рахунок відшкодування моральної шкоди
та судовий збір на користь держави в
розмірі 114,70 гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням ПАТ
«Шахтоуправління «Покровське» подало
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення не враховано, що
під час виконання своїх професійних
обов'язків позивачем були порушені
нормативні акт з охорони праці та ЗУ
«Про охорону праці. Також позивачем не
було доведено існування факту
спричинення йому моральної шкоди,
оскільки такий факт повинен
визначатись медико-соціальною
експертною комісією на основі
висновків медичних закладів, в тому
числі лікаря-психіатра, про
перенесений стрес чи депресію
потерпілим на виробництві. Окрім того,
ОСОБА_1 не надано обґрунтованих
розрахунків моральної шкоди.
Враховуючи наведене, апелянт просить
скасувати рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 02 грудня 2013 року та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Сторони до судового засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
з'явившихся сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши докази, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з відповідачем по
справі у періоди з 03.02.2003 року по 18.04.2004
року, з 19.12.2005 року по 07.02.2013 рік
перебував в трудових відносинах (а.с.
2-3).

Під час виконання трудових обов'язків,
в результаті нещасного випадку на
виробництві він отримав ушкодження
здоров'я - діагноз - закрита гостра
черепно-мозкова травма. Струс
головного мозку. Забита рана голови.
Перелом верхнього суглобового і
поперечного відростків С7 хребця з
больовим і вертеброгенним синдромом.
Забій лівого плечового суглоба,
правого стегна (а.с. 4-7).

В зв'язку з чим він був оглянутий МСЕК,
де йому 07.02.2013 р. було встановлено 50 %
втрати професійної працездатності та 3
група інвалідності до 01.03.2014 року (а.с.
8-9).

Згідно виписки з історії хвороби та
епікризів, позивачу рекомендовано
періодичний прийом препаратів та
періодичні обстеження (а.с. 13-19).

Судом встановлено, що в зв'язку з
нещасним випадком на виробництві
позивачу заподіяно моральну шкоду, яка
полягає в тому, що він, був здоровою
працездатною людиною, втратив 50%
працездатності, визнаний інвалідом 3
групи. Після одержання інвалідності і
втрати працездатності у нього
змінилися умови життя, що тягнуть за
собою зниження життєвої активності,
систематичне нездужання і послаблення
організму, переживання з приводу
погіршення відносин з оточуючими.
Спостерігається критичне відношення
до себе, як до неповноцінного, в
трудовому відношенні, громадянина.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу, суд виходив з того,
що у зв'язку з ушкодженням здоров'я на
виробництві позивачу завдана моральна
шкода, право на відшкодування якої, за
рахунок коштів підприємства,
регулюється ст. 237-1 КЗпП України, якою
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати життєвих зв'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Частиною 2
цієї статті встановлено, що порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 8 жовтня 2008 року №
20-рп/2008 у справі № 1-32/2008 (про страхові
виплати), статтею 1167 Цивільного кодексу
України та статтею 237-1 Кодексу законів
про працю України потерпілим надано
право відшкодовувати моральну шкоду за
рахунок власника або уповноваженого
ним органу (роботодавця). Встановлений
законодавцем розподіл обов'язків щодо
відшкодування моральної шкоди
потерпілим на виробництві від
нещасного випадку та професійного
захворювання не суперечить вимогам
статті 22 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 153 КЗпП України,
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Тобто визначаючи розмір суми, що
підлягає стягненню на відшкодування
моральної шкоди, суд врахував
конкретні обставини справи, характер
та ступень моральних страждань
позивача, перебування останнього на
лікуванні у зв'язку з професійним
захворюванням, наслідки цього
захворювання, погіршення стану
здоров'я позивача, порушення
нормального укладу життя, а також
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
визначив таке відшкодування в розмірі
16 000 грн.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що воно
ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

За таких умов доводи відповідача про
те, що факт моральної шкоди не
доведений є безпідставними.

З врахуванням ступеню моральних
страждань потерпілого і наявності
тяжких наслідків, суд першої інстанції
в межах обумовленої законом суми
правильно визначив розмір грошової
компенсації моральної шкоди позивача.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
перевірив доводи і заперечення сторін,
наданим доказам дав правильну правову
оцінку і правильно вирішив спір. Усі
доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції, правильно визнані
необґрунтованими і не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Рішення суду є законним і підстав для
його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське»
відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: