АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И[1]

26 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Мурзі М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське незалежне інформаційне
агентство новин» про визнання
переміщення працівників незаконним,
поновлення на роботі з обов'язками,
обумовленими трудовими договорами,
скасування наказу та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
незалежне інформаційне агентство
новин» (далі - ТОВ «УНІАН», Товариство)
про відновлення умов праці та просили
визнати переміщення незаконним і
зобов'язати генерального директора ТОВ
«УНІАН» поновити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
на роботі з обов'язками, обумовленими
трудовими договорами, скасувати наказ
№ 115-к від 28.08.2013 «Про переміщення
працівників в інший структурний
підрозділ» і стягнути моральну шкоду
на користь кожного з позивачів у
розмірі дванадцяти місячних окладів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що переміщення є незаконним,
та є наслідком переслідування за
критику та їх конфлікт з керівництвом з
приводу цензури в агентстві.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції позивачі
оскаржили його в апеляційному порядку.
Посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, а також
невідповідності висновків суду
обставинам справи, просили оскаржуване
рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Як на підставу скасування рішення суду,
в апеляційній скарзі зазначили, що суд
безпідставно не застосував положення
статті 25 Закону України «Про
інформацію», яка гарантує професійні
права журналіста від переслідування за
свою діяльність, підготовлені та
поширені ним матеріали.

Посилаючись на те, що внаслідок
переміщення відбулася зміна істотних
умов праці, просили рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 31 січня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримали, з підстав викладених в ній
та просили задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_4
та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні
апеляційну скаргу позивачів
підтримала, просила рішення скасувати
та ухвалити нове про задоволення
позову.

Представник відповідача - Кияниця В.І. в
судовому засіданні просив відмовити в
задоволенні апеляційної скарги, а
рішення залишити без змін як таке, що є
законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що заявлялися у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачі працювали у структурному
підрозділі ТОВ «УНІАН» на посадах:
ОСОБА_1 - завідувач відділу; ОСОБА_2 -
старший випусковий редактор; ОСОБА_3 -
редактор; ОСОБА_4 - редактор.

У зв'язку з виробничою необхідністю
зміни структурного підпорядкування
працівників Департаментів ТОВ «УНІАН»
в цілях підвищення ефективності
роботи, наказом № 114-К від 27 серпня 2013
року введено з 28 серпня 2013 року в
штатний розпис структурного
підрозділу «Відділ телевізійного
моніторингу» до складу комерційного
департаменту.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України,
наказом генерального директора ТОВ
«УНІАН» «Про переміщення працівників в
інший структурний підрозділ» № 115-к від
28.08.2014 позивачів переміщено до
новоствореного структурного
підрозділу - Відділу телевізійного
моніторингу в межах посади,
обумовленої трудовим договором та без
змін умов оплати праці. Закріплено
робочі місця працівникам за адресою: м.
Київ, вул. Магнітогорська, 1 та
встановлено режим роботи згідно з
правилами внутрішнього трудового
розпорядку ТОВ «УНІАН».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, дослідивши
зібрані у справі докази у їх
сукупності, перевіривши їх
відповідність вимогам законодавства,
яке регулює спірні правовідносини, та
керівним роз'ясненням Верховного Суду
України, встановивши, що істотні умови
праці переміщених працівників, а саме
система та розмір оплати праці, пільги,
режим роботи, встановлення,
найменування посад не змінилися,
дійшов висновку, що переміщення
позивачів проведено у відповідності до
вимог закону.

З таким висновком суду слід погодитись,
оскільки до такого висновку суд дійшов
з дотриманням вимог процесуального
законодавства щодо всебічності й
повноти з'ясування дійсних обставин
справи, прав та обов'язків сторін в
даних правовідносинах, належної
правової оцінки наданих сторонами в
справі доказів, та з застосуванням
відповідних норм матеріального права.

Також є обґрунтованими висновки суду
щодо відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення моральної шкоди, оскільки
вони є похідними від позовної вимоги
про визнання переміщення незаконним, в
задоволенні якої відмовлено.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги, що ухвалюючи
рішення судом першої інстанції не
взято до уваги, що відбулася зміна
істотних умов праці, а саме: назви посад
переміщених працівників та їх
функціональні обов'язки, оскільки при
прийомі на роботу функціональні
обов'язки позивачів визначалися
загальними правилами Довідника
кваліфікаційних характеристик
професій працівників.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист
журналістів» журналіст - це творчий
працівник, який професійно збирає,
одержує, створює і займається
підготовкою інформації для засобів
масової інформації, виконує
редакційно-посадові службові обов'язки
в засобі масової інформації (в штаті
або на позаштатних засадах) відповідно
до професійних назв посад (роботи)
журналіста, які зазначаються в
державному класифікаторі професій
України.

Трудове законодавство України
гарантує працівникові дотримання тих
умов трудового договору, які були
обумовлені при його укладенні.

Основним документом про трудову
діяльність працівника, відповідно до
статті 48 КЗпП України, є трудова книжка.

Порядок заповнення трудових книжок,
вкладишів до них, видачі трудової
книжки у разі звільнення, чи дубліката
трудової книжки, умови зберігання та
обліку трудових книжок обумовлені
Інструкцією про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики,
Міністерства юстиції, Міністерства
соціального захисту населення України
від 29 липня 1993 р. № 58 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.14. Інструкції записи
про найменування роботи, професії або
посади, на яку прийнятий працівник,
виконуються у графі 3 розділу
«Відомості про роботу». Де як
заголовок пишеться повне найменування
підприємства. Під цим заголовком у
графі 1 ставиться порядковий номер
запису, що вноситься, у графі 2
зазначається дата прийняття на роботу.
У графі 3 зазначаються відомості про
структурний підрозділ: «Прийнятий або
призначений до такого-то цеху, відділу,
підрозділу, на дільницю,
виробництво» із зазначенням його
конкретного найменування, а також
роботи, професії або посади і
присвоєного розряду. Записи про
найменування роботи, професії або
посади на яку прийнятий працівник,
виконуються для робітників та
службовців відповідно до
найменування професій і посад,
зазначених у «Класифікаторі
професій».

Вступна частина Класифікатора
професій рекомендує користуватися
зазначеними в Класифікаторі назвами
професій, допускаючи похідні назви
професій тільки з використанням слів
«провідний», «головний», «молодший»,
«змінний» тощо. Додаток «В» до
Класифікатора професій містить
обов'язків перелік таких похідних слів
та встановлює порядок їх застосування.

Згідно з класифікатором професій ДК
003:2010, затвердженого наказом
Держспоживстандарту України від 28.07.2010
№ 327 професії журналіста відповідає
код 2451.2, а назви посад журналістів в
штатному розписі ТОВ «УНІАН»
встановлені у чіткій послідовності до
класифікатора професій і відповідають
коду 2451.2.

Позивачі помилково ототожнили
зазначені у трудових книжках відомості
про назву структурного підрозділу, як
назву посади.

Також колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги, що внаслідок
переміщення відбулися зміни режиму
роботи.

Відповідно до п.5.1. Правил внутрішнього
трудового розпорядку ТОВ
«УНІАН» для працівників Компанії
встановлено 40-годинний, п'ятиденний
робочий тиждень (вихідні дні - субота та
неділя) з наступним режимом роботи:
початок роботи - 9.00; закінчення роботи -
18.00; перерва для відпочинку та
харчування - з 13.00 до 14.00.

Також цим пунктом Правил передбачено,
що в окремих випадках та з додержанням
чинного законодавства про працю для
окремих працівників Компанії можуть
встановлюватися змінні графіки роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з Додатку № 4 до колективного
договору, посади, які обіймали та
продовжують обіймати позивачі, не
входять до переліку посад працівників
з ненормованим робочим днем.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України не
вважається переведенням на іншу роботу
і не потребує згоди працівника
переміщення його на тому ж
підприємстві, в установі, організації
на інше робоче місце, в інший
структурний підрозділ у тій же
місцевості, доручення роботи на іншому
механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади,
обумовленої трудовим договором.
Власник або уповноважений ним орган не
має права переміщати працівника на
роботу, протипоказану йому за станом
здоров'я.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження, що позивачів переміщено
на роботу, яка протипоказана їм за
станом здоров'я.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом проведена неправильна оцінка
доказів та безпідставно, з порушенням
процесуальних норм, надана перевага
письмовим доказам над показами
свідків, що призвело до неправильного
вирішення справи, не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в
якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення враховуючи
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Пунктом 2.9. Інструкції встановлено, що
виправлені відомості про роботу, про
переведення на іншу роботу, про
нагородження та заохочення та інші
мають повністю відповідати оригіналу
наказу або розпорядження. У разі
втрати наказу чи розпорядження або
невідповідності їх фактично
виконуваній роботі виправлення
відомостей про роботу здійснюється на
основі інших документів, що
підтверджують виконання робіт, не
зазначених у трудовій книжці.
Показання свідків не можуть бути
підставою для виправлення занесених
раніше записів.

Судом першої інстанції надано належну
оцінку доказам, а саме наказу
ТОВ «УНІАН» № 114-К від 27.08.2013 «Про
створення Відділу телевізійного
моніторингу», наказу ТОВ «УНІАН» «Про
переміщення працівників в інший
структурний підрозділ» від 28.08.2013 №
115-к, показам свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Доводи апеляційної скарги, що судом не
взято до уваги, що переміщення їх в
інший структурний підрозділ в
інформаційному агентстві є наслідком
переслідування за критику та їх
конфлікт з керівництвом з приводу
цензури в агентстві, та безпідставного
незастосування положення ст. 25 Закону
України «Про інформацію», яка гарантує
права журналістів від втручання в їх
професійну діяльність, не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в
якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалюючи рішення суд
першої інстанції повно з'ясував
обставини справи та дав належну оцінку
всім доказам, наданим сторонами згідно
зі ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні
навів переконливі доводи на
обґрунтування своїх висновків.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом
допущено порушення норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишити рішення
суду першої інстанції без змін як таке,
що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/25129/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4184/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Гриньковська Н.Ю.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.