Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/152/14-ц

Провадження №2/377/105/14

08 травня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі:
головуючої судді Малишенко Т.О., при
секретарі Купрієнко В.О., за участі
представника відповідача ОСОБА_1,
позивачі і відповідач відсутні.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_2 - про
дострокове стягнення заборгованості
та пені за несвоєчасне виконання
зобов,язань за кредитним договором

В с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
"КРЕДОБАНК", у якій представник
позивача за довіреністю просить
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором №91-12 від 14.06.2012
року у розмірі 162 313 гривень 05 копійок та
судові витрати, пославшись на надання
відповідачу кредиту для здійснення
повної (часткової) оплати за договором
Купівлі-продажу транспортного засобу
та для оплати страхування від нещасних
випадків на умовах укладеного
кредитного договору, які він не виконав
та кредит не повернув. Позовні вимоги
обґрунтовували тим, що відповідно до
п.4.2. Кредитного договору, повернення
суми кредиту здійснюється, щомісячно
не пізніше останнього робочого дня
поточного місяця рівними частинами по 3
420 гривень 00 копійок. Відповідно до п.4.10.
Кредитного договору у разі
несвоєчасної сплати відповідачем
процентів та/або повернення кредиту
(частини кредиту), позивач має право
вимагати дострокового повернення
кредитних коштів, сплати нарахованих
процентів за користування ним, комісій
та інших платежів передбачених
Кредитним договором, про що письмово
повідомляє відповідача. Відповідно до
п.4.11. Кредитного договору позичальник
зобов'язаний протягом 30 банківських
днів з моменту отримання письмової
вимоги Банку достроково повернути
кредит, проценти, комісії та інші
належні до сплати платежів за
Кредитним договором. Починаючи з
вересня 2013 року позичальник перестав
виконувати належним чином умови
Кредитного договору, щодо своєчасної
сплати кредитних коштів. У зв'язку з
порушенням відповідачем умов п.п.3.2, 4.2.
Кредитного договору, керуючись п.4.10.
Кредитного договору позивач надіслав
відповідачу лист з вимогою про
дострокове погашення кредиту в повному
обсязі, сплату процентів і комісії за
користування ним та штрафних санкцій, а
саме: - лист - вимогу від 06.12.2013 року під
вих.№5-0612/2013 надісланий за місцем
реєстрації постійного місця
проживання відповідача, /що
підтверджується реєстром поштових
відправлень та фіскальним чеком/. Проте
на дату подання позовної заяви
відповідач не виконав вимоги викладені
у листі - вимозі. Таким чином,
відповідно до розрахунку
заборгованості по Кредитному договору
станом на 12.12.2013 року відповідач має
заборгованість в розмірі 161 445 гривень 96
копійок, а саме: 4 498 гривень 66 копійок -
прострочена сплата кредитних коштів; 9
591 гривня 70 копійок - прострочена сплата
відсотків за користування кредитними
коштами; 147 355 гривень 60 копійок -
строкова заборгованість по виплаті
кредиту. Пунктом 5.1. Кредитного
договору передбачено, що за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань за Кредитним договором
позичальник, сплачує пеню в розмірі
подвійної процентної ставки, вказаної
в п.3.2. Кредитного договору, але не меншу
01 гривні за кожен день прострочення. У
зв'язку з порушенням строків
повернення кредитних коштів позивачем
відповідачу, нарахована пеня в розмірі
867 гривень 09 копійок. Відповідно до ст.611
ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом. Тому просили стягнути з
відповідача ОСОБА_2, заборгованість за
Кредитним договором, а також понесені
судові витрати.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просив розглядати справу
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, його представник позовні
вимоги не визнала, до суду надала
письмове заперечення, вважала, що
позовні вимоги безпідставні і тому
просила відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами письмові
докази, суд дійшов висновку
задовольнити позов повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем і
відповідачем 14 червня 2012 року було
укладено кредитний договір №91-12, копія
якого долучена до позовної заяви.
Відповідно до умов укладеного
кредитного договору №91-12 від 14.06.2012
року банк надав відповідачеві кредит в
розмірі 168 715 гривень 00 копійок на строк
до 13.06.2019 року. Відповідно до п.3.2.-3.4
Кредитного договору за користування
кредитом позичальник сплачує
процентну винагороду щомісячно, в
розмірі 16,9% процента річних, не пізніше
останнього робочого дня місяця за який
нараховані проценти, починаючи з дня
надання кредиту, до моменту повного
погашення заборгованості за кредитом.
Згідно з п.4.2. Кредитного договору,
повернення суми кредиту здійснюється
щомісячно не пізніше останнього
робочого дня поточного місяця рівними
частинами по 3420 гривень 00 копійок. У
відповідності до п.4.10. Кредитного
договору у разі несвоєчасної сплати
відповідачем процентів та/або
повернення кредиту (частину кредиту),
позивач має право вимагати
дострокового повернення кредитних
коштів, сплати процентів за
користування ним, комісій та інших
платежів передбачених Кредитним
договором, про що письмово повідомляє
відповідача. Згідно до п.4.11. Кредитного
договору позичальник зобов,язаний
протягом 30 банківських днів з моменту
отримання письмової вимоги Банку
достроково повернути кредит, проценти,
комісії та інші належні до сплати
платежі за Кредитним договором. З
наданого розрахунку вбачається, що
починаючи з вересня 2013 року
позичальник перестав виконувати
належним чином умови Кредитного
договору, щодо своєчасної сплати
кредитних коштів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК
України). Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК
України). Визначення поняття
зобов'язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК
України. Відповідно до цієї норми
зобов'язання - це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Таке визначення розкриває
сутність зобов'язання як правового
зв'язку між двома суб'єктами
(сторонами), відповідно до якого на одну
сторону покладено обов'язок вчинити
певну дію (певні дії) чи утриматись від
її (їх) здійснення; іншій стороні
зобов'язання надано право, що
кореспондує обов'язку першої.
Обов'язками боржника та правами
кредитора вичерпується зміст
зобов'язання (ст.510 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як "строк
дії договору", так і "строк (термін)
виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК
України). Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК
України). Наслідки прострочення
позичальником повернення позики
визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2
ст.1050 ЦК України). Про правові наслідки
порушення зобов'язання боржником
йдеться також в ч.1 ст.611, ч.2-4 ст.612, ч.1,2
ст.220 ГК України, які передбачають
відповідальність боржника.
Цивільно-правова відповідальність - це
покладення на правопорушника
основаних на законі невигідних
правових наслідків, які полягають у
позбавленні його певних прав або в
заміні невиконання обов'язку новим, або
у приєднанні до невиконаного обов'язку
нового додаткового. Покладення на
боржника нових додаткових обов'язків
як заходу цивільно-правової
відповідальності має місце, зокрема, у
випадку стягнення неустойки (пені,
штрафу). У той самий час, згідно із ст.536
ЦК України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
На відміну від процентів, які є платою
за користування чужими грошима,
неустойка є засобом забезпечення
виконання зобов'язання і одночасно
способом цивільно-правової
відповідальності. За положеннями ст. 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. Аналіз
правових норм, зокрема, ст.ст. 536, 549 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що проценти та неустойка є різними
правовими інститутами, обмеження
можливості одночасного застосування
яких законом не встановлена.

У зв,язку з порушенням відповідачем
умов п.п.3.2, 4.2. Кредитного договору,
керуючись п.4.10. Кредитного договору
позивач надіслав відповідачу лист з
вимогою про дострокове погашення
кредиту в повному обсязі, сплату
процентів і комісії за користування
ним та штрафних санкцій. Взятих на себе
зобов,язань відповідач не виконує, в
зв,язку з чим загальна сума
заборгованості за кредитом станом на
12.12.2013 року становить 16162313 гривень 05
копійок.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов»язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Таким чином,
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості за основною сумою
заборгованості по кредиту, відсоткам
за фактичне користування кредитом та
комісії за обслуговування кредиту
підлягає задоволенню.

Як зазначено у ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов,язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу. Пунктом 5.1. Кредитного
договору передбачено, що за
несвоєчасне виконання грошових
зобов,язань за Кредитним договором
Позичальник сплачує пеню в розмірі
подвійної процентної ставки, вказаної
в п.3.2. Кредитного договору, але не меншу
1 гривні за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом,пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов»язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов»язання за
кожен день прострочення виконання. У
зв,язку з порушенням строків
повернення кредитних коштів позивачем
відповідачу нарахована пеня в розмірі
867 гривень 09 копійок. Відповідно до ч.3
ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені)
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.
Як вбачається із розрахунку
заборгованості, розмір пені не
перевищує розмір збитків, заподіяних
неналежним виконанням зобов»язання.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що з відповідача ОСОБА_2, на
користь позивача підлягає стягненню
сума заборгованості за кредитним
договором - 162313,05 гривень в повному
обсязі.

За правилами ст.88 ЦПК України позивачу,
на користь якого ухвалюється рішення,
суд присуджує з відповідача понесені
та документально підтверджені судові
витрати пропорційно розміру
задоволених вимог. Згідно платіжного
доручення від 22.01.2014 року яке
знаходиться в матеріалах справи,
позивачем було сплачено судовий збір
за подачу позовної заяви в сумі 1623,13
гривень, отже на користь позивача з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати по оплаті судового
збору в сумі 1623,13 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«КРЕДОБАНК» за кредитним договором №
91-12 від 14 червня 2012 року: прострочену
сплату відсотків за користування
кредитними коштами у сумі 9591 гривні 70
копійок; пеню за прострочення
виконання зобов'язання у сумі 867
гривень 09 копійок; неповернуту суму
кредиту у розмірі 151 854 гривні 26 копійок,
понесені судові витрати у розмірі 1623
гривні 13 копійок, всього 163 936 (сто
шістдесят три тисячі дев,ятсот
тридцять шість)гривень 18 копійок

Копію рішення направити позивачам для
ознайомлення.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Славутицький міський суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т. О. Малишенко