АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/799/14
інстанції Крапівіна О.П.
Доповідач: Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 25 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової
О.В.

при секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на заочне рішення
Генічеського районного суду
Херсонської області від 12 лютого 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

08 січня 2013 року представник публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення кредитної
заборгованості, посилаючись на те, що
16.08.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта» (правонаступником прав та
обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк»)
та ОСОБА_2 укладено кредитний договір
№ 001-21044-160807 від 16.08.2007р., про відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки, за умовами якого
відповідачу надається кредит у вигляді
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 30 000 грн. та
встановлено кредитний ліміт на
платіжну картку у сумі 1500 грн.

Оскільки відповідач несвоєчасно
виконував умови кредитного договору
щодо своєчасного внесення щомісячних
платежів, і станом на 08.10.2012 року
виникла заборгованість по кредиту,
позивач просив стягнути з
позичальника заборгованість в розмірі
1965,09 грн., та судовий збір у розмірі 214,60
грн.

Заочним рішенням Генічеського
районного суду Херсонської області від
12 лютого 2013 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Дельта Банк» посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, оскільки суд не врахував, що
кредитна лінія продовжується кожного
року на умовах тарифу та кредитного
договору, а тому застосування строку
давності є необґрунтованим, крім того
строк позовної давності підлягає
застосуванню за умови заявлення про це
однією із сторін, однак у даній справі
жодна із сторін не порушувала питання
про застосування строку позовної
давності.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обгрунтуваність рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення кредитної
заборгованості після спливу строку
позовної давності, встановленого
законом.

Проте з таким висновком суду
погодитись неможна.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідно до положення ч.2 ст.252 та ч.1
ст.253 ЦК України, перебіг строку та
терміну починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

З матеріалів справи вбачається, що
16.08.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта» (правонаступником якого є ПАТ
«Дельта Банк») та ОСОБА_2 укладений
кредитний договір № 001-21044-160807,
відповідно до умов якого Банк відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті України та надав
платіжну картку. При цьому відкрив
держателю картки кредитну лінію на
загальну суму 30000 грн. з лімітом
кредитування 1500 грн., строком дії 12
місяців.

За умовами п.2.3 договору держатель
платіжної картки має сплачувати Банку
проценти за користування кредитною
лінією, які зазначені в Тарифному
пакеті Visa Лояльний, що міститься в
Додатку № 1 до цього договору та
щомісячно здійснювати погашення
заборгованості у вигляді обов'язкового
мінімального платежу, складові якого
зазначаються у тарифах.

Перебіг строку та порядок його
продовження передбачені умовами п.1.4
договору яким встановлено, що
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому договорі
та не потребує підписання додаткових
угод. Строк дії цього Договору сторони
визначили до повного виконання
зобов'язань за договором. (п.4.2).

Відповідач з умовами Договору та
тарифами на обслуговування платіжної
картки був ознайомлений, зауважень не
мав, про що зазначено на самому
договорі.

З наданого Банком розрахунку
вбачається, що відповідач останній раз
здійснив платіж по поверненню боргу на
картковий рахунок 01.07.2009р. в розмірі 50
грн., а тому підтвердив факт дії
договору на 2010р.

Отже, перебіг трирічного строку
позовної давності та право позивача на
стягнення заборгованих сум за
правилами ст.ст. 253 і 261 ЦК України слід
визначати після 16 серпня 2010р.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України строк
позовної давності може бути
застосований судом лише за наявності
заяви сторони у спорі, поданої до
винесення судового рішення, проте у
даному випадку суд ухвалив рішення за
відсутності сторін, жодний із яких
заяву про застосування строку позовної
давності не подав.

В березні 2010р. позивач визнав
простроченими нараховані ним платежі
за відсотками і комісією та їх списав,
а з вимогою до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованого тіла кредиту станом на
08.10.2012р. в розмірі 1965,09 грн. звернувся
08.01.2013р., проте суд першої інстанції
наведені вище обставини справи не
врахував, строк з якого слід
визначати перебіг строку позовної
давності не встановив, обмежився лише
констатацією дати укладання договору,
а тому висновок про пропуск позивачем
строку позовної давності суперечить
наведеним вище умовам кредитного
договору, матеріалам справи та нормам
матеріального права.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції, як ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якою
визначено розподіл судових витрат між
сторонами, стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, а тому на користь позивача
підлягає стягненню понесені судові
витрати за подання позовної заяви та
апеляційної скарги у розмірі 329,30 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Заочне рішення Генічеського районного
суду Херсонської області від 12 лютого
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитом
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 1965,09 грн. та
судові витрати у сумі 329,30грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції з часу
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: