АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Ромазан В.В. Провадження №
22-ц/789/228/14 Доповідач - Бахметова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Ткач О. І., Гірського Б. О.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю сторін та їх представників

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 27 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк"
про визнання іпотечного договору
недійсним, скасування заборони
відчуження нерухомого майна та
припинення обтяжень,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати вказане рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам у справі, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом
першої інстанції не враховано того, що
трьохкімнатна квартира, передана в
іпотеку є спільною сумісною власністю,
а тому відсутність нотаріально
засвідченої згоди одного із
співласників майна на передачу його в
іпотеку є підставою для визнання
іпотечного договору недійсним.

Крім цього, вважає, що ОСОБА_4,
діючи на підставі її довіреності,
перевищив надані йому повноваження,
умисно створивши для неї боргове
зобов'язання, на що вона його не
уповноважувала та не бажала
виникнення.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2
слід відхилити, виходячи з наступних
підстав.

Так, в липні 2013 року ОСОБА_2
звернулася в суд із позовом до ПАТ КБ
"ПриватБанк" про визнання іпотечного
договору недійсним, скасування
заборони відчуження нерухомого майна
та припинення обтяжень, посилаючись на
те, що 17 квітня 2008 року ОСОБА_4, який діяв
на підставі наданої нею довіреності,
від її імені уклав із ЗАТ КБ
"Приватбанк" іпотечний договір про
забезпечення виконання зобов'язань, що
випливають з договору про іпотечний
кредит від 15 квітня 2008 року, укладеного
між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_5 шляхом
передачі в іпотеку належної ОСОБА_2
трьохкімнатної квартири за адресою
АДРЕСА_1. Позивачка вказує на те, що
укладаючи спірний правочин ОСОБА_4
перевищив надані йому повноваження,
оскільки передаючи належну їй квартиру
в іпотеку умисно створив для неї
боргове зобов'язання, яке не відповідає
її майновим правам та інтересам.

Відмовляючи у задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що укладаючи спірний правочин
ОСОБА_4 діяв від імені позивачки на
підставі виданої йому довіреності, а
тому позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання іпотечного договору
недійсним із вищезазначених нею
підстав є необґрунтованими та не
підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується
з таким висновком суду першої
інстанції.

Згідно із ч.3 ст.244 ЦК України
довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 237 ЦК
України, представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 238 ЦК України,
представник може бути уповноважений на
вчинення лише тих правочинів, право на
яких має особа, яку він представляє.
Правочин, вчинений представником,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обовязки особи, яку він
представляє.

Судом першої інстанції
встановлено, що 23 лютого 2006 року ОСОБА_2
на підставі виданої довіреності
уповноважила ОСОБА_4 укладати всі
передбачені законом правочини
(договори): купувати, продавати,
приймати в дар, обмінювати, заставляти
як в її інтересах, так і в інтересах
третіх осіб, приймати в заставу житлові
будинки, квартири та інше майно,
визначаючи при цьому всі їх умови за
власним розсудом, проводити розрахунки
по укладених угодах, сплачувати
належні з неї платежі та податки,
укладати всі правочини, зміст яких
відповідає вимогам закону. Вказана
довіреність чинна до 23.02.2009 року (а.с.27).

В межах строку виданої
довіреності, 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_2 в особі ОСОБА_4,
укладено договір іпотеки, яким
забезпечено виконання зобов'язань, що
випливають з договору про іпотечний
кредит від 15 квітня 2008 року, укладеного
між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_5,
відповідно до якого передано в іпотеку
квартиру за адресою АДРЕСА_2.

Згідно ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
вимоги, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Враховуючи те, що на момент
укладення спірного договору іпотеки
ОСОБА_4 діяв на підставі та в межах
повноважень, визначених довіреністю
від 23.02.2006 року, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
правочину недійсним у зв'язку із
перевищенням представником наданих
йому повноваження.

У частині другій статті 16 ЦК
України зазначені способи захисту
цивільних прав та інтересів.

У разі порушення цивільного
права у потерпілої особи виникає право
на застосування конкретного способу
захисту, який залежить від виду
порушення, тобто особа має право
обирати той спосіб захисту, який
відповідає характеру порушення її
права чи інтересу.

Обраний ОСОБА_2 спосіб захисту
свого порушеного права шляхом визнання
іпотечного договору недійсним з
підстав відсутності нотаріально
засвідченої згоди іншого співласника
майна на передачу його в іпотеку не
передбачений Законом, оскільки лише
власник вправі розпоряджатися своїми
правами і в силу ст. 3 ЦПК України має
право звернення до суду з позовом про
захист порушеного права. Тому законним
є рішення суду і щодо відмови в
задоволенні позову з вказаних підстав.

Крім цього, з матеріалів
справи вбачається, що за поданою в
грудні 2012 року позовною заявою ОСОБА_3
про визнання іпотечного договору
недійсним, скасування заборони
відчуження нерухомого майна та
припинення обтяжень відкрито
провадження та об'єднано його з
провадженням у справі за позовом
ОСОБА_2

Справа розглянута судом
першої інстанції у відсутність ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції
відкрито апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вказане
рішення суду.

Однак, в судовому засіданні
суду апеляційної інстанції під час
дослідження обставин справи з'ясовано,
що позовна заява, заява про розгляд
справи у його відсутності та
апеляційна скарга не подавались ОСОБА_3
і відповідно ним не підписувались.

Так, ОСОБА_3 та його
представник у судовому засіданні
апеляційного суду пояснили, що вказану
позовну заяву про визнання недійсним
іпотечного договору від його імені
подав та підписав син - ОСОБА_4, якого
він не уповноважував звертатися до
суду із позовом та подавати апеляційну
скаргу.

З пояснень представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 встановлено, що зі своєї
ініціативи, без узгодження з ОСОБА_3
подав позовну заяву, заяву про розгляд
справи у його відсутності та
апеляційну скаргу, оскільки думав, що
зазначені ним додаткові обставини
справи гарантуватимуть постановлення
судом рішення на користь ОСОБА_2

Згідно ч.3 ст. 119 ЦПК України
позовна заява підписується позивачем
або його представником із зазначенням
дати її подання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.295 ЦПК
України апеляційна скарга
підписується особою, яка її подає або
представником такої особи.

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриття
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_3
позовну заяву і апеляційну скаргу не
підписував та відповідно не подавав їх,
тому рішення в частині вирішення його
позовних вимог слід скасувати,
залишити без розгляду позовну заяву як
подану не уповноваженою особою та
закрити апеляційне провадження,
відкрите за його апеляційною скаргою.

Крім цього, з матеріалів
справи вбачається, що спірна квартира
набута сторонами під час шлюбу в ЖБК,
членом якого була ОСОБА_2 (ОСОБА_2.), що
підтверджується ордером №557 від 22.07.1986
року на квартиру АДРЕСА_1, виданого на
підставі рішення загальних зборів ЖБК
№68 від 10.07.1986 року (а.с.7).

25 серпня 1999 року ОСОБА_2
(ОСОБА_2.) видано свідоцтво про право
власності на вказану квартиру (а.с. 34).

Відповідно до вимог ст.22 КпШС
України, який діяв на момент придбання
подружжям спірного майна, майно нажите
подружжям за час шлюбу є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Аналогічне зазначено і в ст.
16 Закону України "Про власність", що
діяв на час виникнення спірних
правовідносин.

Таким чином, вищевказана
квартира є спільною власністю
подружжя, а отже ОСОБА_3 є співвласником
квартири.

Враховуючи те, що ОСОБА_3
позовну заяву не подавав, тому слід
скасувати не тільки резолютивну
частину судового рішення щодо
вирішення його позовних вимог, але і
обґрунтування своїх висновків щодо
недоведеності позовних вимог ОСОБА_3,
яке викладене судом першої інстанції і
в мотивувальній частині рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року щодо вирішення позовних вимог
ОСОБА_2 залишити без змін.

Скасувати рішення щодо
вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" про
визнання іпотечного договору
недійсним, скасування заборони
відчуження нерухомого майна та
припинення обтяжень і залишити без
розгляду.

Закрити апеляційне
провадження, яке відкрите за
апеляційною скаргою ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова