№ 2/269/381/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2014 року Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області

у складі: головуючого судді
Мельника Ю.А.

при секретарі
Кондратьєвій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Макіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14.01.2014 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, мотивуючи свої вимоги
фактичним припиненням подружнього
життя і неможливістю збереження сім'ї,
необхідності участі відповідача у
матеріальному утриманні дітей з метою
забезпечення їх достатнього рівня.

Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що з 09.07.2010 року
перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на теперішній
час проживають з ним. Спільне життя з
відповідачем не склалося, оскільки
виявилось, що у кожного з них різні, не
співпадаючи погляди на питання
поведінки та взаємовідносин у сім'ї, у
зв'язку з чим між ними постійно
виникали суперечки. Крім того,
відповідач постійно вживає наркотичні
речовини, ухиляється від виховання
дітей.

Відповідач не приділяє належної уваги
і вихованню дітей, матеріальної
допомоги на їх утримання не надає.
Посилаючись на наведене, позивач
просить суд розірвати шлюб між ним та
відповідачем, а також стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дітей у розмірі 1/2 частки її заробітку
(доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей у розмірі 1/2 частки її заробітку
(доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, визнала
повністю, просила суд розглядати
справу у її відсутності, про що надала
судові письмову заяву.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) установив наступне.

Сторони одружені з 09.07.2010
року. Шлюб було зареєстровано
виконавчим комітетом Криничанської
селищної ради Совєтського району м.
Макіївки Донецької області , актовий
запис № 16 , про що свідчить свідоцтво
про шлюб НОМЕР_1 від 09.07.2010 року, що є в
матеріалах справи. Для сторін шлюб
перший.

Від шлюбу мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
свідчить свідоцтво про народження
НОМЕР_2 від 25.06.2010 року , сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво
про народження НОМЕР_3. В свідоцтвах в
графі „батьки" матір*ю зазначена
відповідач.

Нормою статті 112 Сімейного
кодексу України визначено, що рішення
про розірвання шлюбу суд постановляє
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення. При цьому суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

За правилами статей 10 і 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу не може
бути пред'явлений протягом вагітності
дружини та протягом одного року після

народження дитини, крім випадків, коли
один із подружжя вчинив

протиправну поведінку, яка містить
ознаки злочину, щодо другого з

подружжя або дитини.

Наявними в матеріалах справи доказами
встановлено, що шлюбні відносини
сторін припинені у зв'язку з тим, що між
ними відсутнє взаєморозуміння, різні
погляди на життя, у зв'язку з чим між
ними постійно виникали суперечки.
Відповідач вживає наркотичні
речовини.

Крім того, згідно копії витягу з
кримінальної справи Совєтського РВ ММУ
УМВС України в Донецькій області
відносно відповідача порушено
кримінальне провадження.

За приписами статті 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в порядку статті 60 ЦПК
України докази в їх сукупності, суд,
приймаючи до уваги існуючи взаємини
між подружжям, ступінь конфліктних
стосунків та причини фактичного
припинення шлюбних взаємовідносин,
категоричне небажання позивача
продовжувати жити з відповідачем
однією сім'єю, дійшов висновку, що
подальше подружнє життя сторін,
збереження їх сім'ї є неможливим та
суперечить їх інтересам, негативно
впливає на розвиток та виховання
неповнолітніх дітей.

За таких обставин заява позивача
визнається судом обґрунтованою, тому
позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень Конвенції ООН
про права дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
р. № 789-X11) дитина, з огляду на його
фізичну й розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей
до досягнення ними повноліття
закріплена в частині 2 статті 51
Конституції України і статті 180
Сімейного кодексу України.

Пленум Верховного Суду України у
пункті 17 постанови від 15 травня 2006 року
№ 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення
аліментів»роз'яснив, що за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом. Згідно з
ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст. 183 цього
Кодексу) або в твердій грошовій сумі
(ст. 184 СК) і виплачується щомісячно.

За правилами статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Представленими в матеріалах справи
доказами встановлено, що позивач, на
утримання якого знаходяться
неповнолітні діти , не працює, інших
доходів не має, займається вихованням
дітей, проживає за адресою: 86183, м.
Макіївка, с.Кринична, вул. Степна б. 2 кв.
1 Донецької області разом зі своїми
дітьми, про що свідчить надана довідка
з місця проживання.

Відповідач не працює, але фізично в
змозі надавати матеріальну допомогу на
утримання своїх неповнолітніх дітей.

Враховуючи, що відповідач позов
визнала у повному обсязі, згодна
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітніх дітей в розмірі 1/2
частини з усіх видів доходів щомісяця,
інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних батьків і обставин, що
мають істотне значення при визначенні
розміру аліментів у відповідача немає,
суд приходить до висновку , що частка
заробітку відповідача, що буде
стягуватися як аліменти повинна
скласти 1/2 частини з усіх видів
доходу, але не менш 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до досягнення дітьми повноліття або
до зміни матеріального положення
сторін.

Відповідно до положень частини 1 статті
191 Сімейного кодексу України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів на утримання дитини за один
місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК
України, підлягає негайному виконанню.

У відповідності зі статтею 88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 243,60
грн. на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 367
Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 3, 84,110-112, 180-183, 191
Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів
задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований
виконавчим комітетом Криничанської
селищної ради Совєтського району м.
Макіївки Донецької області , актовий
запис № 16 - розірвати.

Прізвище відповідача ОСОБА_2 після
розірвання шлюбу залишити - „ОСОБА_2".

Стягувати щомісяця зі ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки Російської
Федерації Волгоградської області м.
Урюпінськ на користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини з
усіх видів доходу, але не менш 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку до досягнення
дітьми повноліття.

Стягнення робити з 14.01.2014 року і
стягувати до повноліття дітей.

Рішення привести до негайного
виконання в межах сум платежів за один
місяць.

Стягнути з відповідача судовий збір на
користь позивача у сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення в Апеляційний суд
Донецької області, через даний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення

Суддя
Ю. А. Мельник