Номер провадження № 22-ц/785/2101/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»
до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
визнання дій незаконними, скасування
наказу про прийняття на роботу, позовом
третьої особи із самостійними вимогам
щодо предмета спору - ОСОБА_5 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»
про стягнення заборгованості із
заробітної плати, за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»
на рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 11 грудня 2013 року,

встановила

У березні 2013 р. товариство з
обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ
«ОДЕСА-2009» (далі - ТОВ) звернулося до
суду з вищеназваним позовом (Т.1 а. с. 2 -
4), в якому на підставі ст. 99 ЦК України,
ст. ст. 21, 94, 139, 142, 159, 160 КЗпП України,
просило: 1) визнати незаконними дії
ОСОБА_4 щодо прийняття на роботу ОСОБА_5
головним юрисконсультом ТОВ; 2)
скасувати наказ № 22 від 15.06.12 р. про
прийняття на роботу ОСОБА_5 головним
юрисконсультом ТОВ.

ТОВ в позові посилалося на те, що 29.08.11
р. відносно ОСОБА_4 було порушено
кримінальну справу за ч. 4 ст. 190 КК
України. З цього часу ОСОБА_4 на роботу
не з'являвся, обов'язків директора ТОВ
не виконував.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 25.04.12 р. ОСОБА_4 було
поновлено на роботі. Разом з тим, 26.04.12 р.
відбулися загальні збори учасників
ТОВ, на яких було прийнято рішення про
усунення ОСОБА_4 від виконання
обов'язків директора ТОВ та
призначення виконуючим обов'язки
директора ТОВ Хліпуна О.В.. Однак, 15.06.12
р. ОСОБА_4 видав наказ № 22 про прийняття
на роботу на посаду головного
юрисконсульта ОСОБА_5. ОСОБА_4 станом на
15.06.12 р. не мав повноважень з прийняття
на роботу. Посада головного
юрисконсульта, з оплатою праці в
розмірі - 4 000 грн., не була передбачена
діючим на той час штатним розписом.
ОСОБА_5 у трудових правовідносинах з
ТОВ не знаходився. ТОВ будь-яких
відомостей про нього як найманого
працівника до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, органів
Пенсійного фонду України, податкових
органів України не надавало. Про
існування цього працівника ТОВ стало
відомо тільки у грудні 2012 р., коли
ОСОБА_5 подав позов до суду про
стягнення з ТОВ заробітної плати.

13.05.13 р. (Т.1 а. с. 53 - 53 зворотна сторона)
ОСОБА_5, як третя особа із самостійними
вимогам щодо предмета спору, подав
позов, в якому на підставі ст. ст. 94, 95, 115
КЗпП України, просив стягнути на його
користь з ТОВ заборгованість по
заробітній платі у сумі - 36 000 грн..

ОСОБА_5 в позові вказав, що відповідно
до наказу № 22 від 15.06.12 р. його було
прийнято на роботу на посаду головного
юрисконсульта ТОВ, з окладом - 4 000 грн.
на місяць. За період з 15.06.12 р. по 01.07.12 р.
заробітна плата йому виплачена. Але з
01.07.12 р. і до звернення до суду ТОВ
виплату заробітної плати з невідомих
йому причин не здійснювало. Загальна
сума заборгованості із заробітної
плати згідно його розрахунку за період
з 01.07.12 р. по 01.05.13 р. становить - 36 000,00
грн..

Представник ТОВ в судовому
засіданні підтримав позов ТОВ. Позов
ОСОБА_5 не визнала.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свій
позов підтримав, проти задоволення
позову ТОВ заперечував.

ОСОБА_8, представник ОСОБА_4, в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позову ТОВ. Позов ОСОБА_5
вважала таким, що підлягає задоволенню.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 11.12.13. р. ( Т.1 а. с. 180, 182 -
182 зворотна сторона) у задоволенні
позову ТОВ відмовлено. Позов ОСОБА_5
задоволено. Стягнуто з ТОВ на користь
ОСОБА_5 заборгованість по заробітній
платі за період з 01.07.12 р. по 01.05.13 р. у
загальному розмірі - 36 000,00 грн. без
врахування податків та обов'язкових
платежів, що підлягають відрахуванню
із заробітної плати згідно діючого
законодавства. Стягнуто з ТОВ на
користь держави судовий збір у сумі -
360,00 грн..

В апеляційній скарзі ТОВ просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
задоволення позову ТОВ та відмову в
задоволенні позову ОСОБА_5. ТОВ
посилається на те, що рішення ухвалено
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи з порушенням
норм матеріального (ст. 99 ЦК України) та
процесуального права (ст. ст. 213 - 215 ЦПК
України): - помилковим є висновок суду
про наявність у ОСОБА_4 повноважень з
прийняття на роботу ОСОБА_5; - внесення
15.06.12 р. до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців відомостей про ОСОБА_4 як
директора ТОВ не скасовує рішення
загальних зборів учасників ТОВ
(протокол № 23 від 26.04.12 р.) про усунення
останнього від виконання обов'язків
директора ТОВ; - судом не досліджено
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 04.11.13 р. (Справа № 1522/23593/12) про
поновлення ОСОБА_4 на посаді директора
ТОВ; - ОСОБА_5 не перебував у трудових
правовідносинах з ТОВ; - накази № 22 від
15.06.12 р., № 31 від 18.06.12 р., № 45 від 30.06.12 р.
щодо працевлаштування ОСОБА_5 в ТОВ
відсутні.

В судовому засіданні представники
ТОВ підтримали доводи та вимоги, які
викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 письмових заперечень
на апеляційну скаргу не надали. ОСОБА_8,
представник ОСОБА_4, в судовому
засіданні вважала необхідним
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін. Посилалася на
те, що станом на 15.06.12 р. ОСОБА_4 рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.04.12 р. було поновлено на роботі на
посаді директора ТОВ.

ОСОБА_5 в судовому засіданні також
вважав необхідним апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін. Посилався на те, що він знаходився
у трудових правовідносинах з ТОВ.
Підстави для визнання незаконним
наказу № 22 від 15.06.12 р. про прийняття
його на роботу на посаду головного
юрисконсульта ТОВ відсутні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухвалені
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 3, 11, 60 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилались як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ТОВ та задоволення
позову ОСОБА_5, суд першої інстанції,
виходив з того, що протокол № 23
загальних зборів засновників ТОВ від
26.04.12 р. про усунення ОСОБА_4 з посади
директора ТОВ не можна взяти до уваги,
оскільки рішення Приморського
районного суду від 25.04.12 р. про
поновлення ОСОБА_4 на посаді директора
ТОВ було фактично виконано тільки 15.06.12
р. шляхом внесення до єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців відомостей
щодо директора ТОВ. ТОВ не спростувало
доводи ОСОБА_5 про не допуск його до
роботи. Позовні вимоги ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості із
заробітної плати за період з 01.07.12 р. по
01.05.13 р. у розмірі - 36 000,00 грн. (9міс. х 4 000,00
грн.) є доведеними (Т.1 а. с. 182 - 182
зворотна сторона).

Колегія суддів вважає, що погодитися
з такими висновками суду першої
інстанції не можна, цих висновків суд
першої інстанції дійшов при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального (ст. ст. 24, 46, 48 КЗпП
України) та процесуального (ст. ст. 10, 11,
60, 179, 213 ЦПК України) права. Висновки
суду першої інстанції щодо моменту
виконання рішення Приморського
районного суду від 25.04.12 р. про
поновлення ОСОБА_4 на роботі,
недопущення ОСОБА_4 товариством до
роботи, обґрунтованості позовних вимог
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по
заробітній платі не відповідають
обставинам справи. Доводи апеляційної
скарги є обґрунтованими.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 не є учасником товариства з
обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ
«ОДЕСА-2009», працював в ТОВ на посаді
директора.

За діючим, станом на 26.04.12 р., статутом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»
(Т.2 а.с. 22-32) його учасниками є ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 (п. 1.2). Товариство є юридичною
особою (п. 3.1). Управління товариством
здійснюють: - Загальні збори учасників;
- Директор; - Ревізійна комісія (п. 8.2). До
компетенції зборів відноситься,
зокрема, розгляд усіх інших питань, які
відносяться до компетенції зборів
згідно чинного законодавства (п. 8.3.3).
Директор є одноособовим виконавчим
органом, що здійснює поточне
управління діяльністю товариства. До
компетенції Директора відносяться усі
питання, крім тих, які згідно чинного
законодавства, цього Статуту або
рішенням Зборів віднесені до виключної
компетенції іншого органу товариства.
Директор призначається та
звільняється Зборами. Директор має
право самостійно укладати договори,
контракти (п. п. 8.3.3, 8.4). Підстави
усунення директора ТОВ від виконання
своїх обов'язків не визначені. Таким
чином, положеннями вказаного статуту
ТОВ до повноважень загальних зборів
віднесено вирішення питання про
усунення, а фактично відсторонення
директора ТОВ у будь-якій час від
виконання своїх обов'язків.

Згідно листа прокуратури від 08.06.12 р.
(Т.2 а. с. 10-11 ) 19.04.11 р. було порушено
кримінальну справу за ч. 3 ст. 358 КК
України, за фактом використання
підробленого договору переведення
боргу за договором займу. 29.08.11 р.
відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну
справу за ознаками скоєння злочину
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за
підозрою у шахрайський діях ОСОБА_4, як
директора ТОВ «Морський клуб «ТЦФ»
(попередник ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»)
під час закупівлі яхти (Т.1 а. с. 7).
20.06.11 р. вказані кримінальні справи були
об'єднанні в одне провадження. В
подальшому 23.10.11 р. кримінальна справа
за ч. 3 ст. 358 КК України була закрита.
Постанову від 29.08.11 р. про порушення
кримінальної справи за ч. 4 ст. 190 КК
України було скасовано 02.02.12 р.
прокуратурою Одеської області. Разом з
тим, 28.03.12 р. прокуратурою Одеської
області було скасовано постанову про
закриття кримінальної справи за ч. 3 ст.
358 КК України. Матеріали справи були
направлені до слідчого відділу
Приморського РВ для проведення
досудового слідства, яке на даний час
триває (Т.2 а. с.16-17 ). Крім того, на час
апеляційного перегляду справи
постанову від 02.02.12 р. про скасування
постанови про порушення кримінальної
справи за ч. 4 ст. 190 КК України також
скасовано. Відкрито кримінальне
провадження за підозрою у скоєнні
ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190
КК (Т.2 а. с. 12 ).

07.03.12 р ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_4
про вжиття заходів забезпечення його
адміністративного позову задоволено.
Заборонено Відділу державних
реєстраторів виконкому Одеської
міської ради вчиняти будь-які дії,
пов'язані із внесенням записів до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо товариства з обмеженою
відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса - 2009»
(Т.1 а. с. 12, 116).

25.04.12 р. Приморський районний суд м.
Одеси ухвалив рішення (Т.1 а. с. 8, а. с. 74 -
77 оглянутої апеляційним судом справи №
2/1522/9920/11 з Приморського районного суду
м. Одеси), яким поновлено ОСОБА_4 на
роботі на посаді директора товариства
з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб
«Одеса - 2009» з 06.07.11 р.. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса - 2009»
на користь ОСОБА_4 середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі - 58 953,08
грн.. В частині поновлення на роботі на
посаді директора товариства та
присудження середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за один місяць у
сумі - 5 580,00 грн. допущено негайне
виконання рішення суду. Відомостей про
те, що вказане рішення скасовано суду
не надано.

Відповідно до листа засновників ТОВ
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в особі представника
ОСОБА_11, від 17.07.12 р. (Т.1 а. с. 231),
протоколу № 22 загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса - 2009»
від 26.04.12 р. (Т.2 а. с. 33 ), на виконання
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25.04.12 р. ОСОБА_4 було поновлено
на роботі на посаді директора ТОВ.

26.04.12 р. засновники ТОВ провели
загальні збори, які були оформлені
протоколом № 23 (Т.1 а. с. 9 - 11, 113 - 115). На
вказаних зборах, у зв'язку із тяжким
станом здоров'я ОСОБА_4 та його
інвалідністю (інвалід ІІ групи, довічно
- а. с. 92), порушенням кримінальної
справи, було прийнято рішення про
усунення, а фактично відсторонення
ОСОБА_4 від виконання обов'язків
директора ТОВ. На час відсторонення
ОСОБА_4 виконуючим обов'язки директора
ТОВ призначено Хлипуна О.В.. Відомостей
про те, що вказане рішення засновників
товариства визнано незаконним та
скасовано суду не надано.

Наявність станом на 26.04.12 р. заборони
Відділу державних реєстраторів
виконкому Одеської міської ради
вчиняти будь-які дії, пов'язані із
внесенням записів до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців щодо
товариства з обмеженою
відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса - 2009»
перешкоджало ТОВ внести відповідні
записи щодо виконуючого обов'язки
директора ТОВ Хліпуна О.В..

15.06.12 р. ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси ( Т.2 а. с. 119 - 122)
роз'яснено, що наявність ухвали
Приморського районного суду м. Одеси
від 07.03.12 р. щодо заборони державному
реєстратору вчиняти певні дії не
перешкоджає виконанню рішення суду про
поновлення ОСОБА_4 на посаді ТОВ та
внесенню відповідних записів до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців.

15.06.12 р. було видано Виписку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (Т.2 а. с. 51 -
52, 77), в якій ОСОБА_4 вказаний як
керівник, підписант, особа, яка має
право вчиняти юридичні дії від імені
юридичної особи без довіреності. Однак,
на цей час вищевказаним рішенням
загальних зборів засновників
товариства від 26.04.12 р. ОСОБА_4 вже був
відсторонений від виконання обов'язків
директора ТОВ і не міг діяти від імені
ТОВ.

Разом з тим, 15.06.12 р. ОСОБА_4, діючи як
директор ТОВ, видає наказ № 22 (Т.1 а. с.
6, 54) про прийняття на роботу ОСОБА_5 на
посаду головного юрисконсульта з 15.06.12
р. з посадовим окладом - 4 000,00 грн. на
місяць. Підпис ОСОБА_4 на наказі
скріплено печаткою ТОВ за № 1. В той час
як протоколи № 22 та № 23 Загальних
зборів учасників товариства від 26.04.12 р.
скріплено печаткою ТОВ, в якій номер
печатки відсутній. Всі подальші
документи, які надавало товариство
суду також скріплено печаткою ТОВ без
номера (Т.1 а. с. 6, 9 - 13, 17 - 20, 23 - 36, 98 - 115, 135 -
147). Штатний розпис про наявність в ТОВ
станом на 15.06.12 р. посади головного
юрисконсульта суду не надано.

Відповідно до Книги обліку трудових
книжок (Т.1 а. с. 94 - 103) ОСОБА_5 трудову
книжку товариству не здавав. За № 39 у
вказаній Книзі є запис про наявність в
ТОВ трудової книжки ОСОБА_4. Відповідач
по справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 не вважали
цей доказ неналежним.

В трудовій книжці ОСОБА_5 (Т.1 а. с. 148 -
149) є запис: «№ 4 15.06.2012. Прийнятий на
посаду головного юрисконсульта. Наказ
№ 22 від 15.06.2012». Підпис будь-якої
посадової особи товариства відсутній.
Наявна тільки печатка ТОВ за № 1, в той
час як вказувалося вище всі документи
ТОВ скріплювалися печаткою ТОВ без
номеру. Вірність копії трудової книжки
її оригіналу засвідчено ні печаткою
ТОВ, а адвокатського бюро «Федяєва
Сергія Васильовича». У попередньому
запису в трудовій книжці вказано: «№3
25.02.2008. Прийнят на посаду помічника
адвоката в Адвокатське об'єднання
«Юридична консультація міста
Іллічівська» на підставі контракту від
25.02.08. Наказ № від 25.02.2008 р.». Запис про
звільнення з роботи в «Юридичній
консультації м. Іллічівська», перед
прийняттям на роботу до ТОВ, у трудовій
книжці відсутній. Таким чином, ОСОБА_5
залишився прийнятим на постійну роботу
в «Юридичній консультації м.
Іллічівська».

18.06.12 р., через три дні, ОСОБА_4 видає
наказ № 31 про призначення ОСОБА_5 на
посаду юриста ТОВ з 18.06.12 р., з окладом - 4
000 грн. (Т.1 а. с. 50, 82). Наказ знову
скріплено печаткою ТОВ № 1. Разом з тим,
наказ «Про затвердження штатного
розпису» про введення посади
«Юрист-консульт» було видано ОСОБА_4
тільки 30.06.12 р. за № 41 (Т.1 а. с. 81).

30.06.12 р. ОСОБА_4 видає наказ № 45 про
призначення ОСОБА_5 на посаду
юрист-консультанта ТОВ з 01.07.12 р., згідно
штатного розпису від 30.06.12 р. (Т.1 а. с. 83).
В цьому наказі ОСОБА_4 зазначений як
«Генеральний директор», в той час як
згідно наказу № 40 від 30.07.12 р. ОСОБА_4
переведено на посаду Генерального
директора заднім числом, і то тільки з
01.07.12 р. (Т.1 а. с. 80). При цьому, підпис
особи, яка видала наказ «Заступник
генерального директора по економічним
питанням ОСОБА_8» та підпис особи, яка
ознайомилася з наказом «ОСОБА_4» є
ідентичними.

Таким чином, ОСОБА_4 з 15.06.12 р. по 30.06.12
р. відносно ОСОБА_5 видано три накази
про прийняття його на роботу до ТОВ на
посади головного юрисконсульта,
юриста, юриста-консультанта.
Відомостей про визначення ОСОБА_5
робочого місця, табелів обліку
робочого часу матеріали справи не
містять. Жодного запису, крім
неналежного оформленого запису про
прийняття на роботу ОСОБА_5 до ТОВ з
15.06.12 р. на посаду головного
юрисконсульта, трудова книжка не
містить. Вказане ще раз підтверджує, що
трудова книжка до ТОВ ОСОБА_5 не
здавалася, і товариством не велася.
ОСОБА_5 як фахівцю в галузі права
вказані обставини були достовірно
відомі. В позові посилання ОСОБА_5 про
його подальші призначення юристом,
юристом-консультантом ТОВ відсутні.

28.08.12 р. ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси (Т.1 а. с. 117 - 118)
адміністративний позов ОСОБА_4 до
Відділу державних реєстраторів
виконкому Одеської міської ради,
державних реєстраторів Чернеги О.В.,
Фокіної В.І., Григор’єва А.С., Лошакової
Т.В., Дегтяр В.С. про визнання недійсним
дій державних реєстраторів щодо
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців змін до статуту ТОВ та
зобов'язання скасувати реєстраційні
дії залишено без розгляду.

28.09.12 р. ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси (Т.2 а. с. 21 - 22) за
заявою ТОВ скасовано вжитті ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 07.03.12 р. заходи забезпечення
адміністративного позову про заборону
Відділу державних реєстраторів
виконкому Одеської міської ради
вчиняти будь-які дії, пов'язані із
внесенням записів до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців щодо
товариства з обмеженою
відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса -
2009». Відповідно до Виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 03.10.12 р.
(Т.1 а. с. 23) керівником, підписантом,
особою, яка має право вчиняти юридичні
дії від імені юридичної особи без
довіреності, вказано Хліпуна О.В..

Із наявних у справі звітів до
Пенсійного фонду України за липень,
серпень, вересень 2012 р. (Т.1 а. с. 104 - 112)
вбачається, що відомості про
нарахування заробітної плати ОСОБА_5
відсутні. Згідно наданого апеляційному
суду листа Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
від 17.02.14 р. (Т.1 а. с. 211) товариство надало
звіт щодо нарахування заробітної плати
ОСОБА_5 тільки за червень 2012 р.. Однак,
ОСОБА_5 за вказаний період не просить
стягнути заробітну плату. Разом з тим,
колегія суддів приймає до уваги, що у
наявній у справі відомості про
нарахування заробітної плати та
розрахунково-платіжній відомості, яка
ніким не підписана (Т.1 а. с. 84 - 85),
заробітна плата ОСОБА_5 за півмісяця
вказана у розмірі - 1 176,47 грн.. Таким
чином, розмір заробітної плати за
місяць ніяк не може становити - 4 000 грн..
У наданому апеляційному суду листі
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси від 21.02.14 р.
(Т.2 а. с. 3) повідомляється, що розрахунки
сум доходу, нарахованого (сплаченого)
на користь платників податків, і сум
утриманого з них податку по ТОВ за ІІ
квартал 2012 р. не надавалися. За період з
01.07.12 р. по 31.12.13 р. нарахування та
виплати ОСОБА_5 не відображалися. Таким
чином, відомості про нарахування
ОСОБА_5 заробітної плати з 01.07.12 р. по
01.05.13 р., яку просить стягнути останній,
як у вказаних державних установах, так
і в ТОВ відсутні.

На підставі встановленого, колегія
суддів вважає, що між сторонами по
справі склалися правовідносини:

- між ТОВ та ОСОБА_4 - трудові
правовідносини щодо виконання
обов'язків директора ТОВ,
відсторонення працівника від
виконання обов'язків директора,
оскільки ОСОБА_4 не є учасником
товариства, працював на посаді
директора товариства за укладеним з
ним трудовим договором;

- між ТОВ та ОСОБА_5 - правовідносини
щодо працевлаштування до ТОВ та оплати
праці.

Наявність трудових правовідносин
між ОСОБА_4 та ТОВ встановлено також
чинним на час розгляду даної справи
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25.04.12 р. (Т.2 а. с. 5-7 ).
Позивачем по справі є товариство з
обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ
«ОДЕСА-2009», як окрема юридична особа (п.
3.1 Статуту), а не ОСОБА_9 та ОСОБА_10, як
учасники цього товариства (п. 1.2
Статуту), корпоративні права яких щодо
участі у керівництві товариством
порушені. Цього висновку можна також
дійти з положень ч. 3 п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 13
від 24.10.08 р. «Про практику розгляду
судами корпоративних спорів»: «Спори,
пов'язані з оскарженням членами
виконавчих органів товариства, а також
членами наглядової ради товариства,
які укладали з товариствами трудові
договори, рішень відповідних органів
товариства про звільнення (усунення,
відсторонення, відкликання) їх з
посади, розглядаються в порядку
цивільного судочинства як трудові
спори». З цього виходить і судова
практика (Ухвала Вищого
спеціалізованого суду України від 30.05.12
р. у справі за позовом ОСОБА 3 до ЗАТ
«Експериментальне
проектно-конструкторське технологічне
бюро «Будпластик» про поновлення на
роботі та зобов'язання вчинити дії) (Т.2
а. с. 19-21 ).

В п. 34 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06.11.92 р. «Про
практику розгляду судами трудових
спорів», з подальшими змінами та
доповненнями, роз'яснено, що стосовно
правил ст. 24 КЗпП рішення про
поновлення на роботі вважається
виконаним з дня видання власником або
уповноваженим ним органом наказу про
це.

Встановлено, що відповідно до
рішення загальних зборів ТОВ від 26.04.12
р., оформленого протоколом № 22, ОСОБА_4
було поновлено на роботі на посаді
директора ТОВ на виконання рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.04.12 р.. Тому висновок суду першої
інстанції про поновлення ОСОБА_4 на
роботі тільки 15.06.12 р. (дата видачі
довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців) не відповідає
обставинам справи.

Статтею 46 КЗпП України передбачено,
що відсторонення працівників від
роботи власником або уповноваженим ним
органом допускається у разі: появі на
роботі в нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння;
відмови або ухилення від обов'язкових
медичних оглядів, навчання,
інструктажу і перевірки знань з
охорони праці та протипожежної
охорони; в інших випадках, передбачених
законодавством.

Судом встановлено, що загальні збори
ТОВ від 26.04.12 р., оформлені протоколом №
23, у зв'язку з порушенням кримінальної
справи відносно ОСОБА_4 мали
повноваження та право відсторонити
останнього від виконання обов'язків
директора ТОВ. Відсторонення ОСОБА_4
від виконання обов'язків директора ТОВ
відбулося без порушення діючого
законодавства, вказане рішення
загальних зборів не оскаржено ОСОБА_4.

Частинами 2, 3 ст. 24, ч. ч. 1, 2 ст. 48 КЗпП
України передбачено, що при укладені
трудового договору громадянин
зобов'язаний подати, зокрема, трудову
книжку. Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника до роботи.
Трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх
працівників, які працюють на
підприємстві, в установі, організації
або фізичної особи понад п'ять днів. До
трудової книжки заносять відомості про
роботу на підприємстві.

У п. п. 1,1, 1.3, 2.14 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України № 58 від 29.07.93 р.,
визначено, що трудова книжка є основним
документом про трудову діяльність
працівника. Трудові книжки ведуться на
всіх працівників підприємств усіх форм
власності. При влаштуванні на роботу
працівники зобов'язані подавати
трудову книжку, оформлену в
установленому порядку.

Стаття 94 КЗпП України передбачає, що
заробітна плата - це винагорода, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану
роботу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 трудову
книжку до ТОВ не здавав. Наявний у
трудовій книжці запис про прийняття
його на роботу до ТОВ на посаду
головного юрисконсульта згідно наказу
№ 22 від 15.06.12 р. неналежно оформлений, а
тому не підтверджує працевлаштування
ОСОБА_5 на роботу до ТОВ. Попередні
записи у трудовій книжці свідчать про
те, що ОСОБА_5 залишився
працевлаштованим на постійній роботі в
«Юридичній консультації м.
Іллічівська» на посаді помічника
адвоката. З вказаної посади він не
звільнений. ОСОБА_5 як фахівцю в галузі
права вказані обставини достовірно
відомі.

Матеріали справи не містять жодного
належного доказу про виконання роботи
ОСОБА_5, починаючи з 15.06.12 р. до 01.05.13 р. -
дати зазначеної в позові ОСОБА_5. Надані
апеляційному суду копії рішення
господарського суду Одеської області
від 24.09.12 р., від 04.10.12 р. (Т.1 а. с. 232 - 242),
протокол судового засіданні в
господарському суді Одеської області
від 26.09.12 р. (Т.1 а. с. 243), в яких вказано, що
ОСОБА_5 є представником ТОВ (за
довіреністю), не виключають можливості
представництва ОСОБА_5 інтересів ТОВ на
підставі довіреності за
цивільно-правовою угодою. Ухвалювати
рішення на підставі припущень є
неможливим. Вказане також
підтверджується відсутністю в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, в
Державній податковій інспекції у
Приморському районі м. Одеси та в ТОВ
відомостей про нарахування заробітної
плати ОСОБА_5 за цей період.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання ОСОБА_8, представника ОСОБА_4,
та ОСОБА_5 на листи ТОВ від 05.07.12 р., від
09.08.12 р. (Т.1 а. с. 48, 49), протокол № 26
загальних зборів учасників товариства
від 27.09.12 р. (Т.1 а. с. 86 - 87), в яких ОСОБА_4
вказується як директор ТОВ, оскільки
ОСОБА_4 дійсно не було звільнено з
посади директора ТОВ, його було
фактично відсторонено від виконання
обов'язків директора ТОВ. Тому у
переписці не виключена можливість
посилання на ОСОБА_4 як директора ТОВ,
що не можна вважати беззаперечним
доказом виконання ОСОБА_4 обов'язків
директора ТОВ.

Колегія суддів критично відноситься
до доводів ОСОБА_8, представника ОСОБА_4,
про те, що станом на 15.06.12 р. ОСОБА_4
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25.04.12 р. було поновлено на
роботі на посаді директора ТОВ, а тому
він мав повноваження вчиняти дії від
імені ТОВ. Як вказувалося вище, дійсно
ОСОБА_4 рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 25.04.12 р. було
поновлено на роботі. Вказане рішення
було виконано товариством. Однак, 26.04.12
р. загальними зборами було прийнято
рішення про відсторонення ОСОБА_4 від
виконання обов'язків директора ТОВ.

Посилання ОСОБА_5 про те, що він
знаходився у трудових правовідносинах
з ТОВ спростовуються тим, що ОСОБА_4
станом на 15.06.12 р. не мав повноважень
представляти ТОВ у правовідносинах з
іншими особами. Станом на 15.06.12 р. ОСОБА_5
залишався працевлаштованим на
постійній роботі в «Юридичній
консультації м. Іллічівська» на посаді
помічника адвоката. З вказаної посади
він не звільнений. Серед підстав позову
ОСОБА_5 не посилався на його
недопущення товариством до роботи, а
тому посилання суду першої інстанції
на ці обставини є помилковими,
апеляційним судом це не перевірялося
(ст. ст. 10, 11, 303 ЦПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, судом були порушені
вищевказані норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову ТОВ та відмову у
задоволенні його позову ОСОБА_5.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ
«ОДЕСА-2009» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 11 грудня 2013 року -
скасувати.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»
до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
визнання дій незаконними, скасування
наказу про прийняття на роботу -
задовольнити.

Визнати незаконними дії ОСОБА_4 із
прийняття на роботу ОСОБА_5 на посаду
головного юрисконсульта товариства з
обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ
«ОДЕСА-2009».

Скасувати наказ товариства з
обмеженою відповідальністю № 22 від 15
червня 2012 року про прийняття ОСОБА_5 на
посаду головного юрисконсульта
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009».

У задоволенні позову ОСОБА_5 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»
про стягнення заборгованості із
заробітної плати - повністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

М. В. Процик