Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-3583/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Кочетова Л.Г.,

Снітка С.О.,

при секретарі судового засідання
Жовновській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Богунського районного суду м.Житомира
від 25 листопада 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання спадкового договору,

в с т а н о в
и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до суду із вказаним позовом. В
обґрунтування своїх вимог зазначала,
що 10 липня 2009 року приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу (реєстр №2290) було посвідчено
спадковий договір, за яким її чоловік
ОСОБА_4, та вона передали після своєї
смерті у власність ОСОБА_3 належну їм на
праві спільної сумісної власності
земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Посилаючись на те, що відповідачка
не виконує умови вказаного договору
щодо здійснення догляду за ними до
смерті та надання матеріальної
допомоги, позивачка за вказаних
обставин просила задовольнити позовні
вимоги.

Вказаним рішенням Богунського
районного суду м.Житомира від 25
листопада 2013 року у задоволені позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідність висновків
суду обставинам справи просить
постановлене рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.1302 ЦК України за
спадковим договором одна сторона
(набувач) зобов`язується виконувати
розпорядження другої сторони
(відчужувача) і в разі його смерті
набуває право власності на майно
відчужувача.

Відповідно до ст.1303 ЦК України
відчужувачем у спадковому договорі
може бути подружжя, один із подружжя
або інша особа.

Згідно із ч.1 ст.1308 ЦК України
спадковий договір може бути розірвано
судом на вимогу відчужувача у разі
невиконання набувачем його
розпоряджень.

Судом установлено, що 10 липня 2009
року ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 уклали
спадковий договір із ОСОБА_3 відповідно
до якого відповідачка як набувач
зобов`язувався виконувати
розпорядження відчужувачів і в разі
їхньої смерті набувала право власності
на земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 належну ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно до п.5 зазначеного
договору на ОСОБА_3 покладалися такі
обов`язки: забезпечення відчужувачів у
випадку погіршення стану здоров`я
лікувальними засобами незалежно від їх
вартості, харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою, а у
разі смерті відчужувачів їх поховання.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
чоловік позивачки ОСОБА_4 помер.

В матеріалах справи відсутні докази
про спадкування ОСОБА_2 майна після
смерті ОСОБА_4

Вирішуючи спір, судом при розгляді
справи не взяті до уваги вказані
обставини справи та приписи чинного
законодавства і не враховано, що лише
порушене, невизнане або оспорюване
право підлягає захисту.

Так, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси.

Враховуючи вищенаведене, а також те,
що ОСОБА_3 свої обов`язки щодо
відчужувача ОСОБА_4 виконувала,
оскільки при житті останній з позовом
про розірвання спадкового договору в
суд не звертався, колегія суддів
вважає, що є підстави для часткового
задоволення вимог іншого відчужувача -
ОСОБА_2, в частині що стосується лише її
домовленості з відповідачкою.

Так, ОСОБА_2 на підтвердження своїх
вимог пред`явила копію журналу обліку
одиноких непрацездатних громадян, в
якому записи здійснювались соціальним
працівником ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення про відмову у
розірванні спадкового договору, суд
першої інстанції на зазначений доказ
уваги не звернув та не врахував, що
записи даного журналу свідчать про те,
що ОСОБА_3 свої обов`язки, передбачені
спадковим договором, відносно
позивачки виконувала не належним чином
та не в повному обсязі.

Крім того, при розгляді справи в
апеляційному суді ОСОБА_3 не
заперечувала, що за останні роки стан
здоров`я позивачки погіршився. Копії
чеків, які надала відповідачка про
пряму і адресну допомогу саме
позивачці не вказують, а лише
припускають таку допомогу, проте,
відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

За вказаних обставин, суд дійшов
помилкового висновку про відсутність
підстав для часткового задоволення
позову, а тому рішення відповідно до
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
розірвання спадкового договору в його
1/2 частині.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 25 листопада 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити частково.

Спадковий договір, укладений 10 липня
2009 року між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу (реєстр №2290), в 1/2 частині щодо
передачі належної ОСОБА_2 земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 - розірвати.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді