Провадження № 2/200/1174/14
Справа № 200/282/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Бабушкінський
районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

Головуючого судді -
Бібіка М.М.,

при секретарі -
Дельфонцевій Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області; про
визнання частково недійсним рішення
Дніпропетровської міської ради,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
припинення права власності на земельну
ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
вказавши третьою особою: Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області; про
визнання частково недійсним рішення
Дніпропетровської міської ради,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку та
припинення права власності на земельну
ділянку. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що відповідно до
договору купівлі - продажу від 19 серпня
2013 року, він придбав у ОСОБА_6
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. Під час оформлення
документів на земельну ділянку за
вищезазначеною адресою, йому стало
відомо про те, що земельна ділянка на
якій знаходиться під'їзна дорога, в'їзд
у двір та подвір'я його домоволодіння, у
2008 році була приватизована ОСОБА_7 Крім
того, вищезазначена земельна ділянка
була приватизована у складі земельної
ділянки, частина якої зайнята жилим
будинком з господарськими будівлями і
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_7 на праві власності. 03
грудня 2013 року, він звернувся до
Дніпропетровської міської ради з метою
з'ясування всіх обставин приватизації
ОСОБА_7 вищезазначеної ділянки. 09
грудня 2013 року ним було отримано
відповідь від виконкому
Дніпропетровської міської ради, де
зазначалося, що згідно з п. 8 додатку до
рішення Дніпропетровської міської
ради від 21 травня 2008 року № 135/32 «Про
передачу у власність земельних ділянок
громадянам у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська», ОСОБА_7 було предано
безоплатно у власність земельну
ділянку, площею 0,0442 га, кадастровий
номер :02:377:0052, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка) із
затвердженням відповідної технічної
документації із землеустрою,
розробленої ТзОВ «Квартал» у 2008 році.
На підставі вищезазначеного рішення
Дніпропетровської міської ради ОСОБА_8,
було видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку, Серія:
ЯЖ №131491 від 19 грудня 2008 року,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 5. Пізніше йому стало
відомо, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла,
а її спадкоємцями стали ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 Однак, позивач вважає, що
рішення Дніпропетровської міської
ради від 21 травня 2008 року № 135/32 «Про
передачу у власність земельних ділянок
громадян у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська» в частині пункту 8
Додатку та виданого на його підставі
Державний акту на право власності на
земельну ділянку, є незаконними та
такими, що суперечать нормам чинного
законодавства, оскільки вони порушують
його право на користування та в
подальшому володіння вищезазначеною
частиною земельної ділянки. У зв'язку з
чим він звернувся до суду з вказаним
позовом та просив визнати незаконним
рішення Дніпропетровської міської
ради від 21 травня 2008 року № 135/32 «Про
передачу у власність земельних ділянок
громадянам у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська» в частині
затвердження пункту 8 Додатку до цього
рішення згідно з яким ОСОБА_7 передано
безоплатно у власність земельну
ділянку, площею 0,0442 га, кадастровий
номер :02:377:0052, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1; та скасувати його в
цій частині, а також просив визнати
недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку, серії ЯЖ
№ 131491 від 19 грудня 2008 року,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 5 з дати його видачі та
одночасним зобов'язанням відповідних
посадових осіб внести виправлені
відомості про це до Державного
земельного кадастру та припинити право
власності ОСОБА_7 на земельну ділянку,
площею 0,0442 га, кадастровий номер
:02:377:0052, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, що посвідчено Державним актом
на право власності на земельну ділянку,
серія ЯЖ № 131491 від 19 грудня 2008 року,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 5 (а.с. а.с. 3 - 10).

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
ОСОБА_3 та його представник у
задоволенні позову просили відмовити в
повному обсязі та застосувати строк
позовної давності, представник
Дніпропетровської міської ради просив
ухвалити рішення у відповідності до
норм чинного законодавства (а.с. а.с. 223 -
226).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до судового засідання
не з'явилися про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, надали суду заяви про розгляд
справи за їх відсутності. Відповідно до
вказаних заяв у задоволенні позову
просили відмовити в повному обсязі (а.с.
а.с. 172, 173).

Представник третьої особи Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області до судового
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності (а.с.
а.с. 64, 65).

Суд, вислухавши пояснення позивача, а
також відповідача й представників
відповідачів та дослідивши матеріали
справи, доходить наступного висновку.

Судом було встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Бабушкінської
районної у місті ради від 17 листопада
2006 року, було виділено в окремі
домоволодіння та закріплено земельні
ділянки площею 892 м2 у користування
громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з
індивідуальними жилими будинками літ.
«А - 1» і літ. «Б - 1» з гаражем літ. «П» (з
урахуванням перенесення його згідно з
наданою схемою) і залишено
домоволодінню поштову адресу: АДРЕСА_1;
виділено в окреме домоволодіння та
закріплено земельну ділянку площею 446
м2 у користування ОСОБА_7 з
індивідуальними жилими будинками літ.
«В - 1» і літ «Г - 1» та надано нову
поштову адресу: АДРЕСА_1; зобов'язано
ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 влаштувати на
межі між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_1 огорожу висотою не вище 1,6 м, що
забезпечила б вимоги щодо
провітрювання та нормальної інсоляції
території та житлових приміщень
будинків; зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_9 та
ОСОБА_7 звернутися в комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» для оформлення та
реєстрації технічних та правових
документів з видачею їм свідоцтв про
право приватної власності на окремі
домоволодіння по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1, а
КП «ДМБТІ» просити оформити нові
правові документи та внести зміни у
технічну документацію згідно із
проектом розділу домоволодіння та з
даним рішенням, після чого попередні
технічні та правові документи на
домоволодіння по АДРЕСА_1 до його
розділу вважати такими, що втратили
чинність, а також зобов'язано власників
домоволодіння постійно проводити
роботи з придбання і благоустрою
прилеглої до домоволодіння території
вулиці та тротуару та підтримувати у
належному стані фасад будинку та
огорожу (а.с. 114).

У відповідності до акту розділу земель
від 31 жовтня 2006 року, було
запропоновано виділити земельну
ділянку площею 892 м2 у користування
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з індивідуальними
житловими будинками літ. «А - 1» і літ «Б
- 1» та залишити поштову адресу АДРЕСА_1,
а також виділити земельну ділянку
площею 446 м2 у користування ОСОБА_7 з
індивідуальними житловими будинками
літ. «В - 1» і літ. «Г - 1» та надати нову
поштову адресу АДРЕСА_1 (а.с. а.с. 115 - 116).

04 травня 2007 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6
був укладений договір про зміну часток
та про порядок користування, у
відповідності до якого сторони
домовились, що в користуванні ОСОБА_9
знаходиться: у житловому будинку А - 1
приміщення: 3 - 2, 3 - 3, 3 - 4 пл. 39,6 м2 А?
приміщення: 3 - 1, 3 - 5 пл. 12,9 м2, сходи а3, ? ч.
веранди а2 - 1, житловий будинок Б - 1,
підвал під Б - 1, підвал під Б - 1, ганок б,
вхід у підвал б?, душ К, навіс Л, навіс З,
навіс И, огорожі № 3, у загальному
користуванні: споруди № 1, 4, 5; І, що
складає 47/100 частин житлового будинку
та господарських споруд вартістю 60 272
гривень 00 копійок та в користуванні
ОСОБА_6 знаходиться: у житловому
будинку А - 1 приміщення: 1 - 3, 1 - 4, 1 - 7, 1 - 8,
1 - 9 пл. 51,0 м2, у житловому будинку А - 1
приміщення: 2 - 2, 2 - 3, 2 - 4, 2 - 5, 2 - 6 пл. 59,8 м2,
у житловій прибудові А?- 1 приміщення: 2 -
1, 2 - 7 пл. 5,9 м2 ? ч. веранди а2 - 1, сіни а - 1,
сіни а? - 1, веранда а3 - 1, сходи а2, сходи
а?, ганок а, огорожі № 2,6, у загальному
користуванні: споруди № 1, 4, 5, І, що
складає: 53/100 частини житлового будинку
та господарських споруд вартістю 69 332
гривень 00 копійок (а.с. 201).

Рішенням Дніпропетровської міської
ради № 135/32 від 21 травня 2008 року, було
затверджено технічні матеріали, що
підтверджують розміри земельних
ділянок, розроблені ТзОВ «Квартал» та
передано в тому числі й ОСОБА_7
безоплатно у власність, земельну
ділянку :02:377:0052 для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.
а.с. 183 - 184, 185 - 188).

17 жовтня 2008 року, ОСОБА_7 до ТзОВ
«Квартал» була подана заява у
відповідності до якої вона просила
виконати роботи щодо підготовки
технічної документації зі складання
Державного акту на земельну ділянку
(а.с. 35).

Також, 17 жовтня 2008 року, директором ТзОВ
«Квартал» було затверджено технічне
завдання на використання робіт щодо
складання Державного акта на право
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та
внесення відповідної інформації до
Державного земельного кадастру (а.с. 36).

Згідно акту встановлення існуючих
зовнішніх меж земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
суміжними землекористувачами ніяких
претензій при встановлені існуючих меж
землекористування не заявлено (а.с. 40).

У відповідності до Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 131491, виданим
Дніпропетровською міською радою 19
грудня 2008 року та зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 25,
ОСОБА_7 є власником земельної ділянки
площею 0,0442 га у межах згідно з планом,
яка розташована на АДРЕСА_1 (а.с. 55).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серії НОМЕР_1, виданим відділом
реєстрації смерті Дніпропетровського
міського управління юстиції, актовий
запис № 8110 (а.с. 11).

У відповідності до заяв про прийняття
спадщини, які були подані до Сьомої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, спадкоємцями за
законом ОСОБА_7 є ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 (а.с. а.с. 72, 76, 80).

Також у відповідності до свідоцтв про
право на спадщину за законом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спадкоємцями майна
після померлої ОСОБА_7, в тому числі й
земельної ділянки площею 0,0442 га,
цільове призначення якої
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована АДРЕСА_1, яка належала
померлій на підставі державного акту
на право власності на земельну ділянку
ЯЖ № 131491, виданого Дніпропетровською
міською радою 19 грудня 2008 року та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 25.
Крім того, у відповідності до
вищезазначеного свідоцтва, свідоцтво
про право на спадщину 1/3 частину
земельної ділянки було видано лише
ОСОБА_3 Однак, у відповідності до
матеріалів справи, право власності на
зазначену земельну ділянку, а ні
ОСОБА_3, а ні іншими спадкоємцями
оформлено не було (а.с. 88).

Згідно договору купівлі - продажу від 19
серпня 2013 року, посвідченого
завідуючою Сьомої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Черновською Л.Г. та зареєстрованого в
реєстрі за № 2 - 4115, ОСОБА_6 передала, а
ОСОБА_1 прийняв у власність 53/100 частин
домоволодіння, розташованого за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1 (а.с. а.с. 14 - 16).

Також ОСОБА_1 було зареєстровано право
власності на домоволодіння,
розташоване за адресою:
Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с. 17).

04 грудня 2013 року, ОСОБА_1 на адресу
міського голови Дніпропетровської
міської ради був направлений запит про
надання інформації стосовно передання
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, безоплатно у
власність ОСОБА_7, відповідь на який він
отримав 06 грудня 2013 року (а.с. а.с. 26, 27).

06 грудня 2013 року Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради на
адресу ОСОБА_1 була направлена
відповідь на вищезазначену запитувану
ним інформацію (а.с. 26).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Конституцією України,
Цивільним кодексом України, Земельним
кодексом України, постановою Пленуму
Верховного суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 р.
№ 1021 «Про затвердження порядків
ведення Поземельної книги і Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі».

Статтею 41 Конституції України
встановлено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 392 Цивільного Кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 17 ЗК України, до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить: а) розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом; б) участь у
розробленні та забезпеченні виконання
загальнодержавних і регіональних
(республіканських) програм з питань
використання та охорони земель; в)
координація здійснення землеустрою та
державного контролю за використанням
та охороною земель; г) підготовка
висновків щодо надання або вилучення
(викупу) земельних ділянок; ґ) викуп
земельних ділянок для суспільних
потреб у межах, визначених законом; д)
підготовка висновків щодо
встановлення та зміни меж сіл, селищ,
районів, районів у містах та міст; е)
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; є) координація
діяльності державних органів
земельних ресурсів; ж) вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Згідно ст. 116 ЗК України, громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі: а)
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян; б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання. Земельні
ділянки, які перебувають у власності чи
користуванні громадян або юридичних
осіб, передаються у власність чи
користування за рішенням органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування лише після припинення
права власності чи користування ними в
порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 118 ЗК України,
передбачено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. У
разі якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 120 ЗК України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення. У
разі набуття права власності на жилий
будинок (крім багатоквартирного), який
розташований на землях державної або
комунальної власності, що перебувають
у користуванні іншої особи, та
необхідності поділу земельної ділянки
площа земельної ділянки, що формується,
не може бути меншою, ніж максимальний
розмір земельних ділянок відповідного
цільового призначення, визначених
статтею 121 Земельного кодексу України
(крім випадків, коли формування
земельної ділянки в такому розмірі є
неможливим).

У відповідності до п. г ч. 1 та ч. 3 ст. 121
ЗК України, громадяни України мають
право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.
Розмір земельної ділянки, що
передається безоплатно громадянину у
власність у зв'язку з набуттям ним
права власності на жилий будинок, не
може бути меншим, ніж максимальний
розмір земельної ділянки відповідного
цільового призначення, встановлений
частиною першою цієї статті (крім
випадків, якщо розмір земельної
ділянки, на якій розташований будинок,
є меншим).

Статтею 125 ЗК України, передбачено, що
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 152 ЗК України, держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь - яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. п. 7, 18 постанови
Пленуму Верховного суду України від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь - яких порушень його
права, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється згідно з
частиною третьою статті 152 ЗК шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).
Власник земельної ділянки, права якого
порушено, може вимагати відшкодування
завданої цим моральної шкоди (частина
третя статті 386 ЦК). При переході права
власності на будівлі та споруди за
цивільно - правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з
положеннями чинної до цієї дати статті
30 ЗК до набувача від відчужувача
переходить належне йому право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалось у договорі
відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких
випадках право власності на земельну
ділянку або її частини могло
переходити відповідно до статті 120 ЗК
2001 року на підставі цивільно - правових
угод, а право користування - на підставі
договору оренди, укладених відповідно
відчужувачем або набувачем. До особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно
зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін
до статті 120 ЗК Законом України від 27
квітня 2007 р. № 997-V - і згідно зі статтею
120 ЗК, переходило право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором; а якщо договором це не було
визначено, до набувача переходило
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для її
обслуговування. При переході права
власності на будинок або його частину
за договором довічного утримання до
набувача переходило право на земельну
ділянку, де вони розташовані, на умовах,
на яких ця ділянка належала
відчужувачу. В разі переходу права
власності на будівлі та споруди до
кількох осіб право на земельну ділянку
визначалось пропорційно часткам осіб у
вартості будівлі та споруди, якщо інше
не передбачено в договорі відчуження
останніх, а при переході права
власності на будівлі та споруди до
фізичних або юридичних осіб, які не
могли мати у власності земельні
ділянки, до них переходило право
користування земельною ділянкою. З 1
січня 2010 р. до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача) відповідно до
статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції
Закону України від 5 листопада 2009 р. №
1702-VІ.

Відповідно до пунктів 22 - 23 Постанови
Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №
1021 «Про затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі» (із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 23.12.2009 № 1404),
запис про державну реєстрацію
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, в розділі Книги
записів скасовується (поновлюється)
посадовою особою на підставі рішення
суду. Скасування (поновлення) запису
здійснюється шляхом внесення до
автоматизованої системи відомостей
про скасування (поновлення) із
зазначенням дати та підстави
скасування (поновлення), посади,
прізвища та ініціалів посадової особи,
яка скасувала (поновила) запис, і
формування з використанням
автоматизованої системи нових аркушів
Книги записів.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права чи
інтересу.

Статтею 266 ЦК України, передбачено, що
зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки,
накладання стягнення на заставлене
майно тощо).

Згідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи встановлені
обставин справи та приведені норми
закону, а також зважаючи на ту
обставину, що ОСОБА_1 у 2013 році придбав
домоволодіння по АДРЕСА_1, а тому у
відповідності до норм чинного
законодавства, він придбав й право
користування земельною ділянкою, право
власності на яку не було оформлено
попереднім власником, а також зважаючи
на те, що у відповідності до норм
чинного законодавства, права ОСОБА_1
були порушені, у зв'язку з тим, що площа
земельної ділянки на якій розташоване
придбане ним домоволодіння, менша, ніж
максимальний розмір земельних ділянок
відповідного цільового призначення,
оскільки частина земельної ділянки,
яка відноситься до домоволодіння
ОСОБА_1 була приватизована ОСОБА_7,
після смерті якої право власності на
спірну земельну ділянку ніким
переоформлено не було, а тому суд
доходить висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 слід частково задовольнити та
визнати незаконним та скасувати
рішення Дніпропетровської міської
ради від 21 травня 2008 року № 135/32 «Про
передачу у власність земельних ділянок
громадянам у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, в частині
затвердження пункту 8 Додатку до цього
рішення, щодо безоплатної передачі
ОСОБА_7 у власність земельної ділянки,
площею 0,0442 га, кадастровий номер
:02:377:0052, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, а також визнати незаконним
державний акт на право власності на
земельну ділянку, серії ЯЖ № 131491 від 19
грудня 2008 року, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 25. При
цьому, суд не може прийняти до уваги
позовну вимогу ОСОБА_1, щодо припинення
права власності ОСОБА_7 на
вищезазначену земельну ділянку,
оскільки ця вимога суперечить нормам
чинного законодавства.

Крім того, суд не може прийняти до уваги
вимогу представника ОСОБА_3 про
застосування строку позовної давності,
оскільки ОСОБА_1 набув право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1 лише 19 серпня
2013 року, а тому право будь - якої вимоги
у нього виникло з моменту реєстрації
права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.
ст. 16, 392 Цивільного кодексу України, ст.
ст. ст. 17, 116, 118, 120, 121, 125 Земельного
кодексу України, п. п. 7, 18 постанови
Пленуму Верховного суду України від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», п. п. 22, 23 постанови Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 № 1021 «Про
затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі» (із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 23.12.2009 № 1404), 3 - 8,
10, 11, 18, 57 - 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212 - 215, 218,
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Управління
Держземагентства у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області; про
визнання частково недійсним рішення
Дніпропетровської міської ради,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
припинення права власності на земельну
ділянку - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровської міської
ради від 21 травня 2008 року № 135/32 «Про
передачу у власність земельних ділянок
громадянам у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, в частині
затвердження пункту 8 Додатку до цього
рішення, щодо безоплатної передачі
ОСОБА_7 у власність земельної ділянки,
площею 0,0442 га, кадастровий номер
:02:377:0052, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1; визнати незаконним та
скасувати.

Державний акт на право власності на
земельну ділянку, серії ЯЖ № 131491 від 19
грудня 2008 року, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 25,
визнати недійсним.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено на протязі
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська.

Рішення не набрало законної сили.

Суддя
М.М.
Бібік

З оригіналом згідно:
Є.О.
Дельфонцева

Голова

Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська
І.Ю.
Литвиненко