Справа № 265/9062/13-ц
Провадження № 2/265/397/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

при секретарі - Григор А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про стягнення заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації за затримку виплати, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2013 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідача про
стягнення заборгованості з індексації
заробітної плати, компенсації за
затримку її виплати, та середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
посилаючись на те, що з 24 березня 1998
року по 23 грудня 2010 року перебував у
трудових відносинах з відповідачем.
Однак при виплаті заробітної плати
позивачу не проводилась індексація,
передбачена діючим законодавством, а
також компенсація за затримку у
виплатах, внаслідок чого були порушені
права позивача на оплату праці, що
мають бути відновлені шляхом
зобов'язання підприємства відповідача
провести відповідні виплати. Також
зазначав, що має право на виплату йому
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні, бо до
теперішнього часу не було відповідачем
проведено виплату належних позивачу
коштів. На підставі переліченого
просив суд зобов'язати відповідача
провести розрахунок та виплату
позивачу заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку у виплаті за період з березня
2003 року по 23 грудня 2010 року, а також
просив зобов'язати виплатити йому
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні.

02 квітня 2014 року, позивач надав суду
письмову заяву в якій уточнив позовні
вимоги, а саме погодився на
запропонований відповідачем
розрахунок заборгованості в розмірі
527,04 гривні за період з березня 2003 року
по 31 липня 2006 року - індексація
заробітної платні та 543,56гривень -
компенсація за несвоєчасно виплачену
індексацію, а загалом 1070,60гривень. Від
решти позовних вимог відмовився.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву з проханням
вирішити справу за його відсутності,
при цьому наполягаючи на задоволенні
уточнених позовних вимог у повному
обсязі.

Представник відповідача, ПАТ «ММК
імені Ілліча», у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, надавши суду заяву з проханням
розгляд заявленого позову проводити за
відсутності представника відповідача,
при цьому заперечуючи проти
задоволення заявлених вимог.

За наданими суду письмовими
запереченнями представник ПАТ «ММК
імені Ілліча» вказував, що позивач не
довів обґрунтованість заявлених
позовних вимог належними доказами.
Також посилався на те, що порушень
трудового законодавства з боку ПАТ
«ММК імені Ілліча» немає, бо усі
належні до сплати позивачу виплати
останньому відповідач виплачував
своєчасно шляхом поетапного
підвищення заробітної плати позивачу.
Зазначає також, що розрахунки
нарахованої суми індексації та
компенсації надані на вимогу суду не
можуть братись до уваги, бо протягом
зазначеного періоду часу комбінат
підвищував заробітну плату позивачу з
урахуванням прогнозованого рівня
інфляції. Внаслідок відсутності боргу
з індексації заробітної плати у
позивача відсутнє право на отримання
компенсації за затримку у її виплаті.
На підставі переліченого просив
відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що заявлені та
уточнені позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено й підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 24
березня 1998 року по 23 грудня 2010 року
перебувала у трудових відносинах із
«ММК імені Ілліча» (а. с. 8).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оплату
праці» в період між переглядом розміру
мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

За ст. 34 Закону України «Про оплату
праці» компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» (в редакції від 1
січня 2003 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - це встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів й
послуг. Індекс споживчих цін є
показником, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купує населення для
невиробничого споживання, а порогом
індексації є величина індексу
споживчих цін, яка надає підстави для
проведення індексації грошових
доходів населення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індекс споживчих цін
обчислюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері статистики, і не
пізніше 10 числа місяця, що настає за
звітним, публікується в офіційних
періодичних виданнях.

За ст. 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» об'єктом
індексації грошових доходів населення
є оплата праці (грошове забезпечення)
як грошовий дохід громадян, одержаний
ними в гривнях на території України і
який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у
ст. 2 Закону України «Про оплату праці»,
якою передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

За ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що додаткова
заробітна плата це винагорода за працю
понад установлені норми, за трудові
успіхи та винахідливість і за особливі
умови праці, яка включає доплати,
надбавки, гарантійні і компенсаційні
виплати, передбачені чинним
законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі
статистики заробітної плати»,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5.

За ч. 2 ст. 233 КЗпП України в разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013
визначив, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу
законів про працю України слід
розуміти так, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення сум індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати, саме як
складових належної працівнику
заробітної плати, без обмеження
будь-яким строком незалежно від того,
чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Суд, розглядом справи встановив, що
суми індексації заробітної плати та
компенсація втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків виплати є
складовими частинами заробітної плати
(додатковою заробітною платою).

Таким чином в разі порушення
законодавства про оплату праці в
частині виплати індексації заробітної
плати працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належних йому до виплати сум
індексації та компенсації без
обмеження будь-яким строком.

Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101%.
Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону. Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, у якому індекс
споживчих цін перевищив поріг
індексації, зазначений у частині
першій цієї статті. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, у
якому опубліковано індекс споживчих
цін.

На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», в разі якщо грошові доходи
населення підвищено з урахуванням
прогнозного рівня інфляції
випереджаючим шляхом, при визначенні
обсягу підвищення грошових доходів у
зв'язку із індексацією враховується
рівень такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

При цьому за ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» підприємства, установи та
організації підвищують розміри оплати
праці у зв'язку з індексацією за
рахунок власних коштів.

Визначення правил обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації та сум індексації грошових
доходів населення, що поширюється на
підприємства, установи та організації
незалежно від форми власності і
господарювання, а також на фізичних
осіб, що використовують працю найманих
працівників, закріплено у «Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078.

Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком
починаючи з 6 березня 2003 року (дати
опублікування Закону України від 6
лютого 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

За ст. 2 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» компенсація громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом (набрав чинності 1
січня 2001 року). Під доходами у цьому
Законі слід розуміти грошові доходи
громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру, серед яких, крім
іншого, заробітна плата (грошове
забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

З наданого представниками відповідача
розрахунку індексації заробітної
плати ОСОБА_1, вбачається, що з березня
2003 року сума нарахованої індексації
становить 527,04 грн., а сума нарахованої
компенсації - 543,56 грн. У той же час з
вказаного розрахунку вбачається, що
починаючи з 1 серпня 2006 року позивачу
нараховувалась індексація
випереджаючим шляхом на підставі
підвищення заробітної плати, внаслідок
чого за вказаний період відсутня
заборгованість з індексації та
компенсації перед позивачем (а. с. 36).

З огляду на викладені обставини, суд
відхиляє посилання представників
відповідача на те, що підвищення
позивачу заробітної плати «ММК імені
Ілліча» проводив випереджаючим шляхом
за період з 06 березня 2003 року по 31 липня
2006 року з урахуванням прогнозованого
рівня інфляції.

До такого переконання суд приходить з
огляду на те, що ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» набрала чинності 31 березня
2005 року на підставі Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» та
деяких інших законодавчих актів
України».

При цьому зміни до «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, в частині можливості
нараховувати заробітну плату
випереджаючим шляхом, враховуючи
прогнозований рівень інфляції, були
внесені на підставі Постанови Кабінету
Міністрів від 17 травня 2006 року № 690 «Про
внесення змін до Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», що набрала чинності 25
травня 2006 року, та за якою було «Порядок
проведення індексації грошових
доходів населення» доповнено абзацами
4, 5, 6 та 7, де було визначено порядок
підвищення грошових доходів населення
випереджаючим шляхом з урахуванням
прогнозного рівня інфляції.

Таким чином механізм реалізації
положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» було введено у дію лише з 25
травня 2006 року.

Суд зазначає при цьому, що
заборгованість з індексації
заробітної плати та компенсації
позивачу за період з березня 2003 року по
липень 2006 року включно в розмірі 1070,60
грн. утворилась у відповідача до
практичної реалізації положень ч. 5 ст. 4
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» на
підставі «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», що підтверджується наданим
представниками «ММК імені Ілліча»
розрахунком.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку про відсутність підстав
вважати, що заробітна плата позивача
підвищувалась відповідачем
випереджаючим шляхом за період з 6
березня 2003 року по 31 липня 2006 року із
урахуванням прогнозного рівня
інфляції при визначенні обсягу
підвищення грошових доходів у зв'язку
із індексацією.

Зазначене свідчить про наявність факту
порушення трудового законодавства в
частині невиплати позивачу індексації
заробітної плати з компенсацією за
затримку у її виплаті.

При цьому суд погоджується з доводами
представників «ММК імені Ілліча» щодо
відсутності боргу з індексації та
компенсації перед позивачем, починаючи
з 1 серпня 2006 року, бо позивач не довів у
цій частині заявлені ним позовні
вимоги.

Таким чином суд дійшов висновку, що
відповідач виплачував у відповідності
до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» позивачу випереджаючим
шляхом заробітну плату з урахуванням
прогнозного рівня інфляції, починаючи
з 1 серпня 2006 року по 23 грудня 2010 року.

Враховуючи, що матеріалами справи було
спростовані доводи позивача щодо
наявності заборгованості перед ним у
відповідача по індексації її доходів
та компенсації за затримку у виплаті за
період з 1 серпня 2006 року по 23 грудня 2010
року, а також той факт, що позивачем
фактично було визнано суму в розмірі
1070,60 гривень, яка була сформована у
період до 1 серпня 2006року, то в цій
частині заборгованість перед
позивачем відсутня.

На підставі переліченого суд
встановив, що розмір заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації за затримку у її виплаті у
«ММК імені Ілліча» перед позивачем
становить 1070,60 грн.

Враховуючи, що згідно положень
наведених нормативних актів
індексація заробітної плати разом із
компенсацією входять до структури
заробітної плати, з якої проводяться
відрахування податків та обов'язкових
платежів, які не зазначені у наданому
представниками відповідача
розрахунку, то суд приходить до
висновку, що при виплаті відповідачем
позивачу відповідних сум належить
утримати з вказаних сум передбачені
законом податки і обов'язкові платежі.

Суд зазначає, що строки звернення до
суду із вказаним позовом позивачем не
було пропущено, бо індексація та
компенсація входять до структури
заробітної плати, а стягнення
заборгованості по заробітній платі не
обмежується строком давності.

На підставі переліченого заявлені
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, а стягненню підлягає
заборгованість за період з 06 березня 2003
року по 31 липня 2006 року, оскільки саме у
вказаний проміжок часу в ПАТ «ММК імені
Ілліча» сформувалась перед позивачем
заборгованість по нарахованим сумам
індексації заробітної плати та
компенсації за затримку у її виплаті.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн., від сплати якого за законом
позивача звільнено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку виплати - задовольнити;

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
, розташованого в місті
Маріуполі по вулиці Левченко 1, на
користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1,
заборгованість з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку виплати за період з 06 березня
2003 року по 31 липня 2006 року в розмірі 1070
(одна тисяча сімдесят) грн. 60 коп., з
утриманням з вказаної суми при виплаті
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів і зборів.

Стягнути з ПАТ «ММК імені Ілліча» на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя