Справа № 427/1268/14-ц
Провадження № 2/427/948/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014 року. Свердловський міський суд,
Луганської області у складі:

головуючого судді- Алейникова В.І.

при секретарі - Жировій І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Свердловська
Луганської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» ВП
«Шахтоуправління Свердловське» про
стягнення моральної шкоди внаслідок
отримання професійного захворювання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з дійсним
позовом до суду в якому зазначив, що
громадяни, котрі звертаються за
захистом своїх прав згідно ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань» та КЗпПУ звільнені від
сплати судового збору відповідно ст. 80
ЦПК України.

Позивач з 21.01.1993 року по 28.01.2013 року
працював на шахті
«Довжанська-Капітальна» ДП
«Свердловантрацит» яка потім була
перейменована на ВП «Шахта «Довжанська
- Капітальна» ТОВ «ДТЕК
Свердловантрацит», яке у свою чергу
01.04.2013 року перейменована на ВП
«Шахтоуправління Свердловське» ТОВ
«ДТЕК «Свердловантрацит». Він був
звільнений з підприємства 28.01.2013 року
згідно з п.2 ст.40 КЗпП України.

З 2013 року його було взято на облік
до Відділення ВД Фонду СНВ в м.
Свердловську та встановлено 15 % втрати
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням. Його неодноразово
лікували та призначали дати оглядів та
08.02.2013 року встановили втрату
працездатності 15% у зв'язку з
професійним захворюванням: хронічний
бронхіт.

Позивач тривалий час з 21.01.1993 року
по 28.01.2013 року працював на
підприємствах вугільної промисловості
ДП «Свердловантрацит» у шкідливих
умовах праці, внаслідок чого отримав
професійне захворювання. Під час
огляду за висновком МСЕК від 08.02.2013 року
йому було встановлено відсоток втрати
професійної працездатності у розмірі
15% по професійному захворюванню. Через
втрату працездатності він змушений
систематично лікуватися в лікарнях,
санаторіях, більшість за свій рахунок.
На даний момент позивач відчуває
сильний біль у грудях, йому важко
ходити. Позивач постійно кашляє та
задихається, обмежений в рухах.
Постійний прийом ліків, нестача коштів
на лікування, до фізичного болю
додаються душевні страждання від свого
безсилля і безсилля ліків допомогти
йому позбавитися цієї болі, або
полегшити страждання; постійно
відчуває наслідки професійного
захворювання, через болі, постійний
кашель, тривожний сон, став нервовою
дратівливою людиною, неможливо
займатися домашніми справами, що
потребують навіть незначних фізичних
зусиль. В зв'язку з захворюванням він не
має змоги займатися не тільки своїм
захопленням, але й обмежений в роботі
по господарству. Почуття безпорадності
та неповноцінності приносить особливі
страждання і приниження. Більшу
частину часу він проводе в лікарнях,
або лікується амбулаторно. Розуміння
того, що він не зможе дати своїм дітям
всього, що міг би, якщо був би
працездатним, завдають особливих
душевних страждань, у зв'язку з чим він
втратив впевненість у майбутнє,
відчуває депресивний стан. Тому
позивач вважає, що йому було заподіяно
моральну шкоду, тому що в наслідок
втрати професійної працездатності він
позбавлений можливості працювати за
фахом і в повній мірі забезпечувати
сім'ю. З'явилось почуття
неповноцінності, оскільки обмежений у
фізичних навантаженнях, життя залежить
від вживання ліків та лікування.
Хвороби спричиняють біль та душевні
страждання. В наслідок втрати
професійної працездатності він
позбавлений можливості працювати за
фахом і в повній мірі забезпечувати
сім'ю. У зв'язку з професійним
захворюванням обмежений у фізичних
навантаженнях, з'явилось почуття
неповноцінності, залежності життя від
лікування, прийому ліків. Хвороби
спричиняють біль та душевні
страждання. Все це приводить до того, що
він вимушений прикладати додаткові
зусилля для організації його життя.
Позивач вважає за необхідне звернутись
з позовом про відшкодуванням моральної
шкоди завданої внаслідок професійного
захворювання у розмірі 30 000 грн.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України
моральна шкода постраждалому від
нещасного випадку на виробництві, або
професійного захворювання складається
з фізичного болю та душевних страждань,
які він поніс у зв'язку з пошкодженням
здоров'я. Надані ним докази в повній
мірі вказують, що ушкодження її
здоров'я сталося при виконанні
трудових обов'язків, що в свою чергу
привело, як до фізичних так і до
моральних страждань. Тож працюючи на
роботах з повним робочим днем під
землею, тобто на роботах, передбачених
списком №1 виробництв, робіт, професій
і показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, як роботи з особливо
шкідливими та особливо важкими умовами
праці, навіть при умові забезпечення
процесу видобутку вугілля
найсучаснішими технологічними
процесами. Саме тому працівникам,
зайнятим на роботах з повним робочим
днем під землею, діючим трудовим
законодавством надається ряд пільг, в
тому числі у вигляді скороченого
робочого часу, додаткових відпусток,
підвищених розмірів тарифних ставок,
зменшенню віку для переходу на пенсію
за віком, пільгових умовах обчислення
різного роду пенсій. Позивач
пропрацював у офіційно визнаних на
державному рівні та всім відомим
особливо шкідливих умовах праці на
протязі більше ніж 20 років. Відповідно
до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством. Відповідно до п.13
постанови Пленуму Верховного суду
України від 31 березня 1995 року (з
відповідними змінами) «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
роз'яснено, що судам необхідно
враховувати, що відповідно до ст.237-1
КЗпП України за наявності порушення
прав працівника у сфері трудових
відносин (незаконне звільнення або
переведення, невиплати належних йому
грошових сум, виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я умовах
тощо), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної (немайнової) шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності. Немає
застережень щодо існування такого
строку і в постанові Пленуму
Верховного Суду. Таким чином, виходячи
з положень п.3 ч.1 ст.268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимогу про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю. З врахуванням
викладених обставин він вважає
наявність спричинення моральної шкоди
незалежно від наявності з цього
приводу висновку МСЕК, яку повинен
відшкодувати позивачу відповідач.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір.

У зв'язку з чим позивач просить
суд постановити рішення, яким стягнути
з ТОВ «ДТЕК «Свердловантрацит» ВП
«Шахтоуправління Свердловське» на
користь ОСОБА_1 30000 грн. в порядку
відшкодування моральної шкоди, судовий
збір на користь держави.

Представник позивача
ОСОБА_1-ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача ТОВ
«ДТЕК «Свердловантрацит» ВП
«Шахтоуправління Свердловське»
Вильчинська І.В. в судовому засіданні
просила відмовити позивачу в
задоволенні його вимог.

Суд вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов підлягає часткову задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з
21.01.1993 року по 28.01.2013 року працював на
шахті «Довжанська-Капітальна» ДП
«Свердловантрацит», яку було
перейменовано на ВП «Шахта «Довжанська
- Капітальна» ТОВ «ДТЕК
Свердловантрацит», яке 01.04.2013 року
перейменована на ВП «Шахтоуправління
Свердловське» ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит», після чого був
звільнений з підприємства 28.01.2013 року
згідно з п.2 ст.40 КЗпП України, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с. 8-10);

Позивач працюючи на
підприємствах ДП «Свердловантрацит» у
шкідливих умовах праці, внаслідок чого
отримав професійне захворювання -
хронічний бронхіт 2 (другої) ст. пиловій
етіології у фазі неповної клінічної
ремісії, пневмофіброз, емфізема легень.
ЛН 1(першої) ст. Захворювання
професійне, встановлене вперше, крім
того професійне захворювання виникло
внаслідок того, що заходи знепилювання
рудничної атмосфери виконувались не у
повному обсязі, працівники часткового
забезпечувались засобами
індивідуального захисту органів
дихання, що підтверджується актом № 2
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
від 27.12.2012 року (а.с. 16-20).

Згідно довідки МСЕК позивачу
встановлена втрата професійної
працездатності 15 % з 08.02.2013 року по 01.03.2015
року (а.с. 11).

Обставини професійного захворювання є
доведеними, і сторонами не
заперечується.

Пунктом 1 ч.2 ст. 23, ст. 1167 ЦК України та
ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що
моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я та надано право
відшкодувати моральну шкоду за рахунок
власника або уповноваженого ним органу
(роботодавця).

Судом установлено, що дотепер позивач
випробує моральні страждання в зв'язку
з отриманням професійного
захворювання, що підтверджується
епікрізами із історії хвороби хворого
ОСОБА_1 (а.с. 12-15).

Оцінюючи характер заподіяного
збитку, з огляду на відсутність провини
постраждалого, відсоток утрати
працездатності, характер професійного
захворювання, виходячи з принципів
розумності, виваженості і
справедливості, суд вважає за можливе
задовольнити вимоги по відшкодуванню
збитку на суму 1500 грн.

Задовольнити вимоги позивача про
стягнення з відповідача 30000 грн. в
порядку відшкодування моральної шкоди
суд не находить можливим, оскільки така
сума не відповідає глибині моральних
та фізичних страждань позивача,
ступеню втрати ним професійної
працездатності.

Посилання представника
відповідача на необґрунтованість
вимог позивача через відсутність
висновку МСЕК про наявність моральної
шкоди, суд не може прийняти до уваги,
так як висновок МСЕК, який підтверджує
моральну шкоду необхідний тільки у
разі відсутності стійкої втрати
працездатності, а позивачу завдана
стійка втрата працездатності в розмірі
15 % внаслідок професійного
захворювання. Тобто висновок МСЕК
існує, а як наслідок є підстава для
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. 10,11,60,212-215 ЦПК
України, ст. 23 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП
України, суд, -

ВИРИШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» ВП
«Шахтоуправління Свердловське» про
стягнення моральної шкоди внаслідок
отримання професійного захворювання
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» на користь ОСОБА_1
1500 грн. в порядку відшкодування
моральної шкоди .

Стягнути з ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» судовий збір на
користь держави в сумі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Луганської області.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
апеляційним судом.

Головуючий: суддя
В.І.Алейников