Справа № 127/525/14-ц
Провадження 2/127/1444/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Вінницький міський
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді -
Сичука М. М. ,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції, Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Експертно-консалтинговий центр" про
оскарження результатів оцінки суб"єкта
оціночної діяльності про вартість
рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась
до суду з заявою, відповідно до якої
просить з метою забезпечення позову
заборонити Староміському відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції здійснювати будь-які дії щодо
реалізації арештованого майна:
автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, легковий
седан-В, колір сірий, ДНЗ НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності, за стартовою ціною 76534,00 грн.
та зупинити виконавче провадження по
виконавчому листу № 232/5701/2012 від 26.02.2013
року, яке знаходиться на виконання в
Староміському ВДВС ВМУЮ до вирішення
справи по суті.

Дослідивши заяву та матеріали
цивільної справи, суд вважає, що
зазначена заява про забезпечення
позову підлягає частковому
задоволенню, в зв"язку із наступним.

Представник позивача просить суд
з метою забезпечення позову заборонити
Староміському відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
здійснювати будь-які дії щодо
реалізації арештованого майна:
автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, легковий
седан-В, колір сірий, ДНЗ НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності, за стартовою ціною 76534,00 грн.
та зупинити виконавче провадження по
виконавчому листу № 232/5701/2012 від 26.02.2013
року, яке знаходиться на виконання в
Староміському ВДВС ВМУЮ до вирішення
справи по суті.

Статтями 1, 2 ЦПК України
передбачено, що завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод, чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України та цього Кодексу.

Згідно ст. 151 ЦПК України за заявою
осіб, які беруть участь у справі, суд
може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається
на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову
розуміється вжиття судом передбачених
законом заходів, які створюють реальну
гарантовану можливість для виконання в
майбутньому рішення по справі в разі
задоволення заявленого позову.

Зазначена правова норма прямо
визначає як форму і порядок звернення
до суду із клопотанням про вжиття
заходів забезпечення позову, так і
підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття
заходів забезпечення позову є
наявність обставин, які свідчать або
дозволяють достовірно припустити, що
невжиття цих заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання
майбутнього рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України N 9 від
22.12.2006 року "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

У статті 37 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню, у разі,
зокрема, зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа (пункт
4); зупинення судом реалізації
арештованого майна (пункт 7). Про
подібні види забезпечення позову
йдеться і у статті 152 ЦПК.

Тобто, при застосуванні або
Закону України «Про виконавче
провадження», або статті 152 ЦПК
наступають такі ж правові наслідки, які
перешкоджають подальшому вчиненню дій
по виконавчому провадженню.

Суттєва різниця в тому, як
проходить ця процедура: за Законом
України «Про виконавче провадження» -
це повноваження державного виконавця,
яке може бути оскаржене до суду, за
правилами ЦПК - це повноваження суду,
яке може бути оскаржене в апеляційному
порядку. При цьому суд не може зупинити
виконавче провадження, так як це
виключне повноваження державного
виконавця.

Таким чином, дослідивши надані
письмові докази до клопотання, суд
вважає, що вимоги за вказаним
клопотанням підлягають частковому
задоволенню та необхідно прийняти
заходи забезпечення позову шляхом
заборони державному виконавцю
проведення виконавчих дій, спрямованих
на реалізацію арештованого майна,
оскільки невжиття даних заходів може
призвести до продажу рухомого майна.

Заява про забезпечення позову в
частині зупинення виконавчого
провадження не може бути задоволена, бо
суд не уповноважений зупиняти
виконавче провадження і це входить в
компетенцію державної виконавчої
служби відповідно до ст.ст. 34, 35 Закону
України «Про виконавче провадження», а
дане забезпечення є неспівмірним з
позовними вимогами. Крім того, пунктом 2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
визначено, що вирішуючи питання щодо
застосування певного виду
забезпечення позову, суди повинні
виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152
ЦПК України перелік видів такого
забезпечення не є вичерпним, тому за
наявності відповідного клопотання
можуть бути застосовані й інші його
види, але з урахуванням обмежень,
установлених ч. 4 зазначеної статті. В
цьому ж пункті постанови чітко
зазначено, що недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 152 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову
задовольнити частково.

Заборонити Староміському відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції здійснювати будь-які дії щодо
реалізації арештованого майна:
автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, легковий
седан-В, колір сірий, ДНЗ НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному
виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
на протязі п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя