Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/3980/2014
інстанції - Луценко О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 18 грудня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 18 грудня 2013 року відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ
«Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов. Вважає, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що, 26 червня 2009 року
сплив шестимісячний строк пред'явлення
банком до позивача вимоги з приводу
укладеного договору поруки та
кредитного договору, отже договір
поруки є припиненим з 27 червня 2009 року.
Зазначає, що в матеріалах справи
відсутні докази направлення позивачу
вимоги про погашення нею, як
поручителем, заборгованості за
кредитним договором.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 липня 2007 року
між ВАТ «Банк Універсальний»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№ 06/2481К-07, відповідно до якого останній
отримав грошові кошти у тимчасове
платне користування в сумі 12 710,00
доларів США з терміном погашення
кредиту до 10 липня 2012 року та
процентною ставкою 12.5 % річних.

11липня 2007 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
поруки № 06/2481дп-07, за умовами якого
ОСОБА_2 зобов'язалась нести
відповідальність перед відповідачем у
разі невиконання ОСОБА_4 зобов'язань за
кредитним договором. Строк дії
договору поруки сторонами у договорі
визначений не був.

ОСОБА_4 не виконував належним чином
взяті на себе перед банком зобов'язання
щодо погашення кредиту та процентів за
користування ним.

25 листопада 2008 року ОСОБА_4
направлялася кредитором вимога про
усунення порушень умов кредитного
договору, у якій було зазначено, що
прострочено виконання зобов'язань щодо
повернення кредиту та нарахованих
процентів в сумі 9 851,52 доларів США,
запропоновано позичальнику погасити
вказану заборгованість, а також
зазначено, що у разі не сплати вказаної
заборгованості протягом 30 днів з дня
отримання цієї вимоги, банк змушений
буде стягнути всю суму кредиту
достроково, а також проценти за
користування кредитними коштами та
штрафні санкції за порушення виконання
зобов'язання (а.с. 11).

Відповідно до п. 10.4 кредитного договору
та дати направлення вимоги
позичальникові про дострокове
повернення кредиту строк виконання
основною зобов'язання за кредитним
договоромнастав на 31 календарний день
з дати відправлення вимоги, тобто 26
грудня 2008 року.

Заборгованість по кредиту
позичальником ОСОБА_4 не була погашена.

У квітні 2013 року позивачОСОБА_2
звернулась до суду з даним позовом,
просила визнати договір поруки №
06/2481дп-07 від 11 липня 2007 року припиненим.
В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що термін основного
зобов'язання та процентів за
користування кредитними коштами
настав 27 грудня 2008 року, банк не
скористався своїм правом на звернення
з вимогою до поручителя для стягнення
заборгованості за кредитним договором
в термін встановлений ч.4 ст.559 ЦК
України.

Відповідач позов не визнав, у
запереченнях зазначав, що вимога
поручителю була направлена 3 грудня 2008
року, тобто в межах шестимісячного
строку з дня настання строку виконання
основного зобов'язання.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що підстави для припинення поруки
в порядку ст. 559 ч..4 ЦК України відсутні,
оскільки банком була направлена вимога
про виконання зобов'язань за договором
у шестимісячний строк від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання, а саме 3 грудня 2008 року.

Судова колегія не погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом, строк дії
поруки у договорі поруки встановлений
не був.

Відповідно до ст. 559 ч. 4 ЦК України якщо
строк дії поруки у договорі не
встановлений, порука припиняється,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Судом також вірно встановлено, що строк
виконання основного зобов'язання,
враховуючи вимогу кредитора до
позичальника про дострокове
повернення кредиту, настав 27 грудня 2008
року.

Проте, судом першої інстанції
помилково було встановлено, що вимога
до поручителя була пред'явлена в межах
шестимісячного строку, встановленого
ст. 559 ч. 4 ЦК України, а саме 3 грудня 2008
року.

В матеріалах справи відсутні відомості
про направлення поручителю ОСОБА_2
вимоги від 3 грудня 2008 року про
погашення заборгованості ОСОБА_4 за
кредитним договором від 11 липня 2007
року.

23 грудня 2008 року банк направив ОСОБА_2
вимогу, з якої вбачається, що банк
вимагає від ОСОБА_2, як від
позичальника, сплатити заборгованість,
за кредитним договором № 0479005USD000177.

Вказана вимога, яка була отримана
ОСОБА_2 28 січня 2009 року, відноситься до
правовідносин між позивачем, як
позичальником, та банком за іншим
кредитним договором, а саме за
кредитним договором № 06/2496К-07 від 13
липня 2007 року, (а.с. 40, 41, 89-91).

Відповідно до пояснень представника
банку в судовому засіданні, вимога
позивачу, як поручителю позичальника
ОСОБА_4, про погашення заборгованості
останнього за кредитним договором №
06/2481К-07 не направлялась.

Отже, зважаючи на встановлені
обставини справи та положення ст. 559 ч. 4
ЦК України, судова колегія вважає, що
позивачем доведено, що порука за
договором № 06/2481дп-07, що був укладений
сторонами 11 липня 2007 року припинилась.

Судова колегія не погоджується з
доводами відповідача в судовому
засіданні про те, що порука не
припинилась у зв'язку з тим, що новий
строк виконання основного зобов'язання
не настав, оскільки відсутній підпис
позичальника ОСОБА_4 у поштовому
повідомленні про отримання вимоги
банку про дострокове погашення
кредиту, зважаючи на наступне.

Відповідно до умов кредитного
договору, що був укладений з ОСОБА_4,
строк повернення кредиту був
визначений до 10 липня 2012 року,
відомості про те, що протягом шести
місяців від вказаного строку була
заявлена вимога до поручителя ОСОБА_2 в
матеріалах справи відсутні, не були
надані відповідачем в суді апеляційної
інстанції, отже в силу ст. 559 ч. 4 ЦК
України, навіть, обчислюючи строк
пред'явлення вимоги з 10 липня 2012 року,
порука припинилась.

З огляду на наведене, судова колегія
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 18 грудня 2013 року скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення
наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання
договору поруки припиненим
задовольнити.

Визнати припиненою поруку за договором
поруки № 06/2481дп-07 від 11 липня 2007 року, що
був укладений ОСОБА_2 і Відкритим
акціонерним товариством «Банк
Універсальний».

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: