АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3215/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Борисов С.А. Доповідач - Варенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.

суддів - Григорченка Е.І., Лаченкової
О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна»

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 22 січня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство «РОДОВІД БАНК», про
стягнення суми страхового
відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна», посилаючись на
те, що 28 січня 2011 року між ним та ПАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» був
укладений договір добровільного
страхування серія АМ №013002 належного
йому транспортного засобу «Форд
Фієста», державний номер НОМЕР_1, згідно
умов якого страховик зобов'язався
здійснити виплату вигодонабувачу -
Відкритому акціонерному товариству
«РОДОВІД БАНК» (який в подальшому
змінив назву на Публічне акціонерне
товариство «РОДОВІД БАНК») страхового
відшкодування лімітом 68 900, 00 грн., у
разі настання страхового випадку -
події дорожньо-транспортної пригоди за
участі зазначеного транспортного
засобу. Договором визначено
мінімальний водійський стаж осіб, що
мають право керувати застрахованим
автомобілем - 9 років. Водійський стаж,
на момент укладення ним договору
страхування складав 8 років 2 місяці. 23
червня 2011 року мала місце
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля «Форд
Фієста» під його керуванням, в
результаті чого транспортний засіб
отримав механічні пошкодження.
Відповідно до звіту суб'єкта оціночної
діяльності ПП ОСОБА_3 від 08.08.2011 року,
матеріальна шкода, що завдана
власникові вказаного транспортного
засобу складає 73 241,22 грн. та рівна
ринковій вартості транспортного
засобу. 27.06.2011 року він звернувся до
відповідача із заявою про виплату
страхового відшкодування, проте
останній відмовив, посилаючись на
невідповідність його водійського
стажу на момент ДТП критеріям договору
страхування. Просить стягнути з
відповідача на користь Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» страхове відшкодування у розмір
68 900,00грн.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 22
січня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство «РОДОВІД БАНК», про
стягнення суми страхового
відшкодування - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» на користь Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» страхове відшкодування у
розмірі 68 900,00грн. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення, яким відмовити у позові в
повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити, а
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволені позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
вигодонабувачем за Договором
добровільного страхування сторонами
визначено третю особу - Публічне
акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК»,
що відповідає вимогам ч. 2 ст. 958 ЦК
України та ч.4 ст. 3 Закону України «Про
страхування», який в свою чергу не
заперечував проти задоволення позову
та стягнення суми страхового
відшкодування на його користь.

Проте, з таким висновком та рішенням
суду погодитись неможливо з наступних
підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що 28 січня 2011 року
між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» укладений договір
добровільного страхування серія АМ
№013002 транспортного засобу «Форд
Фієста», державний номер НОМЕР_1,
відповідно до умов якого страховик
зобов'язався здійснити виплату
вигодонабувачу Відкритому
акціонерному товариству «РОДОВІД
БАНК» (який в подальшому змінив назву
на Публічне акціонерне товариство
«РОДОВІД БАНК») страхового
відшкодування лімітом 68900, 00 грн., у разі
настання страхового випадку - події
дорожньо-транспортної пригоди за
участі зазначеного транспортного
засобу (а.с.9).

23 червня 2011 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля «Форд
Фієста», державний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2

Згідно звіту від 08.08.2011 року
автотоварознавчого дослідження з
визначення вартості шкоди внаслідок
пошкодження транспортного засобу,
матеріальна шкода, що спричинена
внаслідок ДТП власнику транспортного
засобу «Форд Фієста», державний номер
НОМЕР_1, складає 73241,22 грн. (а.с.14-16).

На звернення ОСОБА_2 щодо виплати
страхового відшкодування ПАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»
відмовило у виплаті зазначених коштів,
посилаючись на положення ст.526 ЦПК
України та на відсутність правових
підстав для виплати (а.с.11).

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 985 ЦК України,
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
досягнення нею певного віку або
настання іншого страхового випадку;
страхувальник має право при укладенні
договору страхування призначити
фізичну або юридичну особу для
одержання страхової виплати
(вигодонабувача), а також замінювати її
до настання страхового випадку, якщо
інше не встановлено договором
страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України
виконання договору на користь третьої
особи може вимагати як особа, яка
уклала договір, так і третя особа, на
користь якої передбачено виконання,
якщо інше не встановлено договором або
законом чи не випливає із суті
договору.

Відповідно до ч.4 ст.636 ЦК України,
якщо третя особа відмовилася від права,
наданого їй на підставі договору,
сторона, яка уклала договір на користь
третьої особи, може сама скористатися
цим правом, якщо інше не випливає із
суті договору

Стаття 3 Закону України «Про
страхування» у страховому зобов"язанні
виділяє два види третіх осіб, один з них
- вигодонабувачі. Із зазначеного
випливає, що договір страхування надає
третій особі право вимагати від
страховика здійснити страхову виплату
на свою користь, тобто наділяє
вигодонабувача правами
страхувальника, але не покладає на
нього обов"язків останнього. При
спричиненні шкоди вигодонабувач має
право на її відшкодування від
заподіювача, а також обирати, до кого цю
вимогу пред"являти - до заподіювача чи
до страховика.

Позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду із
позовними вимогами про стягнення на
користь третьої особи Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» страхового відшкодування, не
надав суду доказів того, що
вигодонабувач належним чином
уповноважив його на представництво
своїх інтересів щодо стягнення суми
страхового відшкодування. Відсутність
у позивача таких повноважень не
заперечувалось сторонами у судовому
засіданні. Нормами ЦПК України не
передбачено пред'явлення позову в
інтересах третіх осіб. Відповідно до
ст. 34 ЦПК України ПАТ «РОДОВІД БАНК» із
самостійними позовними вимогами до
суду не звертався.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню на
підставі ч.1 ст.309 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 22
січня 2014 року- скасувати і ухвалити
нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна», третя особа:
Публічне акціонерне товариство
«РОДОВІД БАНК», про стягнення суми
страхового відшкодування

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді