Провадження №2/761/330/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Панченко
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_3
про звернення стягнення на заставне
майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить У рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 014/17-46/273-55 від 9 липня 2007
року та Додатковою угодою №1 від 20
січня 2009 року, у сумі 3 593 407 гривень 82
копійок, звернути стягнення на предмет
іпотеки квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2 на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 8 вересня 2006 року, за
реєстровим № 6808, шляхом продажу
предмету іпотеки на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження за ціною, визначеною
незалежним експертом в ході проведення
виконавчих дій, та задовольнити за
рахунок предмету іпотеки майнові
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м.
Київ, вул. Лєскова, 9, ).

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідно до
Кредитного договору №014/17-46/273-55 від
09.07.2007 р. та Додаткової угоди №1 до нього
від 20.01.2009 року ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" (правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль") було надано
ОСОБА_3 кредит у вигляді не
відновлюваної кредитної лінії у сумі 494
851,00 дол. США строком до 09 липня 2027 року
із сплатою 13,5 % річних, а позичальник
зобов'язався належним чином
використати та повернути Банку суму
отриманого кредиту, а також сплатити
проценти за користування кредитом,
комісії згідно умов договору та
тарифів кредитора, та виконати всі інші
зобов'язання в порядку та строки,
визначенні договором.

З метою зменшення фінансового
навантаження на ОСОБА_3 в умовах
кризових явищ в економіці України, між
ним та ОСОБА_3 20 січня 2009 року була
укладена Додаткова угода №1 до
Кредитного договору, відповідно до
якої, збільшено строк надання кредиту
та Графік погашення кредиту та сплати
інших платежів викладений в новій
редакції в Додатку № 1,2, який є
невід'ємною частиною Додаткової угоди.

В забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за Кредитним договором №
014/17-46/273-55 від 09.07.2007 р. в іпотеку банку
було передано нерухоме майно: квартира
АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності відповідачу, на
підставі договору купівлі-продажу
квартири посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 від 08
вересня 2006 року за реєстровим №6808.

Однак, через неналежне виконання
ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за
Кредитним договором, у нього станом на
21.05.2013 р. утворилась заборгованість по
кредиту, яка становить 449 569,35 доларів
США, що еквівалентно 3 593 82 коп., в тому
числі: 376 962,86 дол. США (3 013 064,14 грн.) -
заборгованість по кредиту; 38 894,71 дол.
США (310 885,42 грн.) - нараховані та
несплачені відсотки за користування
кредитом; 33 711,78 дол. США (269 458,26 грн.) -
пеня за простроченими платежами.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду
письмову заяву про підтримання
позовних вимог та розгляд справи без
участі представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не сповіщала, тому
суд вважає за можливе розглянути
справу у її відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином в
розумінні ч. 5 ст. 74 ЦПК України, тому суд
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09 липня 2007 року
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3
укладено Кредитний договір № 014/17-46/273-55.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2, 1.4 Договору
Кредитор на положеннях та умовах
договору, надає позичальнику кредит у
вигляді не відновлювальної кредитної
лінії в сумі 494 851 доларів США. Кредит
надається на строк до 08 липня 2017 року,
згідно графіку надання кредиту. За
користування кредитом позичальник
зобов'язаний сплачувати Кредитору
плату у вигляді процентів за
процентною ставкою 13, 5 % річних.

20 січня 2009 року між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль», правонаступником якого є
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3
була укладена Додаткова угода №1 до
Кредитного договору № 014/17-46/273-55 від
09.07.2007 року, відповідно до якої,
збільшено строк надання кредиту до 09
липня 2027 року та Графік погашення
кредиту та сплати інших платежів
викладений в новій редакції в Додатку
№1,2, який є невід'ємною частиною
Додаткової угоди.

Згідно п. 1.5.2 Кредитного договору,
сторони домовились, що процентна
ставка за кредитом збільшується на 5 %
від ставки, вказаній у п. 1.4 Кредитного
договору за умови не виконання
позичальником будь-якої з умов
договору, в т.ч. несвоєчасного
погашення кредиту та процентів за
Кредитним договором.

Відповідно до п. 10.1 Кредитного
договору за порушення строків
повернення суми кредиту, процентів за
користування кредитом та комісії,
передбачених Кредитним договором
позивальник сплачує Кредитору пеню в
розмірі 0,5 % від суми простроченого
платежу за кожний день прострочки.

Згідно до п. 3 Додаткової угоди №1
до Кредитного договору № 014/17-46/273-55 від
09.07.2007 року, пункт 1.4 кредитного
договору викладено в наступній
редакції «З 20 січня 2009 року процентна
ставка складає 10,5 % річних та діє до 19
січня 2010 року», з 20 січня 2010 року
процентна ставка за користування
кредитом встановлюється на
попередньому рівні та складає 13,5 %
річних»

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди №1
до Кредитного договору № 014/17-46/273-55 від
09.07.2007 року, сторони домовились, що у
випадку прострочення позивальником
погашення своїх грошових зобов'язань
за Кредитним договором на строк, що
перевищує 30 календарних днів, пункт 3
Додаткової угоди втрачає свою силу з
дня виникнення прострочення за
кредитом і процентна ставка за
користування кредитом сплачується на
попередньому рівні у розмірі 13,5 %
річних.

На виконання п.3.5 Кредитного договору в
якості забезпечення позичальником
виконання своїх зобов'язань по
Кредитному договору № 014/17-46/273-55 від
09.07.2007 року, між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2
укладено іпотечний договір, за умовами
якого ОСОБА_2 передає Банку в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу квартири від 8
вересня 2006 року, за реєстровим № 6808, з
заставною вартістю 3 541 860, 00 гривень, що
на дату укладення договору становить 701
358 доларів США.

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки,
цей договір забезпечує вимоги іпотеко
держателя, що витікають з Кредитного
договору № 014/17-46/273-55 від 09 липня 2007
року, укладеного між банком та ОСОБА_3, а
також додаткових угод до нього, що
можуть бути укладені в подальшому, за
умовами якого ОСОБА_3, зобов'язується
перед банком повернути кредит в
розмірі 494 851,00 Доларів США 00 центів до 08
липня 2017 року чи в інший строк,
встановлений в Кредитному договорі,
сплатити відсотки за його користування
в розмірі 13,5 % річних, комісійну
винагороду, неустойку (пеню, штрафи), та
у випадках передбачених Кредитним
договором, а також виконати інші умови
Кредитного договору та відшкодувати
банку всі можливі збитки, понесені ним
внаслідок невиконання чи неналежного
виконання умов Кредитного договору.

Пунктом 1.2 Договору іпотеки визначено,
що предметом іпотеки є нерухоме майно,
а саме: квартира АДРЕСА_1.

Згідно п.6.1 договору іпотеки, визначено,
що у разі порушення Боргового
зобов'язання, умов Кредитного договору
або умов цього Договору банк надсилає
іпотекодавцю та боржнику письмову
вимогу про усунення порушення. В такому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцяти денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
такої вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога банку
залишається без задоволення, банк
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 6.2 Договору іпотеки,
банк набуває права звернути стягнення
на предмет іпотеки та задовольнити всю
суму зобов'язання на момент звернення
стягнення, у тому числі суму
заборгованості за кредитом та
відсотками, тарифними санкціями,
комісійною винагородою незалежно від
настання строку виконання Боргового
зобов'язання, який зазначено у
Кредитному договорі, у наступних
випадках: якщо у момент настання строку
виконання зобов'язань за Кредитним
договором вони не будуть виконані, а
саме: при повному або частковому
неповерненні у встановлений Кредитним
договором строк суми кредиту; або при
несплаті або частковій несплаті у
встановлені Кредитним договором
строки сум процентів, комісійної
винагороди, сум неустойки (пені,
штрафних санкцій).

Згідно п. 6.3 Договору іпотеки, банк має
право вимагати достроковою виконання
зобов'язання за Кредитним договором,
забезпеченого цією іпотекою, а якщо
його вимога не буде задоволена. -
звернути стягнення на предмет іпотеки:
у разі порушення іпотекодавцем та/або
боржником обов'язків встановлених цим
Договором або Кредитним договором.

Пунктом 6.4 Договору іпотеки, звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється за рішенням суду.

15 січня 2013 року за вих. № 114-16-0-00/6-44
ОСОБА_3 була направлена вимога про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за Кредитним договором.

16 січня 2013 року за вих. № 114-16-0-00/6-52
ОСОБА_2 була направлена вимога про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за Договором іпотеки.

Вказані вимоги залишені ними без
задоволення.

Банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав належним чином.

Однак, позичальник умови договору
виконував неналежним чином, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість.

Згідно із розрахунком заборгованості
за кредитним договором, станом на 21.05.2013
р. у позичальника утворилась
заборгованість по кредиту, в розмірі 449
569,35 доларів США, що еквівалентно 3 593 82
коп., з якої: 376 962,86 дол. США (3 013 064,14 грн.) -
заборгованість по кредиту; 38 894,71 дол.
США (310 885,42 грн.) - нараховані та
несплачені відсотки за користування
кредитом; 33 711,78 дол. США (269 458,26 грн.) -
пеня за простроченими платежами.

За приписами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання підлягає
виконанню у встановлений строк.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 575 ЦК України іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
іпотеку": - іпотекодавець - особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання власного
зобов'язання або зобов'язання іншої
особи перед іпотекодержателем.
Іпотекодавцем може бути боржник або
майновий поручитель; - майновий
поручитель - особа, яка передає в
іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи-боржника; -
іпотекодержатель - кредитор за
основним зобов'язанням.

Ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку"
визначено, що іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст. 33 ЗУ «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя. Якщо предметом
іпотеки є два або більше об'єкти
нерухомого майна, стягнення
звертається в обсязі, необхідному для
повного задоволення вимог
іпотекодержателя. Якщо предметом
іпотеки є об'єкти, які належать різним
особам, та задоволення отримується за
рахунок частини переданого в іпотеку
майна, ті іпотекодавці, на майно яких
було звернено стягнення, мають право на
пропорційне відшкодування від
іпотекодавців, на майно яких не
зверталось стягнення, і набувають прав
іпотекодержателя на частину майна, на
яку не було звернено стягнення, для
забезпечення такого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»,
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону; початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку»,
реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки (ст. 11 цього Закону).

Таким чином, виходячи із встановлених
фактичних обставин справи, умов
договору та вимог чинного
законодавства, суд вважає, що у ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» виникло право
вимоги звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Порядок звернення стягнення на предмет
іпотеки за рішенням суду передбачено
нормами ст. ст. 39, 41, 42 Закону України
"Про іпотеку" та ст. ст. 590, 591 ЦК України.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 30
березня 2012 року N 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», що має
рекомендаційний характер, визначено,
що резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).

За таких обставин суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_3 про звернення
стягнення на заставне майно
задовольнити.

У рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№014/17-46/273-55 від 9 липня 2007 року та
Додатковою угодою №1 від 20 січня 2009
року, у сумі 3 593 407 гривень 82 копійок,
звернути стягнення на предмет іпотеки
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2
на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 8 вересня 2006 року, за
реєстровим № 6808, шляхом продажу
предмету іпотеки на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження за ціною, визначеною
незалежним експертом в ході проведення
виконавчих дій, та задовольнити за
рахунок предмету іпотеки майнові
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м.
Київ, вул. Лєскова, 9, ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Запорізької обласної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль» (р/р №6499475 в ЗОД
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 313827,
) судовий збір в сумі 3441
гривень.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: