Справа №545/873/14-ц
Провадження №2/545/667/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р. Полтавський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання нікчемного правочину
договору купівлі-продажу нерухомого
майна дійсним, визнання права
власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в березні 2014 року
звернулась до суду із вищевказаною
позовною заявою до ОСОБА_2, посилаючись
на те, що 30 квітня 2013 року вона та
відповідач домовились про
купівлю-продаж належної останньої на
праві власності, земельної ділянки
площею 0,1157 га, призначеної для ведення
садівництва та розташованої по
АДРЕСА_1. Витрати щодо нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
вони вирішили нести порівну.
Визначившись з усіма істотними умовами
договору купівлі-продажу спірної
земельної ділянки та вона передала
відповідачу грошові кошти в сумі 17000
грн. Після отримання коштів, відповідач
передала їй ключі від тимчасової
огорожі та копії всіх документів, які
стосуються вказаної земельної ділянки,
в тому числі і правовстановлюючого.
Відповідач взяла на себе зобов'язання
на протязі місяця підготувати всі
необхідні документи для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
земельної ділянки в нотаріальній
конторі. Проте, до цього часу,
відповідач взятих на себе зобов'язань
не виконала, ухиляється від
нотаріального посвідчення правочину, в
зв'язку з чим, вона позбавлена
можливості зареєструвати за собою
право власності на придбану у
відповідача вказану земельну ділянку
площею 0,1157 га. З часу передачі коштів
вона фактично користується вказаною
земельною ділянкою. Фактично договорі
купівлі-продажу майна між нею та
відповідачем відбувся, але не
оформлено в нотаріальному порядку, як
наслідок вона не може провести
державну реєстрацію нерухомого майна
та стати його власником.

Просила визнати нікчемним
правочин купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,1157 га, з цільовим
призначенням для ведення садівництва,
що розташована по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :08:003:0043, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним та визнати за
нею право приватної власності на
вказану земельну ділянку.

В судове засіданні позивач направила
заяву про розгляд справи без її участі,
позов просила задовольнити.

Відповідач направила до суду заяву в
якій позов визнала, а справу просила
розглянути без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, і,
оцінюючи все в сукупності вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились про
купівлю-продаж земельної ділянки
площею 0,1157 га, призначеної для ведення
садівництва та розташованої по АДРЕСА_1
за 17000 грн.

Право власності відповідача на вказану
земельну ділянку підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю серії І-ПЛ №046202 від
08 липня 1999 року, довідкою
Кротенківської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області №456 від 13 червня 2013 року та
витягом з державного земельного
кадастру про земельну ділянку
№НВ-013 від 14 травня 2013 року (а.с.8, 9).

Витрати щодо нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
сторони вирішили нести порівну.
Визначившись з усіма істотними умовами
договору купівлі-продажу спірної
земельної ділянки, ОСОБА_1 30 квітня 2013
року передала ОСОБА_2 6500 грн., про що
свідчить розписка, написана власноруч
відповідачем (а.с.16). Крім того, 30 травня
2013 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 10500 грн.,
що підтверджується розпискою
відповідача (а.с.17).

Після отримання коштів, ОСОБА_2
передала ОСОБА_1 ключі від тимчасової
огорожі та копії всіх документів, які
стосуються вказаної земельної ділянки,
в тому числі і правовстановлюючого.
Відповідач взяла на себе зобов'язання
на протязі місяця підготувати всі
необхідні документи для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
земельної ділянки в нотаріальній
конторі. Проте, до цього часу,
відповідач взятих на себе зобов'язань
не виконала, ухиляється від
нотаріального посвідчення правочину, в
зв'язку з чим, позивач позбавлена
можливості зареєструвати за собою
право власності на придбану у
відповідача земельну ділянку площею
0,1157 га.

З часу передачі коштів ОСОБА_1 фактично
користується вказаною земельною
ділянкою.

Таким чином, позивачем доведено, до при
укладенні усного договору між нею та
ОСОБА_2 була досягнута згода щодо всіх
істотних умов договору. Крім того
позивач сплатила обумовлену договором
купівлі-продажу суму 17000 гривень, що
підтверджується розписками, а їй була
фактично передана земельна ділянка за
адресою: по АДРЕСА_1, і позивач
розпочала нею користуватись, а в даний
час має намір визнати за собою право
власності на вище вказану земельну
ділянку.

Фактично договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1157 га, призначеної для ведення
садівництва та розташованої по АДРЕСА_1
за 17000 грн. між сторонами відбувся,
продавець ОСОБА_2 отримала кошти, а
покупець - ОСОБА_1 користується
земельною ділянкою, але юридично
ОСОБА_1 не являється власником вище
вказаної земельної ділянки і тому
змушена звернутися до суду.

Претензії зі
сторони продавця ОСОБА_2, відсутні.

Вказаний договір
купівлі-продажу земельної ділянки
продавцем повністю визнається.

Дана земельна ділянка на момент
купівлі-продажу не була продана, в
заставі та під арештом не перебуває,
судових спорів щодо неї немає.

За визначенням ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору, яким є предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів такого виду.

Отже, сторони досягли домовленості
щодо істотних умов договору
купівлі-продажу вчиненого в письмовій
формі, виконали їх, але не
додержали вимоги ст.657 ЦК України щодо
його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

У відповідності ст.41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку визначеного
законом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.7, 8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.6, 202, 204, 392 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання нікчемного правочину
договору купівлі-продажу нерухомого
майна дійсним, визнання права
власності на нерухоме майно
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1157 га, з
цільовим призначенням для ведення
садівництва, що розташована по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :08:003:0043,
укладений в усній формі 30 квітня 2013
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним та
таким, що відбувся.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
вказану земельну ділянку площею 0,1157 га,
призначену для ведення садівництва, що
розташована по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :08:003:0043.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський райсуд в
десятиденний строк з дня його
проголошення, а у разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду

Л.В.Шелудяков