Справа № 132/235/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2014 року Калинівський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, так як 25.07.2008 року між ним та
відповідачкою було укладено кредитний
договір №VIXRRX01540045 згідно якого ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 2395,92 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«розстрочка» складає між ним та банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається за кредитом, за відсотками,
комісією, а також інші витрати згідно
умов договору.

В порушення норм закону та умов
договору відповідачка зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язання за кредитним договором
відповідачка станом на 20.11.2013 року має
заборгованість - 19781.21 грн., яка
складається з наступного:

-18363.06 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
умов та правил надання банківських
послуг:

-500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

-918.15 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача Байлема І.Д. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов визнала частково,
погодилась сплатити заборгованість в
межах отриманої суми кредиту.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що 25.07.2008 року між
позивачем та відповідачкою було
укладено кредитний договір №VIXRRX01540045
згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 2395,92 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«розстрочка» складає між ним та банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається за кредитом, за відсотками,
комісією, а також інші витрати згідно
умов договору.

В порушення норм закону та умов
договору відповідачка зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язання за кредитним договором
відповідачка станом на 20.11.2013 року має
заборгованість - 19781.21 грн., яка
складається з наступного:

-18363.06 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
умов та правил надання банківських
послуг:

-500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

-918.15 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до чинного законодавства
пеня є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статею 610 ЦК України під порушенням
зобов'язання передбачено його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно умов ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 625 ч.1 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

При вирішенні питання про зменшення
неустойки суд повинен об'єктивно
оцінити конкретну ситуацію: чи є цей
випадок винятковим, виходячи з
інтересів обох сторін, які
заслуговують на увагу; майновий стан
сторін; ступінь виконання зобов'язання;
причини неналежного зобов'язання та
форму вини боржника; співрозмірність
розміру неустойки наслідкам
порушення; добровільне усунення винною
стороною порушення та його наслідків
тощо.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачка 25.07.2008 року отримала
кредит у позивача в розмірі 2395,92 грн.
Розмір неустойки станом на 20.11.2013 року
складає 19781,21 грн.;

З огляду на зазначене та враховуючи те,
що відповідачка відповідно до
укладеного нею кредитного договору
зобов'язалася сплачувати неустойку у
вигляді пені у відповідному розмірі,
однак через скрутне матеріальне
становище втратила можливість
сплатити пеню. На даний час позивачка
зобов'язалася сплатити основну суму
заборгованості в розмірі 2300,00 грн. за
винятком пені та штрафу, що на думку
суду, є обставиною для часткового
задоволення позову без врахування пені
та штрафу.

При вирішенні даного питання, суд також
враховує співрозмірність розміру
неустойки наслідкам порушення, а також
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому згідно
з вимогами ст.88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача слід
стягнути понесені ним і документально
підтверджені судові витрати по оплаті
судового збору в сумі 229,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 546, 549, 550, 553, 551, 554, 610, 611, 625, 629,
1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 158, 212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором кредиту - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 2300 грн.
заборгованості за кредитним договором
та 229 грн. 40 коп. судового збору.

В іншій частині задоволення позовних
вимог - відмовити за безпідставністю
заявлених вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: