АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1109/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів П'єнти І.В.,
Талалай О.І.,

при
секретарі Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 лютого 2014 року,

встановила:

В жовтні 2013 року публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
солідарне стягнення з відповідачів на
свою користь 480434 грн. 30 коп.
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту від 8 серпня
2008 року № 0 (далі - кредитний
договір), яка виникла станом на 12 серпня
2013 року.

ПАТ «УкрСиббанк» зазначило, що за
умовами кредитного договору банк надав
ОСОБА_1 кредит у сумі 218025 грн. на строк
до 7 серпня 2018 року під 15 % річних, а
ОСОБА_2 згідно договору поруки № 222511
від 8 серпня 2008 року поручився за
виконання ОСОБА_1 обов'язків з
повернення кредитних коштів, сплати
процентів і неустойки. Відповідачі не
виконують взятих на себе зобов'язань,
внаслідок чого нарахована пеня і банк
вправі достроково стягнути з останніх
заборгованість за кредитним договором,
яка складається з 296739 грн. 57
коп. неповернутого кредиту, 151946 грн. 69
коп. процентів, 31748 грн. 04 коп. пені.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 440697 грн. 31
коп. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» судові
витрати в сумі по 1578 грн. 21 коп. з
кожного. В решті позову відмовлено.

Суд виходив з того, що позичальник
ОСОБА_1 і поручитель ОСОБА_2 не виконали
грошового зобов'язання за кредитним
договором, внаслідок чого банк вправі
стягнути з них солідарно
заборгованість у розмірі 436697 грн. 31
коп., яка складається з 284750 грн. 62 коп.
неповернутого кредиту в межах
загальної позовної давності (з 28 жовтня
2010 року) і 151946 грн. 69 коп. процентів, а
оскільки наявні обставини, які мають
істотне значення, то відповідно до ч. 3
ст. 551 ЦК України розмір пені, який
обчислений в межах спеціальної
позовної давності, має бути зменшений з
25993 грн. 47 коп. (14363,74+11629,73) до 4000 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ
«УкрСиббанк» просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, які в установленому
законом порядку оповіщені про час і
місце судового засідання, до суду не
з'явилися.

Перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін, та неправильно
витлумачив положення ст. 264 ЦК України.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушенням судом норм
матеріального права рішення суду в
частині стягнення з відповідачів
неповернутого кредиту підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України має
бути змінений розподіл судових витрат.

Встановлено, що 8 серпня 2008 року
акціонерний комерційний інноваційний
банк «УкрСиббанк», який у подальшому
змінив свою назву на ПАТ «УкрСиббанк»,
і ОСОБА_1 уклали кредитний договір, за
яким банк надав останній кредит у сумі
45000 доларів США на строк до 7 серпня 2018
року під 15 % річних. ОСОБА_1
зобов'язалася повернути банку кредит
частинами згідно встановленого
графіка і щомісячно сплачувати
кредитодавцю проценти у період з 1-го по
10-е число місяця, наступного за тим, за
який будуть нараховані проценти.

Сторони домовились, що у разі
порушення позичальником грошового
зобов'язання за кредитним договором
банк вправі вимагати від ОСОБА_1
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати процентів за
користування кредитними коштами. Також
ОСОБА_1 мала сплатити банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України (далі - НБУ)
від гривневого еквіваленту суми
простроченого платежу, сума якого
(еквівалент) розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування пені.

Виконання позичальником
грошового зобов'язання за кредитним
договором забезпечено порукою ОСОБА_2
За умовами договору поруки від 8 серпня
2008 року № 222511 ОСОБА_2 поручився перед
ПАТ «УкрСиббанк» за виконання ОСОБА_1
обов'язку з повернення кредиту, сплати
процентів і пені. У випадку невиконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором боржник і поручитель мали
відповідати перед банком як солідарні
боржники.

З липня 2010 року ОСОБА_1 не виконує
належним чином обов'язки за кредитним
договором.

Станом на 12 серпня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
становить 56134 долари 90 центів США. З них
37124 доларів 93 центів США - неповернутий
кредит і 19009 доларів 97 центів США -
проценти. Також банком нараховано 31748
грн. 04 коп. пені за період з 12 серпня 2012
року до 12 серпня 2013 року.

Зазначені обставини
підтверджуються наявними у справі
письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 553, ч. 2 ст. 554
ЦК України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Оцінивши в сукупності надані
докази, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що ОСОБА_1 не
виконала грошового зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
ПАТ «УкрСиббанк» вправі стягнути
солідарно з неї та поручителя ОСОБА_2
неповернутий кредит, проценти та пеню.

Разом із тим, визначаючи розмір
заборгованості, яка підлягає стягненню
з відповідачів на користь банку, суд
припустився помилки.

Статтею 256 ЦК України визначено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені) /ст.
257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України/.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261;
ч.ч. 1, 3 ст. 264; ч. 4 ст. 267 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується. Сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Аналіз указаних норм свідчить про
те, що початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої особи права
на позов. Перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору
(графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня коли відбулось
це порушення. Позовна давність у таких
випадках обчислюється по кожному
простроченому платежу, а несплачені до
моменту звернення кредитора до суду
платежі підлягають стягненню у межах
позовної давності по кожному із
платежів.

Саме до цього зводяться правові
висновки, що висловлені Верховним
Судом України в постанові від 6
листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, яка
згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів, що зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

До дій, які згідно до ч. 1 ст. 264 ЦК
України вказують на визнання особою
боргу або іншого обов'язку, належить
часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум штрафних санкцій.

Досліджені у справі докази
вказують на те, що до 21 грудня 2012 року
ОСОБА_1 частково сплачувала банку
грошові кошти на виконання основного
зобов'язання. У відповідності до п. 1.6
кредитного договору ПАТ «УкрСиббанк»
направляв ці кошти на погашення
прострочених процентів.

Отже, ОСОБА_1 вчинила дії, що
свідчать про визнання нею свого
обов'язку з повернення банку кредиту та
сплати позичальникові процентів, тому
перебіг строку, у межах якого ПАТ
«УкрСиббанк» міг звернутися до суду з
вимогою про стягнення з відповідачки
цих платежів перервався.

Суд першої інстанції не врахував
указаних обставин і помилково дійшов
висновку, що позовна давність за
вимогою банку про стягнення з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 заборгованості по кредиту, яка
виникла до 28 жовтня 2010 року, сплила.

Таким чином, з відповідачів на
користь банку підлягає стягненню
неповернутий кредит у розмірі 296739 грн.
57 коп.

Пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що
позовна давність до вимог про її
стягнення обчислюється по кожному дню
(місяцю), за яким нараховується пеня,
окремо. Право на позов про стягнення
пені за кожен день (місяць) виникає
щодня (щомісяця) на відповідну суму, а
позовна давність обчислюється з того
дня (місяця), коли кредитор дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
права (постанова Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року у справі
№ 6-116цс13).

Визнання боржником основного
боргу, в тому числі і його сплата, саме
по собі не свідчить про визнання ним
також і додаткових вимог кредитора,
зокрема щодо стягнення неустойки
(пені).

Матеріали справи не містять
доказів визнання відповідачами свого
боргу з пені, тому при вирішенні даної
позовної вимоги суд правомірно дійшов
висновку про застосування спеціальної
позовної давності в один рік згідно зі
ст. 258 ЦК України, яка щодо стягнення
неустойки обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням позивача до
суму, а саме з 28 жовтня 2012 року по 12
серпня 2013 року.

Обрахунок пені здійснений судом
правильно.

Розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення /ч. 3 ст. 551 ЦК України/.

Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у пункті 27
постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснив, що положення частини третьої
статті 551 ЦК України про зменшення
розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. Істотними обставинами в
розумінні частини третьої статті 551 ЦК
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

ОСОБА_1 самостійно виховує та
утримує дитину, не працює, одержує лише
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в сумі
130 грн. і допомогу як одинокій матері в
сумі 309 грн. 60 коп., перебуває у вкрай
скрутному матеріальному становищі.

За таких обставин суд в силу ч. 3
ст. 551 ЦК України правомірно зменшив
стягуваний з неї розмір пені з 25993 грн. 47
коп. до 4000 грн.

В цій частині рішення суду
ґрунтується на повно і всебічно
досліджених обставинах справи та
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

ПАТ «УкрСиббанк» не спростував
даних висновків суду, до того ж,
апеляційна скарга не містить жодних
доводів щодо неправильності
застосування судом положень ч. 3 ст. 551
ЦК України.

Отже, позов ПАТ «УкрСиббанк»
підлягає частковому задоволенню. З
відповідачів на користь банку підлягає
стягненню заборгованість за кредитним
договором станом на 12 серпня 2013 року в
сумі 452686 грн. 26 коп., з яких 296739 грн. 57
коп. - неповернутий кредит, 151946 грн. 69
коп. - проценти, 4000 грн. - пеня.

При розподілі судових витрат, суд
враховує пропорційність задоволених
вимог. Позов заявлено з ціною 480434 грн. 30
коп. і задоволено на суму 452686 грн.
26 коп., тобто на 94,22 % (452686,26х100:480434,30).

Таким чином, з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на
користь банку слід стягнути судовий
збір у розмірі 3242 грн. 11 коп. (3441х94,22:100).

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити частково.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 лютого 2014 року про
стягнення неповернутого кредиту
скасувати та ухвалити в цій частині
вимог нове рішення, змінивши розподіл
судових витрат.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
296739 грн. 57 коп. неповернутого
кредиту, 151946 грн. 69 коп. процентів, 4000
грн. пені, а всього - 452686 грн. 26 коп.
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту від 8 серпня
2008 року № 0.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
3242 грн. 11 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції -
Бондарчук В.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 27