БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/510/14-ц
Провадження № 4-с/497/2/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

"21" лютого 2014 р.,
м.Болград

Суддя Болградського районного суду
Одеської області Кодінцева С.В.,
розглянувши матеріали за скаргою
ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2014 року до Болградського
районного суду Одеської області
надійшла вищеназвана скарга ОСОБА_1.

Свої доводи скаржник обґрунтовує тим,
що 02 березня 2010 року Болградським
районним судом Одеської області було
постановлено рішення по справі за його
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
про зобов'язання здійснювати
нарахування та виплату йому, як особі,
віднесеної до категорії 1 державну
пенсію не нижче 6 мінімальних пенсій за
віком і додаткову пенсію за шкоду
спричинену здоров'ю в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог ст.ст.50, 54 Закону України від
28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01 березня 2010
року (справа 2-а-120/2010).

Скаржник, він же стягувач
неодноразово пред'являв виконавчий
лист, виданий на підставі даного
рішення суду до Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області, однак
державний виконавець, відкривши
виконавче провадження не вживає
заходів до виконання рішення суду,
закриває виконавче провадження та
повертає виконавчий лист, при цьому
його, як стягувача не повідомляє
належним чином в строк, визначений
законом, про проведені дії та прийняте
рішення.

Таким чином, зі змісту скарги
вбачається, що скаржник оскаржує дії
державного виконавця пов'язані з
виконання рішення суду, постановленого
в порядку Кодексу адміністративного
судочинства, при цьому скаржник в своїй
скарзі посилається на ст.ст.383, 387 ч.1, 2, 388
ЦПК України.

Положеннями ст. 383 ЦПК України
встановлено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Отже, за змістом цієї статті,
предметом оскарження є рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи ДВС щодо
виконання судових рішень у цивільних
справах, тобто лише щодо тих виконавчих
документів, які видано у порядку
здійснення цивільної юрисдикції та в
цьому разі слід керуватися положеннями
ст. 15 ЦПК України щодо цивільної
юрисдикції суду.

Не належать до цивільної юрисдикції
суду справи щодо контролю за
виконанням рішень адміністративних
судів, оскільки щодо них встановлено
інший порядок судового вирішення.

Такий порядок врегульовано статтею 181
КАС України, яка визначає особливості
провадження у справах з приводу рішень,
дій або бездіяльності державної
виконавчої служби.

А саме, відповідно до частини
першої статті 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Визначальним для застосування цієї
статті є постанова Пленуму ВАС України
від 13.12.2010 р. N 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», із з змінами, внесеними згідно
з постановами ВАС України N 5 від 21.05.2012
р., N 10 від 14.09.2012 року.

Так, ВАС України в пункті 9 цієї
постанови роз'яснив, що визначаючи
предметну та територіальну
підсудність справ з приводу рішень, дій
або бездіяльності державної
виконавчої служби, судам необхідно
враховувати, що за приписами пункту 5
частини першої статті 18, частини шостої
статті 181 КАС України адміністративні
справи з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання ними
рішень судів у справах, передбачених
пунктами 1 - 4 частини першої статті 18
цього Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист,
незалежно від статусу позивача у
виконавчому провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що скаргу
ОСОБА_1 не належить розглядати в
порядку цивільного судочинства, що
відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України є
підставою для відмови у відкритті
провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст.122, 293, 383 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкриття
провадження за його скаргою на дії та
бездіяльність державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
С.В.Кодінцева