Справа № 466/8435/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 травня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючого судді
Глинської Д.Б.

при секретарі
Цімурі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Київстар» про стягнення коштів, -

в с т
а н о в и в:

31 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача - ПрАТ
«Київстар» необгрунтовано вилучені
грошові кошти балансу з телефону
«НОМЕР_1» в розмірі 50 гривень та
моральну шкоду.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він
з 11.07.2003 р. підключений до оператора
ПрАТ «Київстар» на підставі договору
приєднання і обслуговується на умовах
тарифного плану «Класичний»,
використовуючи передоплату.

01.08.2013 р. позивач звернувся до фахівців
ПрАТ «Київстар» в офіс на вул.Валовій, 11
у м. Львові, щоб поповнити баланс і
відключити платні послуги Інтернет.
Поповнивши баланс на 50 гривень та
домашній Інтернет від Київстар на 22
гривні, ввечері того ж дня позивач
відключив платні послуги Інтернет,
згідно отриманої в оператора письмової
інструкції, про що отримав два sms -
повідомлення, що заявка на відключення
виконана. Телефон три дні не
використовував, дзвінки не здійснював,
платні послуги не підключав та не
замовляв. Однак 04.08.2013 р. виявив, що на
рахунку повністю відсутні грошові
кошти, тому звернувся по телефону «466»
до оператора та з письмовою заявою
встановленої форми до представництва
ПрАТ «Київстар», але відповідь
представника оператора його не
влаштувала, зважаючи на відсутність
належної та конкретної інформації щодо
питання, яке вирішується. Окрім цього
позивач звертався до Директора
Департаменту державного нагляду
Корецького А.В., до Голови Апарату
Національної Комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації Яцук П.П. Всупереч
наведеному відповідач вимоги позивача
не виконав, тому останній змушений
звернутися до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на викладені в позовній
заяві мотиви, просив позов
задовольнити.

Представники відповідача ПрАТ
«Київстар» Павлів О.Р., Юрчишин С.І.,
Пшевлоцький Ю.М. та Шумський Н.М. в
судових засіданнях заперечили проти
позову, мотивуючи це тим, що послуги за
номером «НОМЕР_1» надаються
знеособлено, тобто абонентом може бути
будь-яка особа, яка користуєтсья
послугами, при цьому така особа не
ідентифікується та її дані не
фіксуються. Окрім цього нарахування
плати за послуги по вищевказаному
номеру відбувалося у повній
відповідності до їх споживання і
замовлення, згідно з обраним тарифним
планом, що підтвердждується, зокрема,
даними білінгової системи, якою
оператор користується на підставі
Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міінстрів України № 295 від 11.04.2012 р.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані докази суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

За змістом ст.3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Правовідносини між операторами,
провайдерами телекомунікацій та
абонентами врегульовані нормами
цивільного законодавства України та
нормами Закону України «Про
телекомунікації», Правилами надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України 09.08.2005 року за №720,
іншими нормативно-правовими актами у
сфері телекомунікацій.

Судом встановлено, що телефонний номер
«НОМЕР_1» мережі Київстар є номером
передплаченого сервісу, користувач
якого не зареєстрував його у
відповідності до порядку,
встановленого нормою частини 2 статті 32
Закону України «Про телекомунікації»
та Порядку реєстрації абонентів, які
отримують телекомунікаційні послуги
без укладення договору в письмовій
формі, що затверджений 11.08.2011 року
рішенням №393 Національної комісії з
питань регулювання зв'язку. Номер
«НОМЕР_1» станом на момент виникнення
спору використовувався абонентом
анонімно. Окрім цього позивач не
заперечував той факт, що реєстрація
вищевказаного номеру здійснена не
була, а лише вказує на те, що уклав
договір у відповідності з вимогами ст.
205 ЦК України та користується тарифним
планом «Класичний» на умовах
передплаченого зв'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України
Договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору. Це в свою чергу
вказує на те, що при купівлі сім - карти
позивач приєднався до умов
встановлених оператором (відповідачем)
та погодився з ними, зокрема обрав
передплачену форму спілкування
(обслуговування), яка не вимагає його
ідентифікації як особи.

За таких обставин, позивач в договорі
про надання телекомунікаційних послуг
виступає як знеособлений абонент, що в
свою чергу не дає можливості
встановити, що саме він використовує
надані послуги, здійснює оплату послуг
та використовує кінцеве обладнання у
відповідності до вимог ЗУ «Про
телекомунікації».

Частиною 2 статті 32 ЗУ «Про
телекомунікації» встановлено, що
абонент, який отримує
телекомунікаційні послуги без
укладення договору в письмовій формі,
може зареєструватися в оператора,
надавши йому персональні дані
відповідно до закону в порядку,
встановленому національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації.

Пунктом 2.1 розділу ІІ вказаного Порядку
встановлено, що абонент, який отримує
телекомунікаційні послуги без
укладення договору в письмовій формі, в
тому числі знеособлено, має право
зареєструватись в оператора,
провайдера телекомунікацій. Для
реєстрації, як то визначено пунктом 2.2
розділу ІІ Порядку, споживач особисто
подає оператору, провайдеру
телекомунікацій письмову заяву про
реєстрацію, яка повинна містити дані
про прізвище, ім'я, по батькові, місце
проживання абонента, серію та номер
паспорта, а також абонентський номер чи
інший мережевий ідентифікатор
кінцевого обладнання, за яким
отримуються послуги, крім того при
поданні заяви абонент повинен
пред'явити ідентифікаційну
телекомунікаційну картку (SIM-картку,
USIM-картку, R-UIM-картку тощо), за якою він
отримує/отримував відповідні послуги,
а фізична особа повинна пред'явити
паспорт. Згідно положень пункту 2.3.
розділу ІІ Порядку, реєстрація
абонента здійснюється оператором,
провайдером протягом одного робочого
дня після отримання заяви від абонента
про реєстрацію та вноситься інформація
оператором про персоніфікацію
абонента до бази даних.

Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27,
28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування
в цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Тобто, вказані принципи щодо
обов'язковості доведення тих чи інших
обставин є обов'язковими при з'ясуванні
обставин справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів
на встановлення факту користування
номером «НОМЕР_1» в якості споживача
телекомунікаційних послуг ПрАТ
«Київстар».

За таких обставин відповідно до ст. 626
ЦК України ОСОБА_1 не є стороною у
договорі про надання
телекомунікаційних послуг.

Окрім цього в судовому засіданні було
встановлено наступні факти.

Станом на 01.08.2013 р. послуги за номером
«НОМЕР_1» надавалися на умовах
тарифного плану «Класичний» та за
вказаним номером були підключені: 1)
послуга «Інтернет без меж», за умовами
якої Інтернет надається без обмежень,
ціна для передплаченого зв'язку за якою
1,33 грн. на день; 2) послуга «Інтернет sim
para», ціна для передплаченого зв'язку за
якою 0,18 грн. на день.

Станом на 01.08.2013 р. у абонента на рахунку
була сума в розмірі 1,55 грн. та на
конусному рахунку 2,25 грн. 01.08.2013 р. о 01:03
год. по номеру «НОМЕР_1» було нараховано
та утримано з наявних на рахунку
коштів: 1,33 грн. за послугу «Інтернет без
меж» та 0,18 грн. за послугу «Інтернет sim
para». Відповідно, на рахунку залишилося
0,04 грн., а також бонусних 2,25 грн.

01.08.2013 р. абонент за номером «НОМЕР_1»
поповнив рахунок на 50 грн.

01.08.2013 р. о 23:43 год. абонент відключив
послугу «Інтернет sim para», що
підтверджується витягом з електронної
облікової системи Help Desk. Відповідно з
02.08.2013 р. стягнення 0,18 грн. за послугу
«Інтернет sim para» за даним абонентським
номером припинилося.

01.08.2013 р. о 23:44 год. абонент відключив
послугу «Інтернет без меж», що
підтверджується витягом з електронної
облікової системи Help Desk. Відповідно з
02.08.2013 р. стягнення 1,33 грн. за послугу
«Інтернет без меж» за даним
абонентським номером припинилося.

Однак надання послуги доступу до
мережі Інтернет надалі здійснювалося
за діючим тарифним планом «Класичний»,
оскільки абонент доступ до Інтернету
не відключив, а лише відмовився від
окремих додаткових послуг. За умовами
тарифного плану «Класичний» вартість
послуги доступу до «Інтернет»
становить 5,31 грн. за 1 Мб (1024 кБ).

01.08.2013 р. о 23:47 год. за номером «НОМЕР_1»
було розпочато Інтернет сесію та
використано 3603 кБ Інтернет трафіку.
Відповідно вартість послуги доступу до
мережі Інтернет за вказану сесію
становить (3603 кБ : 1024 кБ) * 5,31 грн. = 18,68
грн. Відповідно, на рахунку абонента
залишилося 33,61 грн., а бонусних - 0 грн.

02.08.2013 р. о 00:01 год. за номером «НОМЕР_1»
було розпочато іншу Інтернет сесію та
використано 6484 кБ Інтернет трафіку.
Відповідно вартість послуги доступу до
мережі Інтернет за вказану сесію
становить (6484 кБ : 1024 кБ) * 5,31 грн. = 33,61
грн. Відповідно, на рахунку абонента
залишилося 0 грн. та бонусних - 0 грн.

Зазначена вище інформація ґрунтується
на даних білінгової системи, дані з
якої були витребувані судом на
підставі ухвали від 27.01.2014 р.

Відповідно до Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою КМУ № 295 від
11.04.2012 р. білінгова система - це
сукупність технічних і програмних
засобів, що виконують функції з
тарифікації, розрахунку платежів за
надані послуги, формування платіжних
документів для абонентів тощо. Згідно з
пп.20 п. 38 цих правил, оператор має право
використовувати сертифіковані на
відповідність вимогам нормативних
документів у сфері телекомунікацій
автоматизовані системи розрахунків за
послуги.

Відтак відповідно до ст. 58, 59 ЦПК
України дані з автоматизованих систем
розрахунків за послуги є належними та
допустимими доказами, оскільки вони
відображають всі послуги, що
надавалися та систему оплати за них.

Враховуючи вищевикладене нарахування
плати за послуги по вищевказаному
номеру відбувалося у повній
відповідності до їх споживання і
замовлення, згідно з обраним тарифним
планом.

У свою чергу позивач свої позовні
вимоги обґрунтовує фотографіями з
телефону. А відповідно до пп.8 п. 36
Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою КМУ № 295 від
11.04.2012 р. споживачі зобов'язані
користуватися в разі використання
лічильників обліку тривалості послуг
тільки такими лічильниками, що мають
документ про підтвердження
відповідності згідно із
законодавством та періодично
проводити метрологічну повірку
лічильників як засобів вимірювальної
техніки. За таких обставин, ні
фотоапарат, ні фотознімки не можливо
вважати відповідним лічильником
обліку. А відтак інформація подана
позивачем судом не приймається до
уваги, оскільки є неналежним та
недопустимим доказом.

Щодо вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди, то стаття 1167 ЦК
України передбачає, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини. У
відповідності до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної шкоди» від 31.03.1995 р. №4,
позивачем має бути доведено в чому
полягає ця шкода, з яких міркувань він
виходив визначаючи розмір шкоди та
якими доказами це підтверджується.

Однак в судовому засіданні було
встановлено, що відповідач не
порушував прав та інтересів позивача, а
тому вимога про стягнення моральної
шкоди є безпідставною.

Враховуючи все вищенаведене, оскільки
позивачем не представлено та судом не
здобуто належних та допустимих доказів
в підтвердження позовних вимог, вважаю,
що в задоволенні позову слід відмовити
за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

в и
р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Київстар»
про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя: Д. Б. Глинська