Справа № 761/5162/14-ц
Провадження №2-з/761/87/2014
У Х В А Л А

іменем України

08 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

при секретарі - Калугіній М.
О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника позивача
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом, в якому
просив поділити майно, набуте за час
шлюбу з відповідачем, визначивши за
ОСОБА_1 право власності на ? частини
легкового автомобіля марки DACIA «Logan», 2006
року випуску, шасі НОМЕР_1 седан, об'єм
двигуна 1,4 см куб., державний номер
НОМЕР_1, вартістю 54 400 грн., та
зобов'язати відповідача виплатити
позивачеві ? вартості вказаного
автомобіля.

03 квітня 2014 року представником
позивача - ОСОБА_3 було подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на вищезазначений транспортний
засіб. Заяву мотивував наявністю
підстав вважати, що спірне майно може
бути відчужене відповідачем або з
майном можуть бути здійснені дії, що
призведуть до зменшення його ринкової
вартості.

Вивчивши подану заяву, суд прийшов до
висновку про її необґрунтованість з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Ці обставини є істотними і необхідними
для забезпечення позову.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року, позов майнового
характеру дозволяється забезпечувати
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Представником позивача не надано
доказів того, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, тобто доказів намагання
відповідача по справі реалізувати
спірне майно або ж вчинити дії,
спрямовані на зменшення його ринкової
вартості.

Крім того, за ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами. Співмірність, зокрема,
полягає у тому, щоб засіб забезпечення
позову відповідач предмету позову за
вартістю.

Враховуючи, що позивач просить визнати
за нею право власності на ?
транспортного засобу та зобов'язати
виплатити відповідача на її користь ?
вартості вказаного майна, суд не
вважає, що позовні вимоги є співмірними
накладенню арешту на все спірне майно.

Таким чином, суд вважає, що припущення
заявника з приводу того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення, є необґрунтованим
та передчасним.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 395 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

У задоволенні заяви представника
позивача про забезпечення позову
шляхом накладення арешту у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: