Ухвала

іменем україни

2 квітня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Гримич
М.К.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до відкритого
акціонерного товариства
«Універсальний банк розвитку та
партнерства», третя особа - товариство
з обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «Український
стандарт», про стягнення коштів за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 17 грудня 2013 року,

встановила:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з указаним позовом, у якому
просила: розірвати договір від 6 травня
2008 року про участь у Фонді фінансування
будівництва виду «А» (далі - ФФБ «А»),
який було укладено між нею та відкритим
акціонерним товариством
«Універсальний банк розвитку та
партнерства» (далі - ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства») та
стягнути з відповідача на її користь 319
412,50 грн, що відповідає її внеску до ФФБ.

Позов мотивовано тим, що 6 травня 2008
року між нею та ВАТ «Універсальний банк
розвитку та партнерства» в особі
Львівської філії вказаного
акціонерного товариства укладено
договір про участь у фінансуванні
будівництва виду «А».

Об'єктом фінансування згідно договору
є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1,
житловою площею 28,8 кв.м. та загальною
площею 57,7 кв. м., розташована на
третьому поверсі вказаного будинку.

Строк введення будинку в експлуатацію
є квітень 2010 року.

Вказувала, що на виконання своїх
зобов'язань вона внесла до ФФБ кошти в
сумі 319 412,5 грн, що відповідає загальній
вартості вимірних одиниць об'єкта
інвестування, про що 7 травня 2008 року їй
було видано свідоцтво про участь у ФФБ
будівництва виду «А» житлових будинків
АДРЕСА_1

Зазначала, що відповідачем, у порушення
умов договору, об'єкт інвестування в
експлуатацію не введений та не
переданий у власність, чим порушено її
право.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 23 жовтня 2013 року
позов задоволено.

Розірвано договір № 1/14 про участь у ФФБ
виду «А» від 6 травня 2008 року, укладений
між ВАТ «Універсальний банк розвитку
та партнерства» в особі Львівської
філії відкритого акціонерного
товариства «Універсальний банк
розвитку та партнерства» та ОСОБА_3

Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Банк Перший» на користь
ОСОБА_3 кошти в сумі 319 412,50 грн та
судовий збір у розмірі 3 194,12 грн.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 17 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
ОСОБА_3 у задоволенні заявленого
позову.

У касаційній скарзі позивач ОСОБА_3
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволенню
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що позивач свої зобовязання за
договором виконав у повному обсязі,
однак відповідач профінансовану їм
квартиру не передав.

Скасовуючи рішення та відмовляючи в
задоволенні позову, апеляційний суд
виходив із того, що об'єкт інвестування
не було введено в експлуатацію і не
реалізовано.

Даний висновок апеляційного суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_3 та ВАТ «Універсал банк розвитку
та партнерства», правонаступником
якого є ПАТ «Банк Перший» було укладень
договір про участь у ФФБ виду «А», на
підставі якою позивач зобов'язалася
передати відповідачу у довірчу
власність грошові кошти у сумі, що
відповідає вартості мірних одиниць
площі об'єкта інвестування на момент
проведення платежу, а останні
зобов'язався ці кошти для фінансування
будівництва житлових будинків АДРЕСА_1,
яке здійснюватиметься ТОВ «Будівельна
компанія «Український стандарт» у
порядку, визначеному Правилами Фонду
фінансування будівництва та цим
договором (а.с.7-14).

Згідно договору, об'єктом інвестування
є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1,
житловою площею 28,8 кв.м. та загальною
площею 57,7 кв.м. Запланований строк
введення будинку в експлуатацію -
квітень 2010 року.

7 травня 2008 року ОСОБА_3, на виконань
зобов'язань за вказаним договором,
внесла кошти у розмірі 319 412, 50 грн. на
рахунок ФФБ (а.с. 16).

Установлено, що будинок АДРЕСА_1, в
якому знаходиться об'єкт інвестування,
в експлуатацію не введено.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України
«Про фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» у
разі порушення забудовником строків
спорудження об'єкта будівництва або у
разі неналежного виконання
управителем своїх обов'язків,
передбачених частиною першою цієї
статті, довіритель має право вимагати
від управителя дострокового
розірвання договору та виплати йому
коштів. Управитель зобов'язаний
виплатити довірителю кошти у сумі, що
визначається відповідно до статті 20
цього Закону при відмові довірителя
від участі у ФФБ і не може бути меншою
за суму, внесену довірителем до ФФБ.
Довіритель не сплачує управителю
винагороду за виплату йому коштів у
разі, якщо довіритель відмовляється
від участі у ФФБ з підстав, визначених
цією частиною.

Згідно з ч. 7 ст. 20 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» сума
коштів, яка підлягає поверненню
довірителю у випадках, передбачених
частинами четвертою - шостою цієї
статті, повертається довірителю
протягом п'яти днів після здійснення
управителем наступної повної
реалізації відповідного об'єкта
інвестування або після введення
об'єкта будівництва в експлуатацію.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що об'єкт інвестування -
будинок АДРЕСА_1 станом на дату
звернення до суду з позовом не був
введений в експлуатацію, тому на цей
час відсутні підстави вважати, що сума
коштів, сплачених у рахунок участі у
фонді фінансування будівництва,
підлягає поверненню.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 17 Закону
України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю» для участі у фонді
фінансування будівництва виду «А»
виплата коштів довірителю не може
здійснюватися за рахунок іншого фонду
фінансування будівництва або власного
майна управителя. Також, з урахуванням
вимог ст. 3 Закону України «Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» виплата коштів
проводиться банком після повернення
забудовником коштів в управління
управителю фонду фінансування
будівництва, які повертаються
довірителю після здійснення
управителем наступної реалізації
відповідного об'єкта інвестування або
після введення об'єкта в експлуатацію.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не були порушені норми
матеріального й процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно ч. 1 ст. 337
ЦПК України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 17 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

М.К. Гримич

О. В. Умнова

І.М. Фаловська