Справа № 743/407/14-ц
Провадження № 2/743/133/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд
Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Нерус Н.І.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт.Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області, третя особа, котра не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Ріпкинська районна державна
нотаріальна контора, про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст.1269,
1270, 1272 ЦК України, звернулась до суду з
позовом, зазначивши, що її матір -
ОСОБА_2, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за
життя мала у власності житловий
будинок з надвірними спорудами, які
позивач успадкувала, однак у зв"язку з
необізнаністю в діючому законодавстві
та необхідністю догляду за спадковим
майном, не звернулася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 просить
визначити їй додатковий тримісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої вимоги, посилаючись на
обставини викладені в заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, надіславши
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Представник Ріпкинської районної
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з"явився, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч.1 ст.11
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач є рідною донькою ОСОБА_2 і
має право на спадкування за законом
після померлої.

З матеріалів справи вбачається,
що після смерті матері позивач
вступила в управління спадковим
майном, а саме житловим будинком та
земельною ділянкою, що розташовані по
АДРЕСА_1.

В той же час, ОСОБА_1 не зверталася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

За повідомленням Ріпкинської районної
державної нотаріальної контори,
спадкова справа після смерті ОСОБА_2, не
заводилась.

З повідомлення Чернігівського МБТІ
вбачається, що право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, не зареєстровано.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з цим, наведені позивачем причини
пропуску строку звернення до
нотаріальної контори не можуть
вважатися поважними, оскільки у ОСОБА_1
не було об"єктивних перешкод
звернутись до нотаріальної контори за
місцем свого проживання, із заявою про
прийняття спадщини.

Викладене підтверджується правовою
позицією висловленою у постанові
судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 26.09.2012 року
у справі № 6-85цс12, за наслідками
неоднакового застосування судом
положень ст.1272 ЦК України.

У вказаній постанові зазначено, що
право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Судова палата ВСУ вказала, що правила
ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути
застосовані лише в тих випадках, коли у
спадкоємця були перешкоди для подання
такої заяви і ці обставини визнані
судом поважними.

В тому випадку, коли у спадкоємця
перешкод не було, але він не
скористався правом на прийняття
спадщини через відсутність інформації,
у тому числі про спадкову масу,
положення ч.3 ст.1272 ЦК України, не
застосовуються.

У відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов"язковим для
всіх судів України, які зобов"язані
привести свою практику у відповідність
із рішенням ВСУ.

Таким чином, позов ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає, оскільки вона належними і
допустимими засобами доказування не
довела тих обставин, на які посилася як
на підставу своїх вимог.

У відповідності до ст.88 ЦПК України,
судові витрати по справі необхідно
віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 208, 209, 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини -
відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до
апеляційного суду Чернігівської
області, через Ріпкинський районний
суд, протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
у цей же строк, з дня отримання його
копії.

Суддя
Є.А.
Жовток