АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/273/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Пархета А. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. УХВАЛА
22 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Подорога В. М. суддів
Бородійчук В. Г. , Демченко В. А. при
секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
третя особа: ОСОБА_8 про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
в с т а н о в и л а :
У червні 2013 року ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_7 про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що ОСОБА_9 є власником бортового
автомобіля марки МАЗ 5335, 1987 року
випуску, д.р.н. НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2. ОСОБА_10 є власником автопричепу
МАЗ 8926, 1987 року випуску, д.р.н. НОМЕР_3, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4. Вказані транспортні засоби
були здані на металобрухт і їх
використовував начальник Уманської
дільниці ЗАТ " Укрвторчермет " Маскатов
Р.П. для перевезення металолому, який їх
купив. Водієм автомобіля був
відповідач по справі. У червні 2012 року
Маскатов Р.П. надав йому документи на
вказаний автомобіль з причепом та
сказав, що віднині транспортні засоби
будуть у його розпорядженні. Маскатов
Р.П. також сказав ОСОБА_7 перегнати
автомобіль з причепом на автостоянку,
яка належить ОСОБА_8 Місцезнаходження
Маскатова Р.П. на даний час йому не
відоме, так як він покинув межі міста
Умані. 13 червня 2012 року відповідач
поставив автомобіль з причепом на
вказану стоянку. Через 10 діб по
проханню відповідача він дав йому 200
грн. - кошти за автостоянку. 26 липня 2012
року він поїхав і виявив відсутність
автомобіля -з причепом на автостоянці.
Охоронець пояснив, що автомобіль
забрав ОСОБА_7 В підтвердження того, що
вказані транспортні засоби перебували
на автостоянці у ОСОБА_8, останній надав
йому квитанцію про те, що вказані
транспортні засоби перебували на
стоянці з 13 червня 2012 року по 08 липня 2012
року. Він намагався неодноразово
зустрітись з відповідачем по справі,
але той уникав зустрічі. Однак він таки
зустрівся з відповідачем і той пояснив
йому, що автомобіль з причепом не брав.
02 жовтня 2012 і 01 червня 2013 років ОСОБА_9 і
ОСОБА_10 надали йому довіреності на
розпорядження автомобілем та
автопричепом. Він неодноразово
звертався у правоохоронні органи по
питанню незаконного заволодіння
відповідачем транспортними засобами,
однак отримував відповідь, що у діях
ОСОБА_7 відсутній склад злочину та
рекомендовано звернутися до суду з
позовом в порядку цивільного
судочинства. Тому ним і подано до суду
Просив витребувати у ОСОБА_7 належний
ОСОБА_9 автомобіль та належний ОСОБА_10
автопричіп та передати ці транспортні
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
вартість оцінки транспортних засобів
та судові витрати.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 27
листопада 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, не надання
належної оцінки наявним в матеріалах
справи доказам, не сприяння повному,
об'єктивному та неупередженому
розгляді справи, незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції та не відповідність
фактичним обставинам справи.

Просив, рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 листопада 2013 скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, і це
підтверджується матеріалами справи, що
у користуванні начальника Уманській
дільниці ЗАТ " Укрвторчермет "
Маскатова Р.П. з кінця 2011 по липень 2012
роки знаходився автомобіль МАЗ з
причепом. ОСОБА_9 є власником бортового
автомобіля марки МАЗ 5335, 1987 року
випуску, д.р.н. НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2. ОСОБА_10 є власником автопричепу
МАЗ 8926, 1987 року випуску, д.р.н. НОМЕР_3, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4. Яким чином і на підставі яких
документів вказані транспортні засоби
були у користуванні Маскатова Р.П.
позивачем не доведено. За усною
вказівкою начальника дільниці керував
ними ОСОБА_7, який належним чином у
Уманській дільниці ЗАТ " Укрвторчермет
" оформлений не був. 13 червня 2012 року за
вказівкою Начальника Уманської
дільниці ОСОБА_7 поставив автомобіль
МАЗ з причепом на автостоянку
приватного підприємця ОСОБА_8 Через
декілька днів за вказівкою Маскатова
Р.П. зняв з автомобіля МАЗ акумулятор і
віддав його власнику. Позивачем 26 липня
2012 року була виявлена відсутність
вищевказаних автомобіля з причепом на
автостоянці. В послідуючому, 04 грудня
2012 року ОСОБА_6 звернувся з заявою про
викрадення транспортних засобів до
Уманського МВ УМВС України у
Черкаській області. По результатах
перевірки 07 грудня 2012 року
оперуповноваженим СКР Уманського МВ
УМВС Пархоменко Ю.В. зроблений
висновок, згідно якого умисного
незаконного заволодіння транспортними
засобами не встановлено. Між ОСОБА_6 та
Маскатовим Р.П. мали місце
цивільно-правові відносини по
вирішенню яких ОСОБА_6 рекомендовано
звернутись до суду в порядку
приватного звинувачення. 17 вересня 2013
року ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6
звернулись з заявою до Уманського МВ
УМВС про скоєння злочину,
передбаченого ч.2 ст. 289 КК України
ОСОБА_7, відповідачем по справі. По
вказаній заяві проведена перевірка по
результатах якої 25 вересня 2013 року
оперуповноваженим СКР Уманського МВ
УМВС Пархоменко Ю.В. зроблений
висновок, згідно якого факт вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України
ОСОБА_7 чи іншою особою не підтвердився.
16 жовтня 2013 року ОСОБА_6 подав скаргу на
даний висновок. Ухвалою Уманського
міськрайонного суду від 17 жовтня 2013
року скаржнику повернена його скарга
про скасування висновку, зобов'язання
оперуповноваженого внести відомості
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань та проведення досудового
розслідування в зв'язку з тим, що скарга
не підлягає розгляду у суді.

Судом першої інстанції зазначено, ч.
3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

До показів ОСОБА_8 та ОСОБА_14
стосовно забирання транспортних
засобів та оплати за стоянку суд першої
інстанції підійшов критично,
посилаючись на те, що вони не
відповідають зібраним по справі
доказам та протирічать одне одному.

З такими висновками погоджується і
судова колегія.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку вказаним обставинам і дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, доводи
апелянта про незаконність та
необґрунтованість рішення суду слід
вважати такими, що не заслуговують на
увагу.

Інші обставини, зазначені в
апеляції, зокрема, про доведеність
висновком оперуповноваженого СКР
Уманського МВ УМВС капітана міліції
Пархоменка Ю.В. від 25 вересня 2013 року
(а.с. 88) факту вивезення з автостоянки
автомобіля з причепом відповідачем не
спростовують висновок суду першої
інстанції про недоведеність заявлених
позовних вимог та не являються
підставою для задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 27
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий :

Судді :