Справа № 661/3779/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року

Новокаховський міський суд
Херсонської області в складі :

головуючого - судді Ведяшкіної Ю.В.

при секретарі - Коваль О.Ю.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

відповідачки - ОСОБА_5

прокурора прокуратури м. Нова Каховка
Херсонської області - Зінкевич Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нова Каховка
Херсонської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
Новокаховський МС УДМС України в
Херсонській області, про позбавлення
права користування житловим
приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_2, які діють в інтересах
ОСОБА_8, який в свою чергу виступає в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_5,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Новокаховської міської ради
Херсонської області, прокурор м. Нова
Каховка Херсонської області, приватний
нотаріус Новокаховського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, законний
представник неповнолітнього ОСОБА_3 -
ОСОБА_11, про визнання договору купівлі -
продажу та договору дарування квартири
недійсними,

у с т а н
о в и в :

08 серпня 2013 року ОСОБА_7
звернулася до суду із зазначеним
позовом в якому просила суд позбавити
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 права
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначила, що їй на праві
власності належить квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1. В
спірній квартирі зареєстровані, але не
проживає колишній власник квартири
ОСОБА_8 та члени його сім'ї: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 Реєстрація відповідачів в
спірній квартирі призводить до
додаткових витрат по оплаті
комунальних послуг, позбавляє її права
зареєструвати членів своєї родини в
спірній квартирі, оскільки їх
реєстрація не можлива без дозволу
відповідачів, тобто призводить до
порушення її прав, як власника спірної
квартири.

29 листопада 2013 року ОСОБА_4,
ОСОБА_2, які діють в інтересах ОСОБА_8,
який в свою чергу виступає в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 звернулися до
суду із зустрічним позовом, а пізніше з
уточненнями до нього, в яких просили
суд : визнати недійсним з моменту
його вчинення договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 03 лютого 2012
року між ОСОБА_9, яка діяла від імені
ОСОБА_8, і ОСОБА_5 Застосувати до цього
правочину правові наслідки
недійсності правочинів, а саме:
повернути квартиру АДРЕСА_1 її власнику
ОСОБА_8, повернути ОСОБА_5 кошти,
фактично отримані ОСОБА_9 за продаж
спірної квартири; визнати недійсним
договір дарування квартири АДРЕСА_1 від
18 липня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 І
ОСОБА_7; визнати ОСОБА_7 добросовісним
набувачем квартири АДРЕСА_1 відповідно
до договору дарування від 18 липня 2012
року, укладеного між ОСОБА_5 І ОСОБА_7;
витребувати від ОСОБА_7, як
добросовісного набувача, на користь
ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивачі зазначили, що ОСОБА_8 про
укладення ОСОБА_9 договору купівлі -
продажу спірної квартири від 03 лютого
2012 року з ОСОБА_5, стало відомо в квітні
2012 року зі слів ОСОБА_12 Вказаний
договір купівлі - продажу вважають
недійсним з підстав, передбачених ч. 1
ст. 215 ЦК України, оскільки він
укладений без врахування прав
неповнолітнього ОСОБА_3 на
користування спірною квартирою, бо
договір був укладений без попередньої
згоди органу опіки та піклування, хоча
ОСОБА_9 є рідною сестрою ОСОБА_8 та їй
було відомо про наявність у власника
спірної квартири неповнолітньої
дитини.

На підставі договору дарування
від 18 липня 2012 року ОСОБА_5 передала
спірну квартиру у власність ОСОБА_7
безоплатно, тому вважають ОСОБА_7,
добросовісним набувачем, та у
відповідності до ч. 3 ст. 388 ЦК України
просять суд витребувати від ОСОБА_7, як
добросовісного набувача, на користь
ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача, позов ОСОБА_7 підтримала з
підстав наведених у позові та просила
його задовольнити, а зустрічний позов
ОСОБА_4, ОСОБА_2, які діють в інтересах
ОСОБА_8 не визнала посилаючись на те, що
представники ОСОБА_8 не вірно обрали
спосіб захисту, оскільки ОСОБА_7 не є
стороною недійсного договору, тому до
неї не може бути заявлена вимога про
витребування майна від добросовісного
набувача.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позов ОСОБА_7 не визнала
посилаючись на недійсність договору
купівлі - продажу від 03 лютого 2012 року,
що на її думку, є підставою для
витребування спірної квартири від
добросовісного набувача ОСОБА_7 та
повернення спірної квартири у
власність її сина ОСОБА_8, зустрічний
позов як представник ОСОБА_8 підтримала
з підстав наведених в зустрічній
позовній заяві та в заявах про
уточнення позову.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позов ОСОБА_7 не визнав та просив
відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_8 - ОСОБА_4 позов ОСОБА_7 не визнав
посилаючись на недійсність договору
купівлі - продажу від 03 лютого 2012 року,
що на його думку, є підставою для
витребування спірної квартири від
добросовісного набувача ОСОБА_7 та
повернення спірної квартири у
власність ОСОБА_8, зустрічний позов як
представник ОСОБА_8 підтримав з підстав
наведених в зустрічній позовній заяві
та в заявах про уточнення позову.

В судовому засідання прокурор
прокуратури м. Нова Каховка
Херсонської області не заперечувала
проти задоволення зустрічного позову в
разі встановлення судом порушення прав
неповнолітнього на користування
спірною квартирою.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_9 зустрічний позов визнала
посилаючись на те, що під час укладання
спірного договору купівлі - продажу їй
було відомо про наявність у її брата
ОСОБА_8 неповнолітньої дитини, але
договір було укладено, у зв'язку з
необхідність сплати борги ОСОБА_8, тому
кошти отримані за цим договором вона
спрямувала на сплату боргів ОСОБА_8

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_5 зустрічний позов не визнала
посилаючись на те, що з її боку не було
допущено ні яких порушень чинного
законодавства при укладанні спірного
договору купівлі - продажу, оскільки на
момент його укладання їй не було
відомо про наявність у власника
квартири неповнолітньої дитини, умови
договору нею виконані в повному обсязі,
бо нею за квартиру було передано ОСОБА_9
обумовлену суму грошових коштів, які
остання витратила на сплату боргів
власника квартири ОСОБА_8 На її вимогу
члени сім'ї власника виселилися зі
спірної квартири та на протязі
тривалого часу не мали до неї ні яких
претензій, тому вона на свій розсуд
розпорядилася належною їй квартирою та
подарувала її ОСОБА_7

В судове засідання представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Новокаховського МС УДМС України в
Херсонській області, не з'явився,
повідомлення про згоду на участь в
справі від нього не надходило.

В судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
органу опіки та піклування виконавчого
комітету Новокаховської міської ради
Херсонської області, не заперечувала
проти задоволення зустрічного позову
посилаючись на недійсність договору
купівлі - продажу від 03 лютого 2012 року,
оскільки він був укладений без
врахування прав неповнолітнього на
користування спірною квартирою.

В судовому засіданні третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: приватний нотаріус
Новокаховського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
заперечувала проти задоволення
зустрічного позову посилаючись на те,
що договір купівлі - продажу від 03
лютого 2012 року був нею посвідчений у
відповідності до вимог чинного
законодавства, оскільки з наданих їй
документів не вбачалося, що ОСОБА_8 має
неповнолітню дитину.

В судовому засіданні третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_11, не
заперечувала проти задоволення
зустрічного позову та пояснила, що її
неповнолітній син ОСОБА_3 забезпечений
житлом, оскільки проживає з нею в
квартирі, частина якої належить їй на
праві приватної власності, де він
зареєстрований. В спірній квартирі
вона проживала з дитиною до серпня 2004
року, тобто до моменту коли дитині
виповнилося три місяці, після чого
повернулася проживати разом із дитиною
до своїх батьків, оскільки подружнє
життя з ОСОБА_8 не склалося.

Заслухавши пояснення учасників
цивільного процесу, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

Так, судом встановлено, що на
підставі договору дарування від 21.12.2004
року ОСОБА_8 на праві приватної
власності належала квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, в якій
крім нього були зареєстровані члени
його сім'ї: мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3

З 25 лютого 2009 року ОСОБА_8 відбуває
міру кримінального покарання у
Дар"ївській виправній колонії УДДУПВП
у Херсонській області.

На виконанні у відділі ДВС
Новокаховського міського управління
юстиції перебували виконавчі
провадження про стягнення з ОСОБА_8
грошових коштів на користь фізичної
особи та кредитної спілки, у зв'язку з
чим на спірну квартиру державним
виконавцем було накладено арешт та
розпочаті дії щодо реалізації спірної
квартири, а 02.02.2012 року ОСОБА_9
перераховано на розрахунковий рахунок
ВДВС у м. Нова Каховка 102089,94 грн., за що
сплачено банку комісійну винагороду в
сумі 1020,90 грн., що сторонами не
оспорюється та підтверджено
показаннями свідка ОСОБА_13

11 липня 2011 року ОСОБА_8 видав на
ім'я своєї сестри ОСОБА_9 нотаріально
посвідчену довіреність, якою
уповноважив ОСОБА_9, в тому числі,
управляти та розпоряджатися всім його
майном, на підставі якої 03 лютого 2012
року ОСОБА_9 від імені ОСОБА_8 уклала з
ОСОБА_5 договір купівлі - продажу,
відповідно до якого, ОСОБА_9 передала, а
ОСОБА_5 прийняла у власність за
обумовлену грошову суму квартиру
АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 200 340 грн.
Представник продавця, своїм підписом
під цим договором підтверджує
проведення зі сторони покупця повного
розрахунку за продану квартиру та
відсутність щодо нього претензій
фінансового характеру (п.3
Договору).Вказаний договір нотаріально
посвідчений, право власності ОСОБА_5 на
спірну квартиру зареєстровано у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

18 липня 2012 року нотаріально
посвідчений договір дарування,
відповідно до якого ОСОБА_5 передає
спірну квартиру у власність ОСОБА_7
безоплатно. Право власності ОСОБА_7 на
спірну квартиру зареєстровано у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 203 ЦК
України правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей; відповідно до ч. 1
ст. 216 ЦК України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержавно, за цінами,
які існують на момент відшкодування;
відповідно до ч. 1, 3 ст. 388 ЦК України
якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або
особою, якій він передав майно у
володіння;

2) було викрадене у власника або
особи, якій він передав майно у
володіння;

3) вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Якщо майно було набуте
безвідплатно в особи, яка не мала права
його відчужувати, власник має право
витребували його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

Відповідно до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" реституція як
спосіб захисту цивільного права
(частина перша статті 216 ЦК)
застосовується лише в разі наявності
між сторонами укладеного договору,
який є нікчемним чи який визнано
недійсним. У зв'язку з чим вимога про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, за
правилами реституції може бути
пред'явлена тільки стороні недійсного
правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК
не може застосовуватися як підстава
позову про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, яке було відчужене третій
особі. Не підлягають задоволенню
позови власників майна про визнання
недійсності наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.

В цьому разі майно може бути
витребувано від особи, яка не є
стороною недійсного правочину, шляхом
подання віндикаційного позову, зокрема
від добросовісного набувача - з
підстав, передбачених частиною першою
статті 388 ЦК України.

Отже, аналізуючи встановлені по
справі обставини та наведені норми
чинного законодавства, суд вважає, що
зустрічний позов задоволенню не
підлягає, оскільки позивачами не вірно
обраний спосіб захисту порушеного
права, бо як вже було зазначено вище,
сторона оспорюваного правочину ОСОБА_5
ще 18.07.2012 року скористалася своїм
правом, гарантованим законом, та
розпорядилася спірною квартирою,
подарувавши її ОСОБА_7, тобто спірна
квартира була відчужена третій особі,
тому норма частини першої статті 216 ЦК,
в даному випадку, не може
застосовуватися як підстава позову про
повернення майна, оскільки в цьому разі
майно може бути витребувано від особи,
яка не є стороною недійсного правочину,
шляхом подання віндикаційного позову,
зокрема від добросовісного набувача - з
підстав, передбачених частиною першою
статті 388 ЦК України, але позивачі за
зустрічним позовом не зверталися до
суду із такими вимогами та не надавали
суду докази на існування таких
обставин; посилання позивачів за
зустрічним позовом на вимоги ч. 3 ст. 388
ЦК України, як на підставу витребування
спірного майна від ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_8, то вони є безпідставними, бо
також розповсюджується на сторони
недійсного правочину; посилання
позивачів за зустрічним позовом на
наявність документів під назвою
"договір про намір" та "договір
завдатку", як на підставу недійсності
спірного договору купівлі - продажу,
суд не приймає до уваги, оскільки
позивачами не заявлялися вимоги про
визнання оспорюваного договору
недійсним з таких підстав; посилання
позивачів за зустрічним позовом на ту
обставину, що ОСОБА_5 та приватному
нотаріусу, який посвідчував
оспорюваний договір купівлі - продажу,
було відомо про наявність у ОСОБА_8
неповнолітньої дитини, оскільки це
було відомо сину ОСОБА_5 - ОСОБА_14, суд
сприймає критично, оскільки таке
твердження не підтверджується
належними та достовірними доказами, а
натомість спростовується самим
договором купівлі - продажу та
матеріалами представленими нотаріусу
для його укладання. .

Що стосується первісного позову
ОСОБА_7 про позбавлення ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 права користування спірним
житловим приміщенням, то він підлягає
задоволенню, оскільки як встановлено в
судовому засіданні та не оспорюється
сторонами, відповідач ОСОБА_3, після
оформлення спірного договору купівлі -
продажу, на вимоги ОСОБА_5, виїхав зі
спірної квартири; відповідачка ОСОБА_2
на час укладання спірного договору
купівлі - продажу перебувала в місцях
позбавлення волі, та після повернення
до спірної квартири не вселялася, тобто
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 в спірній
квартирі хоча зареєстровані, але
фактично не проживають, а відповідач
ОСОБА_8 на теперішній час перебуває в
місцях позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд; згідно ч. 1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. При цьому відповідно
до ст. 391 ЦК України власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном; за змістом
ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі, в тому числі
остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Отже, враховуючи, що в судовому
засіданні не спростовано законність
набуття ОСОБА_7 права власності на
спірну квартиру, тому вона як власник
спірної квартири має право володіти,
користуватися, розпоряджатися своїм
майном на власний розсуд, в тому числі
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні нею права користування та
розпорядження своїм майном та оскільки
в судовому засіданні встановлено, що
відповідачі не проживають в спірній
квартирі та не довели належними та
достовірними доказами своє право на
користування спірною квартирою, тому
позов ОСОБА_7 про позбавлення ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_8 права користування
спірним житловим приміщенням, підлягає
задоволенню.

На підставі ст. ст. 16, 203, ч. 1 ст. 216,
ч. 1, 3 ст. 388, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, 391 ЦК
України, ч. 4 ст. 12 Закону України "Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей", ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні"; керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209,
212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України суд, -

в и р і
ш и в:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
Новокаховський МС УДМС України в
Херсонській області, про позбавлення
права користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8
права користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4, ОСОБА_2, які діють в інтересах
ОСОБА_8, який в свою чергу виступає в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_5,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Новокаховської міської ради
Херсонської області, прокурор м. Нова
Каховка Херсонської області, приватний
нотаріус Новокаховського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, законний
представник неповнолітнього ОСОБА_3 -
ОСОБА_11, про визнання договору купівлі -
продажу та договору дарування квартири
недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна