Єдиний унікальний номер 205/934/14-ц
Справа № 2/205/1928/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Дніпроважмаш» до ОСОБА_1, третя особа
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2014 року звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1,
третя особа Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
будівля гуртожитку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 є власністю ПАТ
«Дніпроважмаш». ОСОБА_1 було надано у
тимчасове платне користування кімнату
в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. З
травня 2013 року відповідач не проживає у
гуртожитку.

Позивач просив суд усунути перешкоди в
праві користування власністю шляхом
зняття з реєстрації ОСОБА_1 та визнати
ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача надав суду заяву,
в якій просив справу розглядати без
його участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив. Письмових заяв від нього не
надходило.

Представник Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що гуртожиток,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
належить ПАТ «Дніпроважмаш», що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав КП «ДМБТІ»
Дніпропетровської обласної ради №
31168988 (а.с. 13 оберт).

ОСОБА_1 було надано у тимчасове
користування кімнату в гуртожитку за
адресою: АДРЕСА_1, в зв'язку з чим він був
зареєстрований за зазначеною адресою.
Станом на 01 грудня 2013 року ОСОБА_1 на ПАТ
«Дніпроважмаш» не працює (а.с. 4, 5, 12).

За місцем реєстрації ОСОБА_1 з травня 2013
року не проживає, що підтверджується
актами від 31 травня 2013 року, 27 червня 2013
року, 31 липня 2013 року, 30 серпня 2013 року, 30
вересня 2013 року та 31 жовтня 2013 року (а.с.
6-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Відповідно до ст. 124 ЖК України
робітники і службовці, що припинили
трудові відносини з підприємством,
установою, організацією підлягають
виселенню з службового жилого
приміщення з усіма особами, які з ними
проживають, без надання іншого жилого
приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 ЖК України
сезонні, тимчасові працівники і особи,
що працювали за строковим трудовим
договором, які припинили роботу, а
також особи, що вчились у навчальних
закладах і вибули з них, підлягають
виселенню без надання іншого жилого
приміщення з гуртожитку, який їм було
надано у зв'язку з роботою чи навчанням.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В силу ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Також, в силу ст. 6 вищезазначеного
Закону, громадянин України
зобов'язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
проводиться за рішенням суду. Однією з
підстав зняття з реєстрації є
позбавлення права користування жилим
приміщенням.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Позивачем при поданні позову було
сплачено судовий збір у розмірі 244 грн.
(а.с. 1), тому з відповідача на користь
позивача також слід стягнути судові
витрати, які ним було сплачено при
поданні позову, а саме: судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. ст. 15-16, 321, 391
ЦК України, ст. ст. 71-72, 124, 132 ЖК України,
ст. ст. 10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215,
218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Дніпроважмаш» до ОСОБА_1, третя особа
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації - задовольнити.

Усунути Публічному акціонерному
товариству «Дніпроважмаш» перешкоди у
праві користування власністю шляхом
зняття з реєстрації ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дніпроважмаш» судовий збір у розмірі
244 грн. (двісті сорок чотири гривні).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В.
Залімська