Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року Справа №607/4099/14-ц
Тернопільський міськрайонний
суд Тернопільської області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандзій В.П.,

представника
заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за заявою ОСОБА_2, з участю
заінтересованої особи - Тернопільської
районної державної нотаріальної
контори, про встановлення факту
прийняття спадщини, -

в с т а н о
в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про
встановлення юридичного факту
прийняття спадщини. В обґрунтування
поданої заяви зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3,
яка за сім років до своєї смерті, а саме
22 березня 2005 року склала заповіт,
згідно якого все її майно. де б воно не
було і з чого б не складалося, і взагалі
все те, що їй буде належати на день
смерті і на що вона за законом матиме
право заповіла ОСОБА_4 Після смерті
ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, та
земельну ділянку розміром 0,10 га.,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
згідно рішення Буцнівської сільської
ради Тернопільського району
Тернопільської області від 24 січня 2009
року №285 є власником вказаної
земельної ділянки, що також
підтверджується державним актом про
право власності на земельну ділянку
серія ЯЖ №852751. Після смерті бабусі
заявник фактично своєчасно прийняла
спадщину і на даний час користується
спадковим майном, доглядає та обробляє
земельну ділянку, підтримує порядок в
житловому будинку. З приводу
оформлення документів на отримання
спадщини ОСОБА_2 своєчасно не змогла
звернутися в нотаріальну контору,
оскільки тяжко переживала втрату
бабусі, з якою перебувала у близьких
стосунках, мала проблеми зі своїм
здоров'ям та здоров'ям дитини.
Звернувшись в усній формі в
нотаріальну контору, заявнику було
повідомлено, що вона пропустила строк
на звернення із заявою про прийняття
спадщини та рекомендовано звернутись
із цим питанням до суду. Крім того,
нотаріус державної нотаріальної
контори відмовила ОСОБА_2 у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
мотивуючи тим, що вона надала
недостатньо документів, які необхідні
для підтвердження в нотаріальному
порядку факту прийняття спадщини, а
тому заявник змушена звернутись до
суду із заявою про встановлення факту
прийняття спадщини з метою оформлення
права на спадкове майно. За вказаних
вище обставин ОСОБА_2 просить
встановити факт прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається із
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1, та земельної ділянки розміром
0,10 га., цільове призначення - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, яка згідно рішення Буцнівської
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області від 24 січня 2009
року №285 є власником вказаної
земельної ділянки, що також
підтверджується державним актом про
право власності на земельну ділянку
серія ЯЖ №852751.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 подану заяву
підтримала, з підстав в ній наведених,
просила задовольнити. При цьому
додатково пояснила, що на час смерті
ОСОБА_3, ОСОБА_2 проживала в м.Тернополі,
однак майже щодня відвідувала бабусю в
с.Буцнів Тернопільського району
Тернопільської області, де допомагала
по господарству. За тиждень до смерті
спадкодавця будинок ,в якому ОСОБА_3
проживала, згорів, а тому представник
заявника забрала свекруху в с.Товсте
Гусятинського району Тернопільської
області, де проживає її матір. ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Товсте
Гусятинського району Тернопільської
області, про що Товстенською сільською
радою видано свідоцтво про смерть

Представник заінтересованої особи -
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, однак на адресу
суду надійшов лист про розгляд справи у
його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника
заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали
справи вважає, що заява не підлягає до
задоволення виходячи із таких
міркувань.

22 березня 2005 року ОСОБА_3 на випадок
смерті склала заповіт, згідно якого все
своє майно, з чого б воно не складалося
і де б не знаходилося, і все те, на що
вона за законом матиме право заповідає
ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого
Товстенькою сільською радою
Гусятинського району Тернопільської
області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент смерті ОСОБА_3 була власником
земельної ділянки площею 0,10 га., що
розташована в АДРЕСА_1, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серія ЯЖ №852751 від 15 вересня 2009 року, а
також домоволодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1, що вбачається із витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №20626361 від 20 жовтня 2008 року,
виданого Тернопільським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації.

31 січня 2014 року завідувач
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори винесла
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, якою відмовила
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку
з тим, що спадкоємець пропустила строк
для прийняття спадщини, встановлений
ст.ст.1268-1272 ЦК України.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

В силу ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщин,
вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив
про відмову від неї.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №5 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» визначено, що заява про
встановлення факту прийняття спадщини
та місця її відкриття може бути
розглянута судом у порядку окремого
провадження, якщо орган, який вчиняє
нотаріальні дії, не вправі видати
заявникові свідоцтво про право на
спадщину через відсутність або
недостатність документів, що необхідні
для підтвердження в нотаріальному
порядку факту вступу в управління або
володіння спадковим майном.

В поданій заяві ОСОБА_2 посилається на
те, що нотаріус відмовив їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
мотивуючи тим, що вона надала
недостатньо документів, які необхідні
для підтвердження в нотаріальному
порядку факту прийняття спадщини.

Разом з тим, як вбачається з постанови
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, нотаріус прийняла рішення про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину у зв'язку з тим, що спадкоємець
ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття
спадщини. Доказів на підтвердження
того, що заявниця постійно проживала
разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини та вважається
такою, що прийняла спадщину (довідка
органу місцевого самоврядування,
реєстраційний запис у паспорті
спадкоємця або в будинковій книзі),
остання суду не надала. Крім того,
представник заявника в судовому
засіданні підтвердила, що на час смерті
спадкодавця ОСОБА_2 постійно проживала
в м.Тернополі.

Згідно п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику в справах
про спадкування», якщо постійне
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не підтверджено
відповідними документами у зв'язку з
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини, спадкоємець має
право звернутися в суд з заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оцінивши докази по справі
в їх повній сукупності, а також
зважаючи на те, що заявник, у
встановлений законом строк не подавала
до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, до суду з позовом
про надання їй додаткового строку для
подання такої заяви не зверталася, та
не представила доказів на
підтвердження того, що на час відкриття
спадщини постійно проживала із
спадкодавцем, суд приходить до
висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_2
про встановлення факту прийняття
спадщини слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 213, 215, 234, 256, 259, 294 ЦПК України,
ст.ст.1268-1272 ЦК України, Постановою
Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», Постановою Пленуму ВСУ №7
від 30 травня 2008 року «Про судову
практику в справах про спадкування»,
суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, з участю
заінтересованої особи - Тернопільської
районної державної нотаріальної
контори, про встановлення факту
прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська