РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/1500/14-ц
Пр. № 2о/521/125/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м.
Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту належності до
польської національності,
заінтересовані особи: відділ
реєстрації актів цивільного стану в
Малиновському районі Одеського
міського управління юстиції м. Одеси,
відділ реєстрації актів цивільного
стану в Київському районі Одеського
міського управління юстиції м. Одеси,

встановив

У лютому 2014р. ОСОБА_2, звернувся до суду
з уточненою та доповненою в подальшому
заявою, посилаючись на те, що його мати
ОСОБА_7, та її батьки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 належали до польської
національності. Рідний батько заявника
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 також належав до
польської національності. В 1983р. мати
заявника ОСОБА_7 вийшла заміж та
змінила своє прізвище на ОСОБА_7
Заявник зазначав, що зі слів його
матері та бабусі йому було відомо, що в
період СРСР його батьки, та їх батьки
приховували свою справжню
національність, побоюючись
переслідувань з боку держави. Особливо
це стосувалось «поляків» та інших
національних меншин, тому в паспорті в
графі національність вони зазначали
іншу національність «українець».
Стверджував, що в його сім'ї з дитинства
дотримувались польських традицій,
святкували всі католицькі свята,
вивчали польську мову. На сьогоднішній
день він продовжує шанувати традиції
своєї сім'ї, сповідує римо-католицьке
віросповідання, він та його син
навчають польську мову. Оскільки мати,
баба та дід були поляками, він також
вважає, що також має право на
відновлення національності своїх
предків та на внесення змін до
правовстановлюючих документів із
зазначенням національності «поляк»,
відновивши свою дійсну національність,
як це передбачено Законом України «Про
національні меншини».

З метою відновлення своєї
національності заявник звертався до
відділу реєстрації актів цивільного
стану в Малиновському районі Одеського
міського управління юстиції м. Одеси, з
проханням про внесення змін до свого
актового запису про народження №594 від
18.09.1964 року, а саме в графі відомості про
матір виправити національність з
«українка» на «полька», але йому було
відмовлено.

Так як зміна національності не входить
до компетенції відділів РАЦС, тому
вказана відмова не дає можливості
реалізувати право на вибір
національності, передбачене ст.11
Закону України «Про національні
меншини в Україні», згідно якої
громадяни України мають право вільно
обирати та відновлювати
національність.

Оскільки в позасудовому порядку
змінити національність неможливо
заявник змушений звернутись до суду
для вирішення цього питання.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав
свою заяву та просив її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в
судове засідання не з'явилися, подали
до суду листи про розгляд справи за
їх відсутності, в яких зазначити, що при
вирішенні справи покладаються на
розсуд суду.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
приймає рішення за наявними в справі
доказами.

Згідно ч.2 п.5 ст.234 ЦПК
України суд розглядає в
порядку окремого провадження
справи про встановлення фактів , що
мають юридичне значення.

Статтею 256 ЦПК України
передбачено, що в судовому
порядку можуть бути встановлені
факти, від яких залежить
виникнення, зміна, або припинення
особистих, майнових прав фізичних осіб,
якщо законом не визначено
іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 300 ЦК України
фізична особа має право на
збереження своєї національної,
культурної, релігійної, мовної
самобутності, а також на правильний
вибір форм та способів
прояву своєї
індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Встановлення факту приналежності до
польської національності заявникові
необхідно для того, щоб відновити та
зберегти етнічне походження свого
роду.

Таким чином, факт, що просить
встановити заявник має юридичне
значення.

Суд, заслухавши пояснення заявника,
заінтересованої особи, вивчивши
матеріали справи, вважає, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2
народився ІНФОРМАЦІЯ_7, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим 18
вересня 1964р. Київським рай бюро ЗАГС
(а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_2, його батьками є - ОСОБА_6,
національність «болгарин» та ОСОБА_7,
національність «українка» (а.с.4).

Встановлено, що ОСОБА_6, та ОСОБА_7,
перебували в шлюбі, зареєстрованому
11.12.1962р. Приморським рай бюро ЗАГС,
актовий запис №2087 (а.с.10).

Батьками ОСОБА_7 були ОСОБА_8 та ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками були
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.15).

Зі змісту архівної довідки Державного
архіву Одеської області від 19.02.2014р.
№Д-192 вбачається, що в метричній книзі
Воскресенській, на Середньому Фонтані
церкви м. Одеси за 1914р. є запис №5 про
народження наступного змісту: син
ОСОБА_8 народився по мимо шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_2, хрещений 23 березня 1914р.;
мати: християнка Люблінської губернії
Томашевського уїзду гмини
Петержанська села Новоселка ОСОБА_11. На
підставі висновку ОАГС УМ УМГБ
Одеської області від 05.10.1950р. у даний
запис внесено батька - ОСОБА_10 (а.с.19).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8
помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4, померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.9).

Судом встановлено, що у заявника ОСОБА_2
є син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, в графі національність
батька зазначено: «болгарин» (а.с.26).

Свідок: ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що її батьки та їх батьки були
поляками.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснив, що в їх сім'ї дотримуються
польських традицій, святкують всі
католицькі свята, вивчають польську
мову.

Згідно ст. 55 Конституції України
права і свободи громадян захищаються
судом.

Це означає, що суд не може відмовити у
правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їхні права і свободи
порушені або порушуються, створені або
створюються перешкоди для їх
реалізації, або мають місце інші
ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України
держава сприяє консолідації та
розвиткові української нації, її
історичної свідомості, традицій,
культури, а також розвиткові етнічної,
культурної, мовної та релігійної
самобутності всіх кордонних народів і
національних меншин України.

Національність - національна
ідентичність, належність особи до
певної нації (або іншої етнічної групи
(спільності), яка визначається як
відмінними особливостями етнічної
групи (мова, звичаї і традиції,
культура, фізіологічні риси
(належність до певного типу тощо), яких
дотримується особа, так і особистим
почуттям належності до етнічної
спільності - почуттям національної
ідентичності.

З метою гарантування національним
меншинам права на вільний розвиток
прийнято Закон України «Про
національні меншини в Україні».

У відповідності до ст. 3 вказаного
Закону до національних меншин
належать групи громадян України, які не
є українцями за національністю,
виявляють почуття національного
самоусвідомлення та спільності між
собою.

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону
громадяни України мають право вільно
обирати та відновлювати
національність. Примушення громадян у
будь-якій формі до відмови від своєї
національності не допускається.

Оскільки в судовому засіданні знайшов
підтвердження факт того, що батько та
мати заявника були поляками, заявник
також має право на відновлення
національності своїх предків та на
внесення змін до правовстановлюючих
документів із зазначенням
національності «полька», як це
передбачено Законом України «Про
національні меншини».

Встановлення факту національної
ідентичності заявнику необхідне для
впорядкування документів, для
реалізації особистих прав -
підтвердження польського походження
його роду, цей факт має юридичне
значення, оскільки з 07.08.2007 року згідно
із Законом «Про карту поляка»,
ухваленого Сеймом Республіки Польща
тому цим громадянам України польського
походження надаються окремі пільги та
гарантії, а ситуація що склалась, може
позбавити заявника та його нащадків
права скористатись вказаними правами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що встановлення
юридичного факту належності заявника
до польської національності не порушує
права та інтереси третіх осіб, а тому
суд вирішує задовольнити заяву ОСОБА_2,
та встановити юридичний факт того, що
заявник ОСОБА_2, належить до польської
національності, оскільки є сином
матері полячки.

У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК
України суд вправі встановити факт
приналежності до польської
національності .

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України, Закон
України «Про національні меншини в
Україні», ст.ст. 4, 10, 30, 57, 60, 212-215, 218, 256-259
ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту
належності до польської
національності, заінтересовані особи:
відділ реєстрації актів цивільного
стану в Малиновському районі Одеського
міського управління юстиції м. Одеси,
відділ реєстрації актів цивільного
стану в Київському районі Одеського
міського управління юстиції м. Одеси -
задовольнити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженца м. Одеси, жителя
м. Одеси до національності «поляк».

Внести зміни в актовий запис №594 від 18
вересня 1964року свідоцтва про
народження ОСОБА_2, виданого Києвським
р/б ЗАГС м. Одеси де в графі
«національність матері» вказати
національність - «полька».

Внести зміни в актовий запис №405 від 25
березня 1993року свідоцтва про
народження ОСОБА_14, виданого відділом
ЗАГС Київського РИК м. Одеси де в графі
«національність батька» вказати
національність - «поляк».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня з дня
проголошення судового рішення.

Суддя:
О.М. Сегеда

06.03.2014