АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1986/2014 р.
Головуючий І-ої інстанції:
Справа № 646/7975/13ц
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Ізмайлової
Г.Н., Пшенічної Л.В.,

при секретарі -
Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 28.10.2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до «ПАТ «Укрсиббанк»
про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

22 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищевказаним позовом до ПАТ
«Укрсиббанк».

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 18.08.2011 року
апеляційним судом Полтавської області
прийнято рішення у справі № 22ц- 1267/11 про
поділ майна подружжя, яким за нею
визнано право власності на грошові
кошти, які знаходились на депозитних
рахунках її колишнього чоловіка
ОСОБА_2, що були відкриті в
територіальному відділенні № 745 АТ
«УкрСиббанк» в м. Черкаси.

Звернувшись із заявою до банку про
виконання рішення суду у справі №
22ц-1267/11, яке набрало чинності, але
банківська установа кошти не видала,
посилаючись на те, що на рахунки ОСОБА_2
накладений арешт.

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 28.10.2013
року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким її
позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що були
заявлені сторонами у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, судова колегія приходить до
наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами по справі, що 15.07.2009 року між
ОСОБА_2 та АКіБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», було укладено договір
НОМЕР_4 банківського вкладу (депозиту)
«Вклад .з виплатою процентів
наприкінці терміну», відповідно до
якого вкладник розмістив вклад у
розмірі 29 540,00 доларів США.

11.06.2009 року між ОСОБА_2 та АКіБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», було укладено
договір НОМЕР_5 банківського вкладу
(депозиту) «Вклад з виплатою процентів
наприкінці терміну», відповідно до
якого вкладник розмістив вклад у
розмірі 25 000,00 грн.

15.07.2009 року між ОСОБА_2 та АКіБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», було укладено
договір №001 банківського вкладу
(депозиту) «Вклад з виплатою процентів
наприкінці терміну», відповідно до
якого вкладник розмістив вклад у
розмірі 16 260,00 Євро.

Внаслідок укладення вказаних
вище договорів, фізичній особі ОСОБА_2
були відкриті рахунки НОМЕР_3 Євро,
НОМЕР_4 доларів США, НОМЕР_5 в гривні.

На виконання ухвали Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
18.04.2011 року по справі №2-2852/11 року (за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики)
накладено арешт на всі грошові кошти на
будь-яких рахунках, що відкриті в
Територіальному відділенні №745
Акціонерного комерційного
інноваційного банку «УкрСиббанк»
(м.Черкаси, бульвар Шевченка, 218/220) на
ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Грошові кошти, що знаходилися на
депозитних рахунках, відкритих у ПАТ
«УкрСиббанк» на ім'я ОСОБА_2 були
перераховані на депозитний рахунок
Ленінського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ на підставі платіжних вимог
державного виконавця, в яких він
послався на ухвалу про накладення
арешту в порядку забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
арешт на кошти та інші цінності
юридичних та фізичних осіб, що
знаходяться у банку, здійснюється
виключно за постановою державного
виконавця чи рішенням суду про
стягнення коштів або накладення
арешту, в порядку, визначеному законом.
Зняття арешту з коштів здійснюється за
постановою державного виконавця або за
рішенням суду.

Згідно до п.10.11 Постанови Правління НБУ
№ 22 від 21.01.2004 року «Про ствердження
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті» зняття арешту з коштів банк
здійснює за постановою державного
виконавця, прийнятою відповідно до
законодавства, або за постановою
слідчого, коли під час провадження
досудового слідства в застосуванні
цього заходу відпаде потреба, а також
за рішенням суду, яке надійшло до банку
безпосередньо від суду.

Відповідно до п.10.10 Інструкції, в разі
надходження до банку платіжної вимоги
за тим виконавчим документом, для
забезпечення виконання якого на кошти
клієнта накладено арешт, банк виконує
її в повній або частковій сумі в межах
наявної арештованої суми на рахунку.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив із того, що грошові
кошти, що знаходилися на депозитних
рахунках, відкритих у ПАТ «УкрСиббанк»
на ім'я ОСОБА_2 були перераховані на
депозитний рахунок Ленінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ на підставі
платіжних вимог державного виконавця,
в яких він послався на ухвалу про
накладення арешту в порядку
забезпечення позову, а правомірність
вимог державного виконавця не є
предметом даного спору.

При цьому суд першої інстанції
керувався тим, що відповідно до
положень ст.. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку із знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
та доходи, які б особа мала реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушено (упущена вигода),
а за вимогами ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Крім того, суд вважав, що між
сторонами у справі відсутні будь-які
правовідносини, оскільки ОСОБА_1 не є
клієнтом банку, не є вкладником чи
стягувачем грошових коштів та дійшов
висновку про відсутність факту
спричинення відповідачем ПАТ
«УкрСиббанк» майнової шкоди у розмірі
434 487, 09 грн., який складається з 25 000 грн.,
гривневого еквіваленту 16 260 Євро та 29 540
доларів США позивачу ОСОБА_1, внаслідок
перерахування вказаних сум на
депозитний рахунок Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського МУЮ.

Повністю погодитися з висновком
суду не можна з наступного:

За змістом ухвали Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 квітня 2011 року (а.с.13) на всі кошти на
будь-яких рахунках, що відкриті в
Територіальному відділені №745
Акціонерного комерційно інноваційного
банку «Укрсиббанк» на ім'я ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 накладено арешт та заборонено
Територіальному відділенню №745
Акціонерного комерційного
інноваційного банку «УкрСиббанк»
(адреса: 18000, м. Черкаси, бульвар
Шевченка, 218/220) проводити будь-які
операції, що пов'язані з поверненням
(видачею) грошових коштів громадянину
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2), переказ грошових коштів з
рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на інші
рахунки, чи закриттям рахунків,
відкритих на ім'я ОСОБА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) або
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
в межах суми заборгованості (позову) -
Г706' 749,15 грн.

Копію ухвали для виконання направлено
до АКІБ «УкрСиббанк», Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, сторонам для відома.

Відповідно платіжної вимоги №17125
від 17 квітня 2012 року, що надійшла до
банку 18 квітня 2012 року сума 1609599грн. 29
коп. з рахунку ОСОБА_2 банком була
перерахована на ім'я стягувача
Ленінського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ, призначення платежу: стягнення на
виконання ухвали №2-285211 від 18 квітня 2011
року Ленінського районного суду міста
Дніпропетровська (а.с.20).

Саме за ухвалою Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 квітня
2011 року накладено арешт на грошові
кошти ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та заборонено
банку - відповідачу у справі проводити
будь-які дії, операції, що пов'язані з
поверненням грошових коштів, закриття
рахунків в межах 1706749грн. 15 коп..

Без повного, об'єктивного та
безпосереднього з'ясування обставин
закриття банківських рахунків на ім'я
ОСОБА_2 відповідачем та правомірності
перерахування коштів на адресу
Ленінського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ на виконання ухвали суду 18 квітня
2011 року дійти правильного висновку
щодо обґрунтованості чи
безпідставності позовних вимог ОСОБА_1
не є можливим.

Вирішити питання про права і обов'язки
Ленінського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ, який не є стороною та учасником
процесу, неможливо.

Отже, позивач при зверненні до суду
неправильно визначив суб'єктний склад
осіб, які мали б приймати участь у
справі.

На вказану обставину суд першої
інстанції не звернув уваги.

Притягнення до участі у справі
фізичної чи юридичної особи в якості
відповідача чи третьої особи в ході
апеляційного провадження норми
цивільного процесуального
законодавства не передбачають.

Судова колегія вважає, що неповне
з'ясування конкретних обставин у
справі, не притягнення ВДВС до участі у
справі послугувало поспішному
прийняттю рішення у справі.

Положеннями ст.. 309 ЦПК України
передбачається, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
як неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, так і
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши докази у відповідності
до вимог ст.. 303 ЦПК України, вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а позивачу слід відмовити у
задоволені позовних вимог у повному
обсязі з інших підстав.

Відмова у задоволені позову з підстав
неправильного визначення способу
захисту своїх інтересів позивачем не
позбавляє ОСОБА_1 на звернення до суду
за захистом своїх порушених,
невизнаних або ос порених прав.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 28.10.2013 року -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржене в касаційному
порядку шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -