АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/7484/13-ц
Провадження №22-ц/792/606/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Юзюка
О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з
участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу №22-ц/792/606/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства „Державний
ощадний банк України" про стягнення
орендної плати та відшкодування
збитків (упущеної вигоди) та за
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства „Державний
ощадний банк України" до ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди,
зобов'язання укласти акт
прийому-передачі приміщення.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом вказуючи, що між нею та
ПАТ „Державний ощадний банк України" 15
вересня 2011 року було укладено договір
оренди приміщень площею 61,9 кв. м. та 13,6
кв. м. по АДРЕСА_1 у м.
Кам'янець-Подільському. Проте, після
пропозиції орендаря на дострокове
розірвання цього договору, вона не
прийняла приміщення в травні 2013 року
через неналежний його стан. Вартість
необхідних витрат на тоді ремонт склав
9242 грн. 29 квітня 2013 року вона уклала
договір оренди вказаних приміщень з ПП
„Нове місто і Ко.", але через те, що ПАТ
„Державний ощадний банк України"не
було передано їй приміщення, вона
немала можливості передати його
новомуорендарю, тому з цих підстав
вказаний договір з іншим підприємством
було

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції - Бондар
О.О.
Категорія № 19, 23

Доповідач - Юзюк О.М.

розірвано. В зв'язку непередачею їй
приміщення позивач просила стягнути з
ПАТ „Державний ощадний банк України"
пеню в подвійному розмірі орендної
плати та упущену вигоду в розмірі не
одержаної орендної плати, яку вона
могла б одержати від ПП „Нове місто і
Ко."

У листопаді 2013 року ПАТ „Державний
ощадний банк України" звернувсь в суд
із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди,
зобов'язання її укласти акт
прийому-передачі приміщення
посилаючись на протизаконну відмову
ОСОБА_1 від підписання цього акта і
приймання нею об'єкту оренди після
отримання повідомлення банку про
розірвання договору та усунення ним
недоліків після цього, що були в
приміщенні.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 20 січня 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено. Позов ПАТ „Державний
ощадний банк України" до ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди задоволено,
розірвано з дня набрання рішенням
законної сили договір оренди не
житлового приміщення від 15 вересня 2011
року площею 61,9 кв. м. та 13,6 кв. м. по
АДРЕСА_1 у м. Кам'янець-Подільському. В
задоволенні позову про зобов'язання
укласти акт прийому-передачі вказаного
приміщення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням, вважає його
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати та задовольнити позов.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

У відповідності до ч. 2 ст. 795 цього
Кодексу повернення наймачем предмета
договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту договір найму
припиняється.

Пунктом 5.2.5. договору оренди
встановлено, що, орендар зобов'язується
у разі розірвання договору повернути
орендодавцеві приміщення у належному
стані не гіршому ніж на момент передачі
його в оренду, з урахуванням
нормального фізичного зносу та
відшкодувати орендодавцеві збитки у
разі погіршення стану або втрати
(повної або часткової) орендованого
приміщення з вини орендаря.

Таким чином, аналіз положень
зазначених норм та угоди між сторонами
свідчать про обов'язок орендаря
повернути орендодавцеві орендоване
приміщення так і про обов'язок
орендодавця прийняти це приміщення а
при наявності претензій щодо стану
повернутого майна, орендодавець вправі
звернутись до суду з позовом про
відшкодування шкоди.

Колегія суддів відхиляє твердження
апеляційної скарги про стягнення
неустойки, оскільки орендар від
повернення майна не ухилявся а мав
місце факт ухилення від прийняття
майна орендодавцем, тому на користь
орендодавця не підлягає стягненню пеня
передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК.

Не доведеним є також і розмір
матеріальної шкоди на суму 9242 грн. який
мав місце, як стверджувала ОСОБА_1,
представивши суду локальний кошторис
складений, як у ньому зазначено, в
поточних цінах на 30.08.2013 року (а. с. 19).

Цей кошторис ніким не підписаний, крім
того банком був суду наданий кошторис
на ремонтні роботи стосовно цього ж
приміщення на суму 1769 грн. (а. с. 49-50), а
також акт приймання виконаних
будівельних робіт (а. с. 77-78) за листопад
2013 року на суму 323,83 грн.

Викладені дані є суперечливими і
такими, що не можуть бути визнані
достатніми.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК
України судами першої і другої
інстанції сторонам по справі
роз'яснювались їх права і обов'язки по
наданню належних і допустимих доказів,
а також щодо призначення судової
експертизи з питань визначення дійсної
вартості матеріальних витрат
необхідних для ремонту приміщення,
наявності такої шкоди, та чи не
являються недоліки приміщення
наслідком допустимого його зносу
вчиненого в процесі експлуатації, що
допускалось п. 5.2.5. договору оренди.

Проте, клопотань про призначення
експертизи від позивача чи відповідача
суду не надійшло, інших доказів вони не
надали, вартість матеріальних витрат
на ремонт і його необхідність між собою
не узгодили.

Доказування ж, в силу приписів ч. 4 ст. 60
ЦПК, не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Крім того, апеляційний суд відхиляє і
вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення упущеної
вигоди, оскільки нею допущено ухилення
від прийняття об'єкту оренди,
підписання акта його прийому-передачі
від 22.05.2013 року та припинення договору
оренди з дати такого підписання, як це
передбачає ч. 2 ст. 795 ЦК, недоказано суду
і про неможливість передачі майна в
оренду іншій особі через об'єктивні
причини.

У засіданні апеляційного суду було
з'ясовано, що 24.02.2014 року ОСОБА_1 після
ухвалення 20.01.2014 року судом рішення по
даній справі, як орендодавець
підписала акт приймання-передачі
орендарю ПАТ „Державний ощадний банк
України" означеного приміщення,
вказавши в цьому акті, що воно передане
їй в неналежному стані. За цих обставин,
на думку суду, сторони не позбавлені
можливості щодо вирішення питання
відшкодування збитків, при наявності
продовження спору про такі, у
встановленому законом порядку.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку, згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1. не містить доводів, які б
спростували висновки місцевого суду по
суті спору, та давали б достатні
підстави для зміни рішення чи його
скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 20 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
О.М. Юзюк