Номер провадження № 22-ц/785/2543/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Вузівський» про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
квартири, за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Київського районного
суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року,

встановила:

У грудні 2010 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з вищевказаним
позовом (Т. 1, а. с. 3 - 10), в якому на
підставі ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України
просили: 1) стягнути солідарно з КП «ЖКС
«Вузівський» та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 відшкодування матеріальної
шкоди у розмірі - 7 088,00 грн. та
відшкодування моральної шкоди у
розмірі - 5 000,00 грн.; 2) стягнути на
користь ОСОБА_5 відшкодування
моральної шкоди з КП «ЖКС «Вузівський»
у розмірі - 3 000,00 грн., з ОСОБА_6 у розмірі
- 7 000,00 грн.; 3) стягнути солідарно з КП
«ЖКС «Вузівський» та ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 судовий збір в сумі 70,80 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
- 120,00 грн.

В позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилалися на
те, що квартира АДРЕСА_1 на праві
власності належить ОСОБА_4. ОСОБА_5 є
дружиною останнього і мешкає у
вказаній квартирі. Власником квартири
АДРЕСА_2, яка знаходиться поверхом вище
над квартирою АДРЕСА_1, є ОСОБА_6.

04.04.11 р. та 05.04.11 р. відбулося залиття
квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_2.
Залиття відбулося з вини відповідачів.
04.04.11 р. працівники комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Вузівський» (далі - КП «ЖКС
«Вузівський») прочищали
каналізаційний стояк в будинку. Через
неналежний стан каналізаційного
обладнання у квартирі АДРЕСА_2
відбулося перше затоплення квартири
АДРЕСА_1. На наступний день ОСОБА_6
самостійно, без попередження власників
інших квартир, без попереднього
відключення постачання води, почав
пробивати каналізаційний стояк в межах
своєї квартири, що призвело до
повторного затоплення квартири
АДРЕСА_1.

За результатами звернення до КП «ЖКС
«Вузівський» було створено комісію,
яка оглянула квартиру АДРЕСА_2 і
з'ясувала, що затоплення відбулося з
цієї квартири, внаслідок засмічення
каналізаційного стояку, про що було
складено відповідний акт. Комісія
одночасно оглянула квартиру АДРЕСА_1 і
встановила відповідні пошкодження.

Згідно експертного висновку розмір
завданої залиттям квартири шкоди
становить - 6 088,00 грн.. За проведення
експертного дослідження було сплачено
- 1 000,00 грн.. Таким чином, загальний
розмір завданих матеріальних збитків
становить - 7 088,00 грн.. Намагання
вирішити питання відшкодування
матеріальної шкоди у добровільному
порядку до позитивного результату не
привели.

Через залив квартири, пошкодження
майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано
моральної шкоди. Завдана ОСОБА_4
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях внаслідок пошкодження
його майна, неможливості належним
чином користуватися своєю власністю.
Йому прийшлося суттєво нервувати через
відсутність грошей, необхідних для
проведення ремонту, нераціональне
витрачання особистого часу. Втраті
звичного і розміряного ритму життя.
Цинічна поведінка відповідачів
завдала йому душевного болю та
розчарування у людській гідності.
Розмір відшкодування завданої
моральної шкоди він оцінює у сумі - 5 000
грн..

Його дружина ОСОБА_5, є вагітною,
зазнала сильного нервового та
емоційного потрясіння та стресу. Вона
вимушена була перенести додаткові
фізичні навантаження під час збирання
води. У неї виникли біль, підвищився
тиск, прискорене серцебиття, невроз, що
негативно вплинуло на стан її здоров'я.
ОСОБА_5 втратила спокій, у зв'язку з чим
вимушена була проходити стаціонарне
лікування з 19.04.11 р. по 06.05.11 р.. З
врахуванням характеру та обсягу
заподіяної моральної шкоди
відшкодування останньої вона оцінює у
сумі - 10 000 грн..

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні
підтримав позов, просив його
задовольнити з вказаних у ньому
підстав.

Представник відповідача ОСОБА_6 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. Пояснив, що станом на 04 - 06
квітня 2011 р. його довіритель, власник
квартири АДРЕСА_2, знаходився за межами
України. З 2007 р. квартира АДРЕСА_2
знаходиться в нежилому стані. В
квартирі ніхто не проживає,
сантехнічне обладнання у квартирі
відсутнє.

Представник відповідача КП «ЖКС
«Вузівський» в судовому засіданні
позов не визнав, пояснив, що винним у
залитті квартири є ОСОБА_6.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 12.12.13 р. позов ОСОБА_4, ОСОБА_5
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_4: - матеріальну шкоду у
сумі - 3 544,00 грн.; - моральну шкоду в
розмірі - 1 000 грн.; - витрати по сплаті
державного мита в розмірі - 35,40 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
- 60,00 грн.. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5: - матеріальну шкоду у сумі - 3 544,00
грн.; - моральну шкоду в розмірі - 1 000
грн.; - витрати по сплаті державного
мита в розмірі - 35,40 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі - 60,00 грн.. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до КП «ЖКС «Вузівський» про
стягнення відшкодування матеріальної
та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 оскаржує
рішення в частині стягнення з нього
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Просить рішення суду
першої інстанції в цій частині
скасувати. Ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову про
стягнення з нього відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.
Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалено при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального (Без жодного посилання
на будь-які норми) та процесуального
(ст. 213 ЦПК України) права: - помилковим є
висновок суду про залиття квартири
АДРЕСА_1 на підставі Акту ЖЕК від 06.04.11
р.. В ЖЕК ніякої комісії не існує; - у
квартирі АДРЕСА_2 ніхто з членів
комісії не був. З 2009 р. у його квартирі
ніхто не мешкає. Сантехнічного
обладнання у квартирі не існує, водою
та каналізацією не користується. З 03 по
06 квітня 2011 р. він взагалі був поза
межами України; - у квартирі зроблено
ремонт, сантехнічне обладнання
знаходиться в належному стані. Доказ и
його вини відсутні; - відсутні підстави
для відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 рішення суду не
оскаржили.

Апелянт в судове засідання не
з'явився. Про час і місце розгляду
справи сповіщений належним чином.
Судова повістка була направлена
апелянту за вказаною ним адресою,
отримана членом сім'ї апелянта (ч. 3 ст. 76
ЦПК України). Заяв та клопотань до суду
від апелянта не надійшло.

Від представника КП «ЖКС
«Вузівський» до суду надійшла заява, в
якій останній вважав необхідним
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін. Представник КП
«ЖКС «Вузівський» посилався на те, що
рішення є законним та обґрунтованим,
ухваленим на підставі наявних у справі
доказів.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 письмових заперечень
на скаргу не надали. В судовому
засіданні ОСОБА_4 вважав необхідним
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін. Посилався на те,
що залиття належної йому квартири
відбулося з квартири АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
прийняли участь у судовому засіданні,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішень, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив з того, що залиття квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, відбулося
із-за порушення правил експлуатації
внутрішніх каналізаційних мереж в
квартирі АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_6.
У результаті залиття у квартирі
АДРЕСА_1 пошкоджено стелю на кухні,
стіни прилеглої кімнати, відбулося
часткове відшарування шпалер. Розмір
матеріальної шкоди становить - 6 088 грн..
За проведення експертного дослідження
з визначення розміру завданої
матеріальної шкоди позивачами
сплачено - 1 000 грн.. Позивачам завдано
моральної шкоди у вигляді душевних
страждань у зв'язку із ліквідацією
наслідків залиття квартири, знищенням
і пошкодженням їх майна. Розмір
відшкодування моральної шкоди
становить - 1 000 грн. кожному позивачу.
Докази вини КП «ЖКС «Вузівський» у
залитті квартири відсутні. (а. с. 155 - 156).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди на користь ОСОБА_4.
Висновки суду в цій частині
відповідають обставинам справи, нормам
матеріального (ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК
України) та процесуального (ст. ст. 10, 11,
60 179, 213 ЦПК України) права. Суд першої
інстанції правильно визначився за
характером правовідносин між
сторонами по справі, з розміром
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Доводи апелянта про те, що Акт від
06.04.11 р. є неналежним доказом, не
проживання у квартирі АДРЕСА_2 та
відсутність в ній сантехнічного
обладнання, його знаходження на час
затоплення за межами України,
відсутність доказів завдання ним
матеріальної та моральної шкоди не
можуть бути прийняти до уваги.

За правилами, передбаченим ст. ст. 1166,
1167 ЦК України, майнова шкода завдана
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. Моральна
шкода, завдана фізичній особі,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до наявного у справі Акту
від 06.04.11 р. (а. с. 20) залиття належної
ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 відбулося
із-за засмічення каналізаційного
стояку жильцями квартири АДРЕСА_2.
Тобто, у даному випадку діє принцип
презумпції вини ОСОБА_6. Доказів
протилежного ОСОБА_6 суду не надав. У
вказаному Акті від 06.04.11 р. відсутні
посилання на несправність будь-якого
сантехнічного обладнання. Відповідно
до наданих ОСОБА_6 доказів перетинання
ним державного кордону (а. с. 109 - 113) не
можна беззаперечно встановити його
відсутність в Україні на час
затоплення квартири. Крім того,
відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України
власність зобов'язує. Таким чином,
наявність апелянта в Україні або його
відсутність в Україні не позбавляє
обов'язку останнього щодо належного
утримання останнім свого майна. В
запереченнях ОСОБА_6 на позов (а. с. 103 -
104) останній сам вказує, що його дружина
входила до квартири АДРЕСА_2 і побачила,
що заглушка каналізаційного стояку
розбита та розірвана. На підлозі
виявлено наявність води. Таким чином,
вищевказані доводи апелянта
спростовуються наявними у справі
доказами.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції про стягнення з ОСОБА_6
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди на користь ОСОБА_5. Цих
висновків суд першої інстанції дійшов
при невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням
вищевказаних норм матеріального та
процесуального права.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 10.02.11 р. (а. с. 12 -
16, 55) на праві власності належить тільки
ОСОБА_4. Таким чином, законні підстави
для відшкодування матеріальної шкоди
ОСОБА_5 відсутні. Відшкодування
моральної шкоди є похідним від
порушення права власності на майно.
Таким чином, підстави для стягнення з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 відшкодування
моральної шкоди також відсутні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення останнім
норм матеріального та процесуального
права, призвело до неправильного
вирішення справи в частині стягнення з
ОСОБА_6 відшкодування матеріальної та
моральної шкоди на користь ОСОБА_5,
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
з ухваленням нового рішення про
стягнення з ОСОБА_6 відшкодування
матеріальної та моральної шкоди тільки
на користь ОСОБА_4. У задоволенні позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, КП «ЖКС «Вузівський»
необхідно повністю відмовити.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, судові витрати необхідно
стягнути з ОСОБА_6 тільки на користь
ОСОБА_4 у розмірі - 1 190,00 грн. = 1 000 грн.
(плата за експертне дослідження, а. с. 24)
+ 190 грн. (судовий збір, ІТЗ, а. с. 1, 2).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Вузівський» про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
квартири - повністю відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4:

- у відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири - 6 088 (шість
тисяч вісімдесят вісім) грн. 00 коп.;

- у відшкодування моральної шкоди,
завданої залиттям квартири - 2 000 (дві
тисячі) грн. 00 коп.;

- судові витрати у розмірі - 1 190 (одна
тисяча сто дев'яносто) грн. 80 коп..

В решті позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. І. Доценко

М. В. Процик