Єдиний унікальний номер 267/1921/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2297/2014
Головуючий у 1 інстанції -Алексєєнко
Доповідач - Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 01" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого-судді: Осипчук О.В.,

суддів: Смєлік С.Г.,Ткачук С.С.,

при секретарі: Біляєві М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Дніпроінмед»», ОСОБА_3, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Дніпроінмед»» на рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 30 грудня 2013 року,
-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 30
грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Дніпроінмед», ОСОБА_3, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
задоволені частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«Дніпроінмед»» м. Дніпропетровська на
користь ОСОБА_1 страхове відшкодування
у вигляді матеріальної шкоди у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу у
розмірі 20939 (двадцять тисяч дев'ятсот
тридцять дев'ять) гривень 70 копійок (з
урахуванням раніше сплаченого
відшкодування) та понесені збитки на
оплату експертного дослідження для
визначення розміру шкоди в сумі 600
(шістсот) гривень.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«Дніпроінмед» м. Дніпропетровська на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 2550 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 5000 (п'ять тисяч
) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі 7450 (сім тисяч
чотириста п'ятдесят) гривень.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

З вказаним рішенням суду не погодився
відповідач ПрАТ «Страхова компанія
«Дніпроінмед» та подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог до
страхової компанії відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги
посилається на те, що судом було
помилково застосовано ст. 29 ЗУ «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Також суд всупереч вимогам
ст. 34 вказаного Закону задовольнив
вимогу ОСОБА_1 та відшкодував йому
понесені збитки на проведення
експертного дослідження, і не врахував,
що страховою компанією було виконано
вимоги передбачені даною статтею. Крім
того, суд не врахував те, що позивачкою
ОСОБА_2 не було надано належних доказів
на підтвердження понесених витрат на
лікування, пов'язаних саме із
дорожньо-транспортною пригодою, а з
наданого акту судово-медичного
обстеження за № 544 від 14.06.2012 року не
вбачається, що пошкодження, які були
отримані позивачкою, виникли саме при
дорожньо- транспортній пригоді.

Рішення суду в частині задоволених
вимог до відповідача ОСОБА_3 та відмови
у решті позову ніким із сторін не
оскаржується, тому апеляційним судом в
цій частині не ревізується.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та
представник позивачів ОСОБА_5
заперечували проти скарги, просили
рішення суду залишити без змін.

Від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про
розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 та представник ПрАТ
СК «Дніпроінмед» до суду не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення та
телефонограми, які зареєстровані в
журналі телефонограм № 3 за номерами
12019 та 12020.

Апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції визнано
встановленим, що згідно копії
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи 10 червня 2012 року о
08 годині в м. Макіївці по вулиці
Магістральна біля мосту через річку
«Грузька» ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«FORD MONDEO» держаний номерний знак НОМЕР_4,
в порушення вимог п.12.1 п.11.3 Правил
Дорожнього руху України, не витримав
безпечну швидкість руху, не впорався з
керуванням та наїхав на перешкоду
(бордюрний камінь), від чого виїхав на
смугу зустрічного напрямку і зіткнувся
з автомобілем «ВАЗ 21150» державний
номерний знак НОМЕР_5, під керуванням
ОСОБА_1 Внаслідок зіткнення автомобілі
отримали механічні пошкодження, а
пасажир автомобілю «ВАЗ 21150» ОСОБА_2
отримала тілесні ушкодження.
Постановою від 14.06.2012 року у порушенні
кримінальної справи за фактом
отримання при ДТП ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень було відмовлено. (а.с. 11,79).

Згідно постанови судді Гірницького
районного суду м. Макіївки від 20 серпня
2012 року ОСОБА_3 було визнано винним у
скоєнні вказаного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу розміром 340 гривень на користь
держави (а.с.11).

Відповідно до копії акту
судово-медичного обстеження № 544 від
14.06.2012 року на підставі
судово-медичного дослідження - огляду
потерпілої ОСОБА_2 і вивчення медичних
документів встановлено, що виявлені в
неї при зверненні за медичною
допомогою 10.06.2012 року крововиливи лівої
верхньої та обох ніжних кінцівок
виникли від дії тупих предметів або при
ударах об такі в салоні автомобілю,
можливо в строк 10.06.2012 року, що могло
бути при дорожньо-транспортній
пригоді, і відносяться до легких
тілесних пошкоджень ( а.с.127-128).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, власником
автомобіля марки «FORD MONDEO» державний
номерний знак НОМЕР_4 є ОСОБА_6 (а.с.77).
ОСОБА_3 на час ДТП керував вказаним
транспортним засобом на підставі
довіреності.

Згідно копії полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/6258948 від 28
квітня 2012 року між страховик ПрАТ СК
«Дніпроінмед» та страхувальником
ОСОБА_3, було укладено договір строком
на 12 місяців стосовно транспортного
засобу «FORD MONDEO» державний номерний
знак НОМЕР_4(а.с.12).

Відповідно до вказаного полісу
страховик, яким є відповідач - ПрАТ СК
«Дніпроінмед», забезпечує
відшкодування шкоди завданої життю,
здоров'ю та майну третіх осіб під час
ДТП, що сталася за участі забезпеченого
транспортного засобу та внаслідок цієї
пригоди настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.
Страхова сума (ліміт відповідальності
на одного потерпілого) встановлений: за
шкоду заподіяну життю та здоров'ю - 100 000
гривень, за шкоду заподіяну майну - 50000
гривень, розмір франшизи - 1000 гривень
(а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 заявив позов саме до
страховика про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну позивача.

Згідно заяви про виплату страхового
відшкодування від 12.12.2012 року, поданої
на ім'я директора ПрАТ СК «Дніпроінмед»
ОСОБА_1 та Страхового Акту № 711/12/ГО від
12.12.2012 року дорожньо-транспортна
пригода від 10.06.2012 року була визнана
страховим випадком та на підставі
договору-страхового полісу № АВ 6258948
від 28.04.2012 року обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності забезпеченого
транспортного засобу «FORD MONDEO»
державний номерний знак НОМЕР_4,
потерпілому ОСОБА_1 була визначена сума
страхового відшкодування завданої
матеріальної шкоди у розмірі 17442,75
гривень (а.с.85,93).

Розрахунок цього страхового
відшкодування приведений у цьому акті -
40452,75 грн. -1000 грн. - 22010 грн. = 17422,75 грн., де,
як пояснив представник відповідача
ПрАТ СК «Дніпроінмед», 40452,75 грн. це
вартість автомобілю позивача марки
«ВАЗ 21150 до ДТП, 1000 грн. - це безумовна
франшиза і 22010 грн. - це вартість решти
автомобілю.

Після повідомлення позивачем ОСОБА_1
страховика про настання вказаної
дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 10.06.2012 року, пошкоджений
автомобіль позивача був оглянутий
призначеним страховим експертом -
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8,
яким було складено протокол огляду
транспортного засобу, зафіксовані
пошкодження та зроблені фотознімки
(а.с.89-92). Проте оцінка завданої шкоди у
зв'язку з пошкодженням при ДТП
автомобілю позивача цим експертом чи
аварійним комісаром страховика не
проводилась.

Відповідно квитанції № 01/68 до
прибуткового касового ордеру від
позивача ОСОБА_1 за проведення
експертного дослідження і висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження за фактом спричинення
матеріальної шкоди було отримано ПП
ОСОБА_9 600 гривень (а.с.99).

Апеляційним судом не приймається до
уваги довід скарги про безпідставне
стягнення зі страховика 600 грн.,
понесених затрат на оплату послуг
експерта, оскільки позивач ОСОБА_1
після повідомлення про настання ДТП, в
якій було пошкоджено його майно з вини
ОСОБА_3, чия цивільно-правова
відповідальність була застрахована у
відповідача ПрАТ СК «Дніпроінмед»,
самостійно обрав експерта для
визначення розміру шкоди, проти чого
відповідач - страховик не заперечував і
використовував висновки саме цього
експерта для розрахунку суми
страхового відшкодування, сама
страхова компанія не проводила оцінки
розміру збитків.

Згідно висновку № 01/68 експертного
автотоварознавчого дослідження по
факту спричинення матеріальної шкоди
власнику автомобілю марки «ВАЗ 21150»
реєстраційний номер НОМЕР_5, складеного
15 червня 2012 року ПП ОСОБА_9, який має
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача,
свідоцтво про отримання кваліфікації
судового експерта з правом проведення
автотоварознавчої експертизи,
вартість матеріальної шкоди, тобто
відновлювального ремонту
транспортного засобу з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу складає
39382,42 гривень. Вартість відновлюваного
ремонту автомобілю «ВАЗ 21150» складає
43818,75 гривень, ринкова вартість
автомобілю визначена експертом 41952,75
гривень (а.с. 15-55).

Суд дійшов висновку, що призначаючи
позивачеві ОСОБА_1 розмір страхового
відшкодування 17442,75 гривень, як це
розраховано у Страховому акті № 711/12/10
від 12.12.2012 року, страховик припустився
помилки як у визначенні ринкової
вартості транспортного засобу до його
пошкодження, вказавши 40452,75 гривень,
замість встановленої у висновку № 01/68
експертного автотоварознавчого
дослідження експертом ринкової
вартості 41952,75 гривень, так і у
принципах та порядку проведення такого
розрахунку. Страховик на свій власний
розсуд прийшов до хибного висновку про
фізичне знищення автомобілю позивача,
безпідставно застосував вартість
решти автомобілю після ДТП - 22010
гривень, яку визначив в системі
«Автоонлайн» мережі «Інтернет» шляхом
розміщення оголошення про продаж
пошкодженого автомобілю «ВАЗ 21150»
(а.с.87), що не передбачено діючим
законодавством і не може прийматися
для розрахунку страхового
відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення зі страхової компанії
матеріальної шкоди у зв'язку з
пошкодженням автомобіля у розмірі 20939,70
грн., суд першої інстанції виходив з
того, що нарахована страховиком і
перерахована за платіжним дорученням
№ 7797 від 19.12.2012 року на користь позивача
сума страхового відшкодування у
розмірі 17442,75 грн., не відповідає
фактично спричиненій шкоді,
розрахованій у встановленому законом
порядку.

Не приймаючи до уваги доводи
відповідача про необхідність
застосування ст. 30 Закону № 1961-ІУ, яка
зазначає, що фізично знищеним
вважається транспортний засіб, якщо
його ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим та власник
транспортного засобу згоден з
визнанням його фізично знищеним, суд
виходив з того, що ремонт пошкодженого
автомобіля позивача економічно є
обґрунтованим і витрати на
відновлювальний ремонт з урахуванням
коефіцієнту зносу не перевищують
вартість цього ж транспортного засобу
до дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд погоджується з такими
висновками суду першої інстанції і не
приймає до уваги довід скарги про
безпідставне незастосування судом ст.
30 ЗУ «Про загальнообов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Апеляційний суд також вважає
правильним висновок суду про стягнення
зі страховика на користь ОСОБА_2
моральної шкоди, виходячи із
наступного.

Позивач ОСОБА_2 знаходилась в
автомобілі позивача ОСОБА_1 в якості
пасажиру і в результаті ДТП вона
отримала тілесні пошкодження, тяжкість
яких визначена як легкі тілесні
пошкодження відповідно до акту
судово-медичного обстеження (а.с.127-128).

Згідно довідок лікувального закладу,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.06.2012 року о 09
годині 10 хвилині була оглянута у
травмпункті Макіївської міської
лікарні № 1 з приводу збиття м'яких
тканин чоло-теменої області зліва. Від
проведення рентгена дослідження
відмовилась внаслідок вагітності (а.с.
101-102).

Також ОСОБА_2 була оглянута гінекологом
Макіївської міської лікарні № 1 10.06.2012
року, де встановлено стан її вагітності
23-24 тижня та загрозу передчасних
пологів. Враховуючи ситуацію з
перенесеним емоційним потрясінням при
ДТП із-за загрози переривання
вагітності, рекомендована
госпіталізація в пологове відділення
(а.с.105).

Згідно довідки КМПЛУ Донецького
обласного клінічного медичного
об'єднання ОСОБА_2 11.06.2012 року в 10 годин 45
хвилин звернулась в медичну установу
зі скаргами на головний біль, нудоту, що
виникли після знаходження її під час
ДТП в автомобілі. Загальний стан її
відносно задоволений, відмічає легкий
розлад статики та координації.
Томографія черепу, СКТ головного мозку.
Отримувала лікування: утрожестан,
гініпал, магній В-6, допіген, гепабене,
хофітол (а.с.104). В цей період
знаходження позивачки ОСОБА_2 на
лікуванні в ДРЦОМД медичні препарати
вагітною придбавалися самостійно, що
підтверджується довідкою (а.с.60).

Страховий випадок стався 10 червня 2012
року. Згідно діючого на час настання
страхового випадку законодавства - ст.
22.3 ЗУ «Про загальнообов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в редакції від 11
липня 2009 року, діючої на час ДТП,
потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена пунктами 1,2
ч.2 ст. 23 ЦК України. При цьому страховик
відшкодовує не більше 5 відсотків
ліміту, визначеному у пункті 9.3 ст. 9
цього Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Згідно ст. 9.3 вказаного Закону ( в
редакції від 11 липня 2009 року, яка діяла
на час ДТП) обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
становив 51000 грн. на одного потерпілого.
Виходячи з вимог ст. 9.3, ст. 22.3 вказаного
Закону страховик повинен відшкодувати
моральну шкоду, завдану ушкодженням
здоров'я, в розмірі не більше ніж 5%
ліміту відповідальності, тобто не
більше ніж 2550 грн. ( 51000х5%).

Довід скарги про те, що позивачкою не
доведено ушкодження здоров'я саме
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди є безпідставним, оскільки він
спростовується наявними в матеріалах
справи медичними документами.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які склалися між
сторонами, надав їм належну оцінку, в
рішення суду повно відображені
обставини справи, що мають суттєве
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Дніпроінмед» відхилити.

Рішення Гірницького районного
суду м. Макіївки Донецької області від
30 грудня 2013 року в частині задоволення
позовних вимог до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Дніпроінмед» залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: