Справа № 442/4438/13
Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/783/1433/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді
Приколоти Т.І.

суддів
Тропак О.В., Федоришина А.В.

з участю секретаря
Іванової О.О.

з участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 5 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3, до ОСОБА_4
про визначення часток у майні;
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визначення часток у майні, усунення
перешкод,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду із
позовом, з врахуванням заяви про
залишення частини позовних вимог без
розгляду, прийнятої судом, про
визначення за нею права на ? ідеальних
частки, а за ОСОБА_4 - 1/4 ідеальну частку
у праві сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, спірна квартира
придбана сторонами в шлюбі, який
розірвано. Після розірвання шлюбу на її
утриманні залишилися двоє малолітніх
дітей, батьками яких є вона і ОСОБА_4,
який дітей не утримує. Відтак, вважає,
що при поділі майна подружжя є підстави
для відступу від рівності часток
сторін. Просить позов задовольнити.

ОСОБА_4 звернувся до суду із
зустрічним позовом про поділ спірної
квартири між сторонами у рівних
частках, усунення перешкод у
користуванні йому цією квартирою.
Вказує, що ОСОБА_3 самовільно змінила
замки у вхідних дверях квартири і не
допускає його у цю квартиру. Просить
його вимоги задовольнити.

Рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 5 грудня 2013 року позов
ОСОБА_3 і позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Ухвалено визначити за кожним
із сторін право на ? ідеальну частку у
праві власності на квартиру АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод
у користуванні ОСОБА_4 спірною
квартирою та надати йому дублікат
ключів від вхідних дверей вказаної
квартири. У решті вимог відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість цього рішення,
вказує, що таке ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права; висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, обставини
справи, які суд вважав встановленими, є
недоведеними. Посилаючись на положення
ст.ст. 60,70 СК України, вважає, що наявні
законні підстави для відступу від
рівності часток у спільному майні
подружжя в бік збільшення її частки,
оскільки вона виховує двох малолітніх
дітей, а батько дітей у їх
матеріальному утриманні участі не
приймає, має заборгованість по
аліментах. Просить оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким її позов задовольнити повністю,
відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача,
представника ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, оскільки суд першої
інстанції в частині визначення часток
сторін у майні подружжя, зробив свої
висновки без належних підстав, справу
вирішено без достатньої перевірки
обґрунтованості вказаних вимог;
висновки суду в цій частині не
відповідають фактичним обставинам
справи, встановленим на підставі
повної і всебічної перевірки доказів,
їх дослідження і правильної оцінки;
тому повністю з висновками суду в цій
частині погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Рішення вважається
обґрунтованим, якщо воно ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення у
зазначеній вище частині цим вимогам в
повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2004
року до 28 травня 2013 року. У цьому шлюбі у
них народилися двоє дітей (ІНФОРМАЦІЯ_2
і ІНФОРМАЦІЯ_1), які після розірвання
шлюбу залишилися на утриманні матері.
ОСОБА_4 судовим рішенням зобов'язано
сплачувати аліменти на утримання дітей
сторін в розмірі по 450 грн. на кожну
дитину щомісяця. Він має
заборгованість по аліментах за період
з 18 квітня 2013 року до 31 січня 2014 року в
розмірі 7 590 грн. (а.с.8-11,66).

Під час перебування сторін у шлюбі - 2
квітня 2008 року ними придбана спірна
квартира (а.с.5-7), яка є майном подружжя,
що належить на праві спільної сумісної
власності чоловікові та дружині (ст.ст.
60, 61 СК України).

Відповідно до ст. 68 цього Кодексу
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу. Подружжя має право
на поділ такого майна (ст.69).

Згідно з ч.2 ст. 370 ЦК України та ч.1 ст.70
СК України у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників сумісної
власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Частинами 2 і 3 ст. 70 СК України
визначено, що при вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засад рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення.
Частка майна дружини або чоловіка може
бути збільшена, якщо з нею ( з ним)
проживають діти при тому, що розмір
аліментів недостатній для
забезпечення їхнього фізичного і
духовного розвитку.

Виходячи з того, що позивач за
первісним позовом утримує двох
малолітніх дітей сторін, визначений
розмір аліментів на утримання цих
дітей є меншим від прожиткового
мінімуму дітей відповідного віку,
відповідач має заборгованість по
аліментах; колегія суддів приходить до
висновку, що слід відступити від засад
рівності часток у майні, що є у спільній
сумісній власності сторін. Відтак, у
цій частині оскаржуване рішення слід
змінити та визначити за позивачем за
первісним позовом більшу частку майна.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК
України правом власності, яке є
непорушним, є право особи на майно
(право володіння, користування та
розпорядження), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею і
на свій розсуд, незалежно від волі
інших осіб. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Ніхто не може бути
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Висновки суду в частині задоволення
вимоги ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні спірною квартирою шляхом
зобов'язання відповідача надати йому
ключі від вхідних дверей такої, при
умові, що він є співвласником квартири,
відповідають вимогам закону.

При встановленні зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм матеріального і
процесуального права, рішення суду в
цій частині відповідає вимогам закону
та обставинам справи. Висновки суду
ґрунтуються на аналізі зібраних по
справі доказів. З такими висновками
суду слід погодитися, оскільки в цій
частині ним правильно визначено
характер спірних правовідносин та
встановлено дійсні обставини справи.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду в цій
частині.

Оскаржуване рішення в цій частині слід
залишити без змін, оскільки при
вирішенні цих вимог суд правильно
визначив характер спірних
правовідносин та встановив дійсні
обставини справи.

Керуючись ст.303, п.1,3 ч.1, ст.307, ст. ст. 308,
309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 5 грудня 2013
року в частині визначення часток у
праві спільної сумісної власності
сторін, - змінити.

Визначити за ОСОБА_3 право на 2/3
ідеальних частки у квартирі АДРЕСА_1.

Визначити за ОСОБА_4 право на 1/3
ідеальну частку у квартирі АДРЕСА_1.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: