Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" березня 2014 р.Дніпровський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ГБК «Лівобережний-2» про усунення
перешкод у володінні (користуванні)
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить зобов'язати відповідача
звільнити від свого майна гараж НОМЕР_1,
що розташований на АДРЕСА_1, зобов'язати
передати йому ключі від гаражу та
стягнути витрати по сплаті судового
збору. Свої вимоги мотивує тим, що
17.08.2006р. між ним та ОСОБА_3, ОСОБА_4
укладений договір купівлі-продажу
гаражу НОМЕР_1, загальною площею 21,10
кв.м., що розташований на АДРЕСА_1.
Відповідно до протоколу загальних
зборів ГБК «Лівобережний-2»
Дніпровського р-ну від 31.08.2006 р.
прийнято рішення про прийняття
позивача в члени гаражного кооперативу
ГБК «Лівобережний-2» на підставі заяви
та договору купівлі-продажу гаража від
17.08.2006 р. 31.08.2006 р. на ім'я позивача
головою Правління ГБК «Лівобережний-2»
виданий Ордер №? 3-16 на право зайняття
гаража (бокса) в гаражно-будівельному
кооперативі Дніпровського району м.
Києва «Лівобережний-2». Протягом усього
часу з 2006 року позивачем постійно
сплачуються всі членські внески через
касу кооперативу, заборгованості перед
кооперативом станом на сьогоднішній
день не має. 11.01.2013 р. позивач звернувся
із заявою до голови авто кооперативу
«Лівобережний-2» з приводу виключення
його із членів кооперативу та
включення відповідача - ОСОБА_2 В
подальшому, з лютого місяця 2013 р.
позивач не може потрапити до свого
гаражного боксу, оскільки відповідач
почав чинити йому перешкоди в
користуванні майном, зокрема, гаражним
боксом НОМЕР_1, розмістивши у ньому
свої особисті речі, замінив замок від
вхідних дверей гаражного боксу, чим
позбавив його доступу до належного на
праві власності гаражного боксу. На
неодноразові звернення позивача до
відповідача про звільнення гаражного
боксу та надання доступу до нього,
останній ігнорує, в результаті чого
позивач вимушений звернутися з даним
позовом до суду, за захистом свої
майнових прав.

В судове засідання представник
позивача не з'явилася, проте надала
заяву, в якій підтримала позовні вимоги
та просила розглянути справу у її
відсутність. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального
Кодексу України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи
за його відсутності або якщо
повідомленні ним причини неявки
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Таким чином, суд, вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
17.08.2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4
був укладений договір купівлі-продажу
гаражу НОМЕР_1, загальною площею 21,10
кв.м., що розташований на АДРЕСА_1.

Відповідно до протоколу загальних
зборів ГБК «Лівобережний-2»
Дніпровського р-ну від 31.08.2006 р.
прийнято рішення про прийняття
позивача в члени гаражного кооперативу
ГБК «Лівобережний-2» на підставі заяви
та договору купівлі-продажу гаража від
17.08.2006 р.

31.08.2006 р. на ім'я позивача, головою
Правління ГБК «Лівобережний-2» видано
Ордер НОМЕР_1 на право зайняття гаража
(бокса) в гаражно-будівельному
кооперативі Дніпровського району м.
Києва «Лівобережний-2».

З 2006 року позивачем постійно
сплачуються всі членські внески через
касу кооперативу, заборгованості перед
кооперативом станом на сьогоднішній
день позивач не має.

Згідно ч.1 ст. 316, 317 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

11.01.2013 р. позивач звернувся із заявою до
голови автокооперативу
«Лівобережний-2» з приводу виключення
його із члену кооперативу та прийняття
в члени ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2 про
те, що останній буде тимчасово
користуватися приміщенням його
гаражного боксу.

Згідно довідки ГБК «Лівобережний-2»
вбачається, що відповідач ОСОБА_2
прийнятий на місце НОМЕР_1 (гараж
НОМЕР_1) кооперативу, на підставі
двосторонньої заяви від 11.01.2013 року
позивача та заяви ОСОБА_2 та на
сьогоднішній день, займає гаражний
бокс НОМЕР_1 на підставі договору з
позивачем.

Згідно приписів ст.. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Стаття 202 ЦК України зазначає, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно приписів ч. 4 ст.. 203 ЦК України,
правочин має вчинятися у формі
встановленій законом.

Відповідно до вимог ст.. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК
України.

Згідно норм чинного законодавства,
заява про вихід із членів кооперативу
не може бути підставою для переходу
права власності від одного власника на
іншого, в даному випадку заява про
виключення позивача із членів
кооперативу не може бути підставою
набуття права власності ОСОБА_2 на
гаражний бокс НОМЕР_1.

Таким чином, між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 будь-які документи
про припинення права власності
позивача та набуття права власності
відповідачем на гараж НОМЕР_1, зокрема,
договору купівлі-продажу гаражу
НОМЕР_1, не укладалися.

Крім того судом також встановлено, що з
лютого місяця 2013 р. позивач не може
потрапити до свого гаражного боксу,
оскільки відповідач почав чинити йому
перешкоди в користуванні майном,
зокрема, гаражним боксом НОМЕР_1,
розмістивши у ньому свої особисті речі,
замінив замок від вхідних дверей
гаражного боксу, чим позбавив позивача
доступу до належного йому на праві
власності гаражного боксу.

На неодноразові звернення позивача до
відповідача про звільнення гаражного
боксу та надання доступу до нього,
останній ігнорує, вважаючи цей гараж
своїм.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції
України, право власності є непорушним,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Захист права власності - це сукупність
передбачених законом
цивільно-правових засобів, які,
по-перше, гарантують нормальне
господарське використання майна (тобто
вони забезпечують захист відносин
власності в їх непорушеному стані), а
по-друге - застосовуються для
поновлення порушених правовідносин
власності, для усунення перешкод, що
заважають їх нормальному
функціонуванню, для відшкодування
збитків, які заподіяні власнику.

Згідно приписів ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним, ні хто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежувати у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки судом достовірно встановлено,
що відповідачем неправомірно
здійснюються перешкоди у користуванні
та розпорядженні майном, що належить
позивачу на праві власності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору в сумі 114,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 10, 60, 212-215, 224, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ГБК «Лівобережний-2» про
усунення перешкод у володінні
(користуванні) власністю -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити від свого
майна гаражний бокс НОМЕР_1, що
розташований на АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1
ключі від гаражного боксу НОМЕР_1, що
розташований на АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114,70 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Суддя: