Справа № 2/217/70/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

24 березня 2014 року Авдіївський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

при секретарі Грищенко В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Авдіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
одноразовий платіж по аліментам на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 6 450 (шість тисяч
чотириста п'ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі у розмірі 1 017,59 гривень щомісячно
до досягнення дитиною двадцяти трьох
років.

Стягування аліментів необхідно
проводити з дня подання позовної заяви
до суду, тобто з 4 вересня 2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Державного бюджету міста Авдіївки
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення
виготовлені у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 24
березня 2014 року.

Повний текст рішення буде виготовлено
25 березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Справа № 2/217/69/2014

217/2080/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року Авдіївський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

при секретарі Грищенко В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Авдіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

4 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них з відповідачем
народився син ОСОБА_3. Відповідач
відмовляється утримувати дитину, не
відвідує її, не піклується про здоров'я
дитини, її фізичний та духовний
розвиток. Заробітна плата позивача та
додатковий дохід, який вона отримувала
від сумісної із відповідачем
підприємницької діяльності, не надають
можливості повністю забезпечувати
розвиток дитини та оплачувати з 1
вересня 2013 року навчання сина в
Донецькому національному медичному
університеті ім. М. Горького. Загальна
сума вартості навчання складає згідно
договору № 256/2013 від 5 серпня 2013 року 75
510,00 гривень. Вона оплатила перший рік
навчання сина у розмірі 12 900,00 гривень.
Оскільки відповідач не брав участь в
утриманні дитини до його повноліття та
самоусунувся від виконання
батьківських обов'язків, просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти в твердій грошовій одиниці як
разовий платіж 12 900,00 гривень, а також
аліменти в твердій грошовій одиниці як
подальші щорічні платежі за навчання
дитини на загальну суму 62 610,00 гривень.

Заявою від 2 грудня 2013 року позивач
збільшила розмір позовних вимог,
зазначивши, що з урахуванням
прожиткового мінімуму на дитину до 18
років відповідач з липня 2012 року та по
2013 рік повинен був сплатити їй на
утримання дитини 6 784,00 гривень,
оскільки саме з липня 2012 року він
припинив утримання дитини. З
урахуванням викладеного просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти в твердій грошовій одиниці як
разовий платіж 19 684 гривень та
починаючи з 1 березня 2013 року щомісячно
в розмірі, не меншому 1 300,00 гривень, а
також аліменти в твердій грошовій
одиниці як подальші щорічні платежі за
навчання дитини на загальну суму 62 610,00
гривень.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував, просив відмовити у
їх задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами в
межах заявлених позовних вимог, суд
встановив наступне.

Згідно з повторним свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданим
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Авдіївського міського
управління юстиції Донецької області 23
червня 2011 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився ОСОБА_3, батьками якого
записані: батько - ОСОБА_2, громадянин
України; мати - ОСОБА_1, громадянка
України.

ОСОБА_3 на даний час є повнолітнім,
проживає разом з матір'ю, та
знаходиться на її утриманні.

Відповідно до наданої суду довідки
Донецького національного медичного
університету ім.. М. Горького від 19
листопада 2013 року № 28/142, ОСОБА_3 є
студентом 1 курсу фармацевтичного
факультету вказаного університету.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу
України (далі - СК України), якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Як роз'яснено у пункті 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК
право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів мають самі
дочка, син,

які продовжують навчатися, а також
той із батьків, з яким вони проживають.

Судом встановлено, що повнолітній
ОСОБА_3 навчається в Донецькому
національному медичному університеті
за договором № 256/2013 від 5 серпня 2013 року
на платній основі, стипендію не
отримує. За змістом цього договору,
строк навчання становить з 01 вересня 2013
року по 30 червня 2018 року, а розмір плати
за навчання за 5 років становить 75 510,00
гривень, в тому числі: за 1 рік 12 900,00
гривень, за 2 рік 12 900,00 гривень, за 3 рік 16
570,00 гривень, за 4 рік 16 570,00 гривень, за 5
рік 16 570,00 гривень. Таким чином, суд
приходить до висновку, що у зв'язку із
навчанням та необхідністю оплати
навчання ОСОБА_3 потребує матеріальної
допомоги від батьків.

ОСОБА_3 знаходиться на утриманні
матері, позивача у справі, яка також
здійснила оплату першого року навчання
сина у вищому навчальному закладі на
суму 12 900,00 гривень, що підтверджується
квитанцією від 14 серпня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 працює у
загальноосвітній школі № 5 відділу
освіти Авдіївської міської ради
вчителем та її середньомісячна
заробітна плата становить 3 906,51 гривень
(довідка Відділу освіти Авдіївської
міської ради від 15 січня 2014 року).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як
фізична особа-підприємець, займається
підприємницькою діяльністю, від якої
отримує дохід. Так, згідно з наданими
суду податковими деклараціями, ОСОБА_2
за 2012 рік отримав дохід у розмірі 22 430,00
гривень, за 2013 рік - у розмірі 11 400,00
гривень. Крім того, від надання
нежитлового приміщення в оренду
відповідач як фізична
особа-підприємець отримує дохід у
розмірі 2 700,00 гривень щомісячно.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного
кодексу України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інше.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено,
що мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач працює, однак має
непостійний, мінливий дохід як
підприємець, на утриманні інших дітей
або непрацездатних осіб не має, отже,
може надавати матеріальну допомогу на
утримання сина у твердій грошовій сумі.

Оскільки частиною 1 статті 199 СК України
на обох батьків покладено обов'язок
утримувати до 23 років свою дитину, яка
продовжує навчання та потребує у
зв'язку з цим матеріальної допомоги, та
з урахуванням того, що фактично
утримання ОСОБА_3 у зв'язку з його
навчанням здійснюється лише матір'ю,
яка надала допомогу ОСОБА_3, в тому
числі, шляхом оплати першого року його
навчання на суму 12 900,00 гривень, суд
приходить до висновку, що з відповідача
на користь позивача необхідно стягнути
аліменти у розмірі половини вказаної
суми, тобто у розмірі 6 450,00 гривень.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3
продовжує навчання та відповідно до
договору з Донецьким національним
медичним університетом ім. М. Горького
термін навчання становить до 30 червня
2018 року, а розмір оплати за другий -
п'ятий роки навчання загалом становить
62 610 гривень (12 900,00 + 16 570,00 + 16 570,00 + 16 570,00
грн.), суд, з урахуванням обов'язку обох
батьків утримувати дитину вважає за
необхідне стягувати з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
аліменти у зв'язку із навчанням дитини
у розмірі по 652,19 гривень щомісячно (62 610
гривень : 2 батьків = 31 305,00 гривень; 31 305,00
гривень : 48 місяців (4 роки) = 652,19 гривень
на місяць).

Також, враховуючи, що ОСОБА_3
навчається, тобто не працює, та не може
самостійно утримувати себе та
забезпечувати собі належний рівень
проживання та розвитку, суд, з
урахуванням вимог ч. 1 ст. 200 та ч. 2 ст. 182
СК України, вважає за необхідне
додатково стягувати з відповідача
ОСОБА_2 щомісячно на користь позивача
ОСОБА_1 аліменти у розмірі 365,40 гривень,
що дорівнює 30% прожиткового мінімуму,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України» станом на
час розгляду справи.

Отже, загальна сума аліментів, що
підлягають щомісячному стягненню з
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на
утримання дитини становить 1 017,59
гривень (652,19 + 365,40 грн.). Суд зазначає, що
вказана сума не перевищує 50% доходу
відповідача, як це вимагається ч. 3 ст. 70
Закону України «Про виконавче
провадження», та відповідає засадам
розумності та справедливості.

На підставі вимог ст. 201 та ч. 1 ст. 191 СК
України, стягнення аліментів слід
здійснювати з дня пред'явлення до суду
даного позову, тобто з 4 вересня 2013 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 184 СК
України, розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про стягнення з відповідача аліментів
за минулий час (з липня 2012 року по 2013
рік) у розмірі 6 784,00 гривень, то суд
вважає ці вимоги необґрунтованими з
огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти
за минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач надасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів із відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Разом із тим, позивач не довела, що нею
вживались заходи щодо одержання
аліментів із відповідача, а також, що
вона не могла їх одержати у зв'язку з
ухиленням останнього від їх сплати.
Зокрема, позивач не надала доказів, що
вона з липня 2012 року зверталась до
відповідача з проханням надавати
допомогу на утримання сина. Також,
позивач мала можливість у будь-який час
звернутись до суду з відповідним
позовом про стягнення аліментів на
утримання сина, який був на той час
неповнолітнім, але не зробила цього.
Отже, на переконання суду, в позивача не
виникло права на стягнення з
відповідача аліментів за минулий час у
розмірі 6 784,00 гривень.

Таким чином, аналізуючи усі докази по
справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню.

На підставі статті 88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідача на
користь державного бюджету міста
Авдіївка судовий збір у розмірі 243
гривень 60 копійок.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57- 61, 64, 88, 208,
209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
одноразовий платіж по аліментам на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 6 450 (шість тисяч
чотириста п'ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі у розмірі 1 017,59 гривень щомісячно
до досягнення дитиною двадцяти трьох
років.

Стягування аліментів необхідно
проводити з дня подання позовної заяви
до суду, тобто з 4 вересня 2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Державного бюджету міста Авдіївки
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення
виготовлені у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 24
березня 2014 року.

Повний текст рішення виготовлено 25
березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: