Справа № 444/508/14-ц
Провадження № 2/444/299/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жовква цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Бишківської сільської ради
Жовківського району Львівської
області, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору :
Жовківська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду із позовом про
визнання за ними в порядку спадкування
за законом права власності на спадкове
майно, яке залишилося після смерті
ОСОБА_4 та права на частку в майні
колишнього колгоспного двору.

Свої позовні вимоги, мотивують тим, що
до 1984 року в житловому будинку по
АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5, а саме в 1986 році ми
ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєструвалися та
почали проживати у вказаному вище
житловому будинку.

Як станом на 1984 рік так і 1986 рік дане
господарство числилося як
господарський двір.

ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 з 1986 по 1995
роки працювали в колгоспі ( спілка
пайовиків ТзОВ «Відродження»), що
підтверджено відповідними архівними
довідками.

Факт їх реєстрації в згаданому
будинковолодінні підтверджено записом
в будинковій книзі.

Таким чином позивачі, являються
співвласниками даного
будинковолодіння в рівних частинах.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджено свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_4 розпорядження належним йому
майном після його смерті не залишив.

За життя останній належним чином не
оформив права власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1, що підтверджено
відповідною довідкою БТІ.

Через ряд змін в законодавстві
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не можуть
оформити своє право власності на
частку в колгоспному дворі, оскільки
ОСОБА_4 помер та права власності на
частку в колгоспному дворі не оформив ,
позивачі не мають можливості
переоформити цю частку в нотаріальній
конторі.

Позивачі звернулися до державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, однак нотаріус в усній формі
відмовила у видачі свідоцтво про право
на спадщину за законом.

Просить задоволити позов.

Позивачі в судове засідання не
з"явились, однак подали заяву, в якій
позовні вимоги підтримують в повному
обсязі. Просять позов задоволити,
розгляд справи проводити у їх
відсутності.

Представники відповідача та
третьої особи в судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи були належно
повідомлені.

Однак, відповідачем Бишківською
сільською радою та третьою особою
Жовківською державною нотаріальною
конторою надіслано до суду листи про
відсутність заперечень проти позовних
вимог позивачки та розгляд справи у
відсутності їх представників.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, а відтак,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 належить
задоволити, з наступних підстав.

До 1984 року в житловому будинку по
АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_5, що
стверджується довідкою Бишківської
сільської ради від 02.12.2013р.№ 1311.

Після смерті ОСОБА_5, а саме в 1986 році
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
зареєструвалися та почали проживати у
вказаному вище житловому будинку, що
стверджується довідками Бишківської
сільської ради від 02.12.2013р. № 1309,1310 та
записами в будинковій книзі .

Як станом на 1984 рік так і 1986 рік дане
господарство числилося як
господарський двір, що підтверджено
довідкою Бишківської сільської ради
від 20.02.2014р. № 208.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1986 по 1995 роки в
колгоспі ( спілка пайовиків ТзОВ
«Відродження»), що підтверджено
відповідними архівними довідками від
16.12.2013р. № 266,267.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу
Української РСР майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності.

Таким чином Позивачі, являються
співвласниками даного
будинковолодіння в рівних частинах.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» № 20
від 22.12.1995 р. до правовідносин, що
виникли раніше, застосовується чинне
на той час законодавство. Зокрема,
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
15.04.1991року, мають вирішуватися за
нормами, що регулювали власність цього
двору, а саме: право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили це
право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
участі своєю працею і коштами у веденні
спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та не
працездатних.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджено свідоцтвом про смерть
серіяНОМЕР_1 виданим Бишківською
сільською радою 13.06.2007р.

ОСОБА_4 розпорядження належним йому
майном після його смерті не залишив.

ОСОБА_1, являлася дружиною померлого
ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданим
Загнитківською сільською радою 12.06.1983р.

ОСОБА_2 являється сином померлого
ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом
про народження НОМЕР_3 виданим
Загнитківською сільською радою 23.04.1985р.

За життя останній належним чином не
оформив права власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1, що підтверджено
відповідною довідкою БТІ від 15.11.2013р. №
6712.

Через ряд змін в законодавстві ОСОБА_1,
ОСОБА_2 не можуть оформити своє право
власності на частку в колгоспному
дворі, оскільки ОСОБА_4 помер та права
власності на частку в колгоспному
дворі не оформив то останні не мають
можливості переоформити цю частку в
нотаріальній конторі.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

Незважаючи на внесення записів у
по господарські книги , більшість
громадян своє право власності в БТІ не
оформили.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону
України від 01.07.2004р. «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсним у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таким умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло законодавство,
що не передбачало обов»язкової
реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства України,
яке було чинним на час набуття права
власності на житловий будинок.

Із пояснень Позивачів вбачається, що
останні зверталися до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак нотаріус в
усній формі мені відмовила у видачі
свідоцтво про право на спадщину за
законом.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженого наказом МЮ України від
22.02.12 № 2965 за відсутності у спадкоємця
необхідних для видачі свідоцтва про
право на спадщину документів нотаріус
роз»яснює йому процедуру вирішення
зазначеного питання в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття такого права
власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України
власник майна може пред»явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Зібрані по справі докази, оцінені судом
належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду є
всі підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10,57,60,212-215,226-229 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
1/2 частину житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на
1/2 частину житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою
АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Мікула В. Є.