Справа № 752/2408/14-ц
Провадження №: 2-п/752/34/14
У Х В А Л А

31.03.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення від 21 січня
2014 року по справі за позовом Управління
праці та соціального захисту населення
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_1,
третя особа: Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про стягнення надмірно
сплачених коштів, -

в с т а н о в и в:

21 січня 2014 року Голосіївський районним
судом м. Києва ухвалено заочне рішення
у цивільній справі за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної у м. Києві державної
адміністрації до ОСОБА_1, третя особа:
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат про
стягнення надмірно сплачених коштів.

29 листопада 2013 року на адресу суду
надійшла заява представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
перегляд вказаного заочного рішення,
вмотивована порушенням судом норм
матеріального та процесуального права
(а.с. 95-98). Зокрема, заявником зазначено
про те, що неявка його довірителя в
судове засідання була викликана
поважними причинами, а докази, якими
остання планувала обґрунтувати свої
заперечення, мають істотне значення
для правильного вирішення справи. Крім
того, зауважив про переконання
відповідача щодо пропуску позивачем
строку позовної давності задля
звернення до суду, а також про те, що
позивач мав можливість самостійно
дізнатись про зміни в сімейному стані
відповідача, які впливали на процес
виплати його довірителю соціальної
допомоги.

Представник заявника в судовому
засіданні заяву про перегляд заочного
рішення підтримав, просила суд її
задовольнити, скасувати заочне рішення
від 21 січня 2014 року.

Представник позивача проти
задоволення заяви заперечував, просив
суд відмовити у її задоволенні за
необґрунтованістю та безпідставністю.

Згідно з ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ЦПК України
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення залишити заяву без задоволення
або скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Так, судом встановлено, що 21 січня 2014
року Голосіївським районним судом м.
Києва ухвалено заочне рішення, яким
задоволено вимоги Управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації та стягнуто на
його користь з ОСОБА_1 суму надмірно
стягнутих коштів у розмірі 18 923,02 грн.,
вирішено питання щодо судових витрат у
справі (а.с. 59-62).

Звернувшись із заявою про перегляд
заочного рішення, ОСОБА_2 вказав на
поважність причин своєї неявки та
неявки свого довірителя в судове
засідання, призначене на 21 січня 2014
року, проте, вказане твердження
заявника судом оцінюється критично,
через що не приймається до уваги,
оскільки є недоведеним з точки зору
вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи відповідачу та її представнику
було достовірно відомо про наявність у
провадженні Голосіївського районного
суду м. Києва справи за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної у м. Києві державної
адміністрації, останні були
ознайомлені з вимогами позивача, однак,
розпорядились своїми процесуальними
правами, наданими ЦПК України, на
власний розсуд, не надали ні заяви про
застосування наслідків спливу строку
позовної давності, ні доказів на
обґрунтування своєї позиції.

Статтею 229 ЦПК України передбачено, що у
заяві про перегляд заочного рішення
повинно бути зазначено обставини, що
свідчать про поважність причин неявки
в судове засідання і неповідомлення їх
суду, докази про це.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне
рішення суду може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення суду може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення
підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з`явився
в судове засідання та не повідомив про
причини своєї неявки з поважних причин
і докази на які він посилається мають
істотне значення для правильного
вирішення спору.

Таким чином, з аналізу наведених вище
норм цивільно-процесуального
законодавства вбачається, що заочне
рішення може бути скасоване за
наявності двох умов: якщо буде
встановлено, що відповідач не з`явився
в судове засідання з поважної причини
та є докази, які мають істотне значення
для правильного вирішення спору.

Між тим, заявником, а ні в заяві про
перегляд заочного рішення, а ні під час
розгляду цієї заяви в суді, не було
наведено жодного доказу в розумінні
положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, який би
підтвердив поважність причин його
неявки та неявки його довірителя в
судове засідання, та спростував
висновки суду, наведені в заочному
рішенні і які мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Тому, на думку суду, жодних порушень
прав відповідача допущено не було.
Умови ухвалення заочного рішення,
зазначені у ч. 1 ст. 224 ЦПК України, а
саме: 1) неявка відповідача; 2) належне
його повідомлення; 3) відсутність
поважних причин неявки відповідача; 4)
згода позивача, за одночасної
наявності яких ухвалюється заочне
рішення, в даному випадку були
дотримані.

Не з'явившись в судове засідання,
відповідач та її представник
добровільно обмежили себе у
використанні передбачених
процесуальних прав на надання суду
доказів в обґрунтування своїх можливих
заперечень проти позову, добровільно
виключили свою особисту участь в
дослідженні доказів у судовому
засіданні. Разом з тим, при ухваленні
заочного рішення не було порушено
конституційного принципу змагальності
процесу, і у відповідача збереглося
право на оскарження ухваленого
заочного рішення.

Таким чином, враховуючи обставини,
викладені вище, суд приходить до
висновку про те, що підстав для
скасування заочного рішення суду від 21
січня 2014 року немає, а тому заява
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст. 231 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву представника відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
від 21 січня 2014 року по справі за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної у м. Києві державної
адміністрації до ОСОБА_1, третя особа:
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат про
стягнення надмірно сплачених коштів -
залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 ЦПК
України у разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В.С. Пасинок