Справа № 214/8624/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Ткаченко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у місті Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання правочину
дійсним та визнання права власності на
Позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом, в якому просить суд
визнати дійсним Договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме квартири АДРЕСА_1, укладеного між
нею та відповідачем, а також визнати за
нею право власності на вказану
квартиру. В обґрунтування позовних
вимог зазначила, що вказаний Договір
15.03.1999 року був зареєстрований на
Товарній біржі «Криворізька» за
№001/444-Н. За умовами Договору, останній
не підлягав нотаріальному посвідченню,
однак в даний час з'ясувалось, що згідно
діючого законодавства Договір
купівлі-продажу нерухомого майна, не
завірений нотаріально, є нікчемним, але
між нею та відповідачем була досягнута
обопільна домовленість про всі його
істотні умови і жодна із сторін
спеціально не ухилялась від його
нотаріального посвідчення, що і є
підставами для визнання цього Договору
Позивач у судове засідання не
з'явилась, її представник надала
письмову заяву, в якій позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
розглянути справу за її відсутності, а
в разі неявки відповідача - ухвалити
рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач, будучи повідомленим про
час і місце розгляду справи належним
чином, в судове засідання не з`явився,
про причини неявки не повідомив, заяви
про розгляд справи за його відсутності
до суду не надав. На підставі наявних у
справі доказів та зі згоди
представника позивача суд уважає за
можливе ухвалити рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Так, 15.03.1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було укладено Договір купівлі-продажу
нерухомого майна (далі - Договір), а саме
квартири АДРЕСА_1. Цей Договір був
укладений у виконання біржового
контракту та зареєстрований за №001/444-Н
на Товарній біржі «Криворізька», а
31.05.1999 року вказана квартира була
зареєстрована за позивачем у
Комунальному підприємстві
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на праві приватної
власності, про що у реєстровій книзі
були зроблені відповідні записи (а.с.3).

Між тим, на підставі ст. 15 Закону
України «Про товарну біржу» зазначений
Договір нотаріальному посвідченню не
підлягав, що в даний час створює
перешкоди позивачу у розпорядженні
власністю, оскільки, відповідно до ч.1
ст.220 ЦК України, у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Однак відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Разом з тим, у відповідності до ст.15
Закону України «Про товарну біржу» від
10 грудня 1991 року біржова угода
(правочин) вважається укладеною з
моменту її реєстрації на товарній
біржі та у цьому разі набирає юридичної
сили, тому суд вважає за можливе
визнати даний Договір дійсним,
оскільки такий був цілком виконаний
кожною із сторін, які домовилися щодо
усіх його істотних умов, жодна із
сторін спеціально не ухилялася від
нотаріального посвідчення даного
Договору, ні однією із сторін даний
Договір не оспорюється та можливість
його нотаріального посвідчення
втрачена.

Що ж до позовних вимог у частині
визнання за позивачем права власності
на вказану квартиру, то такі вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
квартира АДРЕСА_1 вже зареєстрована за
позивачем у Комунальному підприємстві
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на праві приватної
власності, про що у реєстровій книзі
зроблені відповідні записи (а.с.7 зі
зворот.боку).

Отже, за наведених вище обставин суд
доходить висновку про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.15
Закону України «Про товарну біржу» від
10 грудня 1991 року (з наступними змінами),
ст.220 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 174, 209, 212-215,
218, 224-228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати дійсним Договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме квартири АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 15.03.1999
року на Товарній біржі «Криворізька»
та зареєстрований за №001/444-Н.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу за письмовою заявою
відповідача, оформленою згідно вимог
ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Суддя
В.В.
Попов.