ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
12 березня 2014 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області в
складі головуючого судді -Ковалевської
Л.М., при секретарі - Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Фастові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-
До суду з даним позовом
звернулась ОСОБА_1 посилаючись на те, що
з боку відповідачів постіно чиняться
перешкоди у користуванні її власністю,
а саме 1/3 частиною житлового будинку
АДРЕСА_1. Протягом останньго часу вона
неодноразово зверталась до
правоохоронних органів з відповідними
заявами, проте ніякого позитивного
результату це не дало. Відповідач
ОСОБА_2 намагається навмисно шкодити її
майно, а саме добудову до її частини
будинку та не дає доступу до
обслуговування її частини стіни.
В судовому засіданні позивачка та
її представник вимоги позову
підтримали та збільшили їх, просили суд
Відповідачі та їх представник
позов не визнали, заперечували проти
його задоволення, оскільки вважають
Суд, вислухавши пояснення сторін,
покази свідків, вивчивши матеріали
справи та відмовні матеріали, вважає,
що в задоволенні позову слід відмовити.
Судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про право власності на
спадщину за законом позивачка ОСОБА_1 є
власником 1/3 частини житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с.7). ЇЇ сестра -ОСОБА_3
-відповідачка по справі є власником 2/3
частин цього ж будинку відповідно до
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом (а.с.9).
Відповідно до рішення
Фастівського міськрайонного суду від
24.07.2009 року було встановлено між
сестрами порядок користування
земельною ділянкою відповідно до їх
часток у праві власності на житловий
будинок : 37/100 -ОСОБА_1 та 63/100 -ОСОБА_3 та
встановлено сервітут на безстрокове та
безкоштовне користування земельною
ділянкою для підходу ОСОБА_1 до
Пізніше, після вказаного рішення
суду, позивачка і відповідачка
добудували кожна до своєї частини
Позивачка самовільно, без
відповідних дозвільних документів
побудувала фундамент для добудови до
належної їй на праві власності 1/3
частини будинку розміром 8,05 х 3,7 м.
Після цього, 08.09.2009 року відділ
ДВС виконав рішення суду від 24.07.2009 року
по встановленню межі, про що склав
відповідний акт і 05.10.2009 року закрив
виконавче провадження (а.с.18).
співвласників-відповідачів по справі
на прибудову з зазначеними вище
розмірами 8,05 х 3,7 м позивачка не
отримала і подала до суду позов про
зобов»язання виконкому Фастівської
міської ради надати їй дозвіл на
прибудову. Постановою Фастівського
міськрайсуду від 15.03.2010 року було
зобов»язано виконавчий комітет
Фастівської міської ради надати ОСОБА_1
дозвіл на прибудову до чистини будинку
АДРЕСА_1 без згоди іншого співвласника
До участі у розгляді
вищевказаного позову, ОСОБА_3 долучено
Відповідно до рішення
виконавчого комітету Фастівської
міської ради № 89/7 від 23.04.2010 року було
дозволено ОСОБА_1 прибудувати до
належної їй частини будинку по АДРЕСА_1
прибудову загальним розміром 8,00х3,65 м
на самовільно побудованому фундаменті
і зобов»язано проектне бюро виготовити
технічну документацію (а.с.141).
Проте, при цьому не було
враховано, що рішенням суду від 24.07.2009
року вже було визначено межі земельної
ділянки та це рішення в вересні 2009 року
Свідок ОСОБА_4, який є начальником
відділу архітектури та містобудування,
суду пояснив, що добудова, яка була
здійснена позивачкою, будувалась на
самовільно побудованому фундаменті і
дозвіл вони надавали на підставі
постанови суду, тому розміри добудови
(по фундаменту) вони особисто не
визначали, оскільки він уже існував. На
даний час вказана добудова позивачки
не прийнята в експлуатацію і тому на
неї відсутнє право власності.
Відповідно до ст.331 ч.2 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає з моменту
завершення будівництва. Якщо договором
або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.
Добудова, яку здійснила позивачка
в експлуатацію не прийнята, її
державної реєстрції не було проведено.
Відповідно до ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
винекнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Отже, позивачка ОСОБА_1 власником
добудови, загальним розміром 8,05х3,7 м
фактично не являється, оскільки не
зареєструвала право власності
належним чином у визначеному законом
Тому, ст.391 ЦК України, де
зазначено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном, на яку
посилається позивачка, не може бути
застосована до даних спірних
Щодо позовних вимог про
відшкодування матеріальної шкоди, яка
згідно висновку експертизи від 11.12.2013
року, становить 3 358 гривень, то суд
звертає увагу на наступне.
Позивачка стверджує, що діями
відповідачів, було пошкоджено
металопластикове вікно, зруйновано
фундамент, пошкоджено дах, обшивка
даху,металопластикові водостоки,
зруйновано вимощення біля її частини
відновлювального ремонту, який
необхідно провести для ліквідації
наслідків спричинених діями внаслідок
будівельних робіт, які проводив
співвласник складає 3 358 гривень. Проте,
в матеріалах справи міститься акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних норм
і стандартів від 21.08.2012 року складений
інспектором Головко О.І. в присутності
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, відповідно до якого
було встановлено, що гр.ОСОБА_1
проведено реконструкцію житлового
будинку (прибудовано добудову розміром
8,05х3,7 м) та побудовано господарський
блок розміром 4,05х1,25 м в 2010 році.
Будівельні роботи проводились без
документу, що посвідчує право на
виконання будівельних робіт. В 2012 році
ОСОБА_1 переобладнано горище частини
належній їй будівлі під мансарду, чим
порушено ст.34,ч.8 ст.39 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Житловий будинок і
господарський блок експлуатуються без
вводу в експлуатацію.
З даним актом ОСОБА_1 не
погодилась, проте в судовому порядку
його неоскаржувала. Штраф, визначений
інспектором в сумі 255 гривень сплатила,
а тим самим визнала вину за вчинення
правопорушення у сфері містобудівної
Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності» експлуатація закінчених
будівництвом об»єктів, не прийнятих в
експлуатацію - забороняється.
Отже, стверджувати, що
пошкодження майна, яке не прийнято в
експлуатацію, самовільно побудоване
позивачкою, відбулось в результаті
спричинення їх діями внаслідок
будівельних робіт, які проводив
співвласник ОСОБА_2 жодних підстав не
має. До того, як пояснила в судовому
засіданні експерт ОСОБА_5, відповідно
до п.3.11 Наказу «Про затвердження
інструкції щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об»єктів
нерухомого майна» за наявності
самочинно забудованих
(реконструйованих, перепланованих)
об»єктів нерухомого майна документи
щодо виділу готуються тільки після
визначення права власності на них
відповідно до закону. Самочинно
збудовані об»єкти нерухомого майна до
розрахунку не включаються.
До того ж, згідно п.3.25 Правил
містобудування, планування і забудови
міських і сільських поселень, для
догляду за будинками і здійснення
поточного ремонту відстань до бічної
межі ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни треба приймати не
менше 1,0 метра. При цьому повинно бути
забезпечене влаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігають стіканню атмосферних
опадів з покрівель та карнизів
будівель на територію суміжних
Як вбачається з матеріалів
справи, фактична відстань між
самовільною прибудовою позивачки до
найбільш виступаючої стіни
співвласника є меншою від визначеної в
правилах, тому винуватість саме
співвласників у руйнуванні майна
позивачки є досить сумнівною,
враховуючи недотримання нею самою при
добудові визначених законами і
правилами містобудівної діяльності
Слід зауважити, що відповідно до
ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири
може на свій розсуд здійснювати ремонт
і зміни у квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого,- за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
та не порушать санітарно-технічних
вимог та правил експлуатації будинку в
Щодо позовних вимог про стягнення
моральної шкоди, то суд вважає, що
оскільки позивачкою не доведено
наявність причинно-наслідкового
зв»язку між діями співвласників та
пошкодженням її майна, то відсутні
підстави для задоволення вимог про
стягнення моральної шкоди.
Тому, враховуючи вищевикладене,
суд вважає, позовні вимоги
необгрунтованими, безпідставними та
такими, що не підлягають до
Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215 ЦПК
України, ст.ст. 23,182, 331, 391,383 ЦК України,
суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М.Ковалевська