Справа № 346/6929/13-ц
Провадження № 22-ц/779/678/2014
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддів:
Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря
Яковин М.Я.

з участю
ОСОБА_1 її представника

ОСОБА_2

представника органу опіки та

піклування Івахнюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і
піклування в особі Коломийської
міської ради про визначення місця
проживання малолітньої дитини за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
30 січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернулась в суд з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що вона з
відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 року
зареєструвала шлюб і в цей же день
народився син - ОСОБА_4, який
зареєстрований і проживає з матір'ю по
АДРЕСА_1. На прохання відповідача про
спілкування сина з його батьками, вона
дозволила тимчасове відвідування
малолітнього сина за місцем проживання
батьків відповідача, які проживають у
Херсонській області. Проте всупереч
волі матері відповідач не повертає
сина по місцю його реєстрації та
проживання і чинить перешкоди у
спілкуванні матері з дитиною.
Позивачка вважала, що відповідач
незаконно змінив місце проживання
малолітнього сина, не допускає її
участі у спілкуванні з ним, має намір
передати сина на виховання своїй
сестрі, в якої немає дітей, просила
позов задовольнити та визнати місце
проживання малолітнього сина з нею.

Рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 30 січня 2014 року
позов задоволено. Визначено місце
поживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. біля
матері ОСОБА_1. Зобов'язено ОСОБА_3
повернути ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.
матері ОСОБА_1.

Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3.
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення суду з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову, вказуючи на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та допущення порушення норм
процесуального права. На думку
апелянта, судом не враховано інтереси
дитини ,не взято до уваги думку
малолітнього сина щодо проживання з
ним та помилково враховано рішення
комісії з питань захисту прав дитини
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області, яким за
доцільне визначено місце проживання
малолітнього сина з позивачкою.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу не
визнала, вважає рішення суду законним
та обґрунтованим.

ОСОБА_3. в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що
відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи у його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
без згоди матері визначив місце
проживання сина за місцем свого
проживання, не допускає участі матері в
утриманні та вихованні сина.
Відібрання неповнолітнього сина та
передання його на проживання з матір'ю
відповідає інтересам малолітньої
дитини і буде забезпечувати належний
її розвиток та виховання.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

Згідно зі ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Частиною 1 ст.160 цього Кодексу
встановлено, що місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

За змістом ч.1ст. 162 СК якщо один з
батьків або інша особа самочинно, без
згоди другого з батьків чи інших осіб, з
якими на підставі закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, або
дитячого закладу (установи), в якому за
рішенням органу опіки та піклування
або суду проживала дитина, змінить її
місце проживання, у тому числі способом
її викрадення, суд за позовом
заінтересованої особи має право
негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
попереднім місцем проживання.

Як вбачається з матеріалів справи
і встановлено судом, сторони з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі і ІНФОРМАЦІЯ_1
року в сторін народився син ОСОБА_4
(а.с.8,9).

Згідно даних, які містяться у
довідці №583 від 26 вересня 2013 року
виданій позивачці, син ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
зареєстрований і проживає з ОСОБА_1 та з
сестрами у АДРЕСА_1 .

Відповідно характеристик, ОСОБА_1
за місцем праці та проживання
характеризується з позитивної сторони
(а.с. 18, 49).

Згідно з частинами 4, 5, 6 ст. 19 СК
України при розгляді судом спорів щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини, місця проживання дитини,
позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 28.01.2014
року, з урахуванням позитивного акта
обстеження умов проживання надав суду
висновок про те, що малолітнього ОСОБА_4
доцільно залишити на проживання з
матір'ю (а.с.72-76).

Також установлено, що відповідач
малолітнього сина самовільно змінив
місце проживання дитини і
відмовляється повернути дитину по
місцю реєстрації та проживання
позивачки. Зазначених обставин
відповідач не заперечує.

Декларація прав дитини,
проголошена Генеральною Асамблеєю
Організації Об'єднаних Націй 20
листопада 1959 року, містить принцип,
згідно з яким малолітня дитина може
бути розлучена зі своєю матір'ю лише за
наявності виняткових обставин.

За таких обставин, відповідно до
ст.161 СК України суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку
визначивши місце проживання
малолітньої дитини з матір'ю, оскільки
дитина з народження проживає з матір'ю
і не встановлено виняткових обставин,
згідно з якими малолітня дитина може
бути розлучена зі своєю матір'ю.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по суті
правильного рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

Колегія суддів вважає
оскаржуване рішення таким, що ухвалене
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для
скасування цього рішення, за доводами
апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити. Рішення Коломийського
міськрайонного суду від 30 січня 2014 року
у в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий
В.Д.Фединяк

Судді:
В.А.Девляшевський

О.Є.Меленко