Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1045/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

27.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
- Сукач Т.О.

суддів
Мурашка С.І.

Бубличенко В.П.

при секретарі
Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» до ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору, за апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
на рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 11 лютого 2014
року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного
суду міста Кіровограда від 11 лютого 2014
року відмовлено у задоволенні позову
приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
обов'язкового страхування цивільно
-правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі представник
ПрАТ «Українська страхова компанія
«Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову
страхової компанії

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп», Стеценка Т.М., який
підтримував доводи апеляційної скарги,
заперечення на скаргу представника
ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та доводи апеляційної скарги у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, колегія суддів вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що вимоги позивача про
визнання недійсним договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів не ґрунтуються на законі та
доказах.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону
України «Про страхування» (далі-Закон)
договір страхування - це письмова угода
між страхувальником і страховиком,
згідно з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Аналогічні положення містить і
ст. 979 ЦК України.

Судом встановлено, що 30.01.2013 року
між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс
Груп» і ОСОБА_4 було укладено договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, за якими об'єктами страхування
були: автомобіль марки КАМАЗ 53212, 1989
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 та автомобільний причіп марки
ГКБ 8350, державний номерний знак НОМЕР_2,
1983 року випуску, що підтверджується
полісами страхування АЕ/0816191, АЕ/0816192
(а.с.5,6).

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону та ст.
983 ЦК України договір страхування
набирає чинності з моменту внесення
першого страхового платежу, якщо інше
не передбачено договором страхування.

Частиною першою статті 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Відповідно до положень ст.982 ЦК України
істотними умовами договору
страхування є предмет договору
страхування, страховий випадок, розмір
грошової суми, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату у разі
настання страхового випадку (страхова
сума), розмір страхового платежу і
строки його сплати, строк договору та
інші умови, визначені актами
цивільного законодавства.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди
щодо всіх істотних умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, складають і підписують
договір, надаючи згоді встановленої
форми.

Разом із тим цивільні права та
обов'язки, на досягнення яких було
спрямоване волевиявлення сторін при
укладенні спірних договорів,
набуваються після внесення першого
страхового платежу (ч. 4 ст. 18 Закону та
ст. 983 ЦК України).

Аналіз умов договорів, укладених між
сторонами, положень Закону України
«Про страхування», норм ЦК України
щодо страхування дає підстави для
висновку, що з часу внесення першого
платежу набирає чинності (набуває
юридичної сили) договір страхування,
укладення якого вже відбулося.

Встановлено, що сторони дійшли згоди
щодо істотних умов договорів
страхування скріпивши 30.01.2013 року
договори своїми підписами, що і є
моментом укладення цих договорів.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону, на яку як
на підставу для визнання недійсними
договорів страхування посилається
позивач, договір страхування
визнається недійсним і не підлягає
виконанню, зокрема, у разі, якщо його
укладено після страхового випадку.

Із матеріалів справи вбачається,
ДТП за участю застрахованих
транспортних засобів, що має ознаки
страхового випадку, сталася 31.01.2013 року
о 8 годині 20 хвилин, тобто вже після
укладення між сторонами договорів
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с.11-13).

Та обставина, що в страхових
полісах працівник страхової компанії
помилково, як вважає представник
позивача, вказала строк дії договору з
00 год.00 хв. 31.01.2013 року до 30.01.2014 року,
не змінює часу ( момент) укладення
договору та не є підставою для визнання
його недійсним як такого, що укладений
внаслідок помилки.

Ураховуючи, наведене колегія
суддів вважає, що суд дійшов
правильного висновку про те, що вимоги
позивача про визнання недійсним
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів не ґрунтуються на законі та
доказах.

Доводи апеляційної скарги
позивача ґрунтуються на неправильному
тлумаченні термінів «час укладення
договору» та « час набрання чинності
договором», висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів не
вбачає підстав для її задоволення.

Суд ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права,

що відповідно до ст.308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги і

залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду міста Кіровограда від 11 лютого
2014 року залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді