Справа №592/1080/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Алфьоров А. М.Номер
провадження 22-ц/788/690/14 Суддя-доповідач -
Дубровна В. В. Категорія - 48
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В., Маслова В. О.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 12 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини,

в с т а н о в и
л а :

13 листопада 2013 року ОСОБА_5 звернулася
до відповідача із зазначеним позовом.
Свої вимоги мотивувала тим, що
проживала з відповідачем однією сім'єю
без реєстрації шлюбу. Від спільного
проживання мають сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З березня 2013 року сторони
разом не проживають, спільного
господарства не ведуть. Позивачка
мешкає у орендованій квартирі,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років. У добровільному
порядку відповідач ніякої допомоги на
утримання сина не надає, а тому, просила
стягнути з відповідача на утримання
неповнолітнього сина аліменти у
розмірі 1 500 грн. 00 коп. Судові витрати
покласти на відповідача.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 12 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. 00 коп. з
урахуванням індексації, щомісяця, з
його заробітку, на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його
повноліття, починаючи стягнення з 13
листопада 2013 року на користь матері -
ОСОБА_5

Стягнуті з ОСОБА_3 на користь держави
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким залишити позов
ОСОБА_5 без розгляду на підставі п.3 ст.207
ЦПК України, або частково задовольнити
її позов з урахуванням
платоспроможності ОСОБА_3 При цьому
зазначає, що позивачкою не доведено
того, що вона з дитиною дійсно проживає
у найманій квартирі в м.Суми та сплачує
за неї щомісячно по 1 500 грн. Вказує, що
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі він не має можливості
через відсутність постійного
заробітку і таке рішення суду фактично
ставить його у положення постійного
боржника, що в подальшому може потягти
за собою як адміністративну, так і
кримінальну відповідальність. Крім
того, на його утриманні знаходиться
тяжко хвора мати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який
апеляційну скаргу підтримує з мотивів
у ній викладених, перевіривши рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Частиною1 ст.184 СК України
передбачено, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, сторони мають сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого
записаний ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.15). З
березня 2013 року сторони спільно не
проживають, син знаходиться на
утриманні матері.

З довідки Лебединської міської ради
№1566 від 17 жовтня 2013 року вбачається, що
позивачка разом із сином зареєстрована
за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4).

З довідок, виданих лікарями
дерматологом та неврологом КУ «Сумська
міська дитяча клінічна лікарня Святої
Зінаїди» від 18 січня 2013 року та 05
листопада 2013 року, вбачається, що
ОСОБА_6 проживає у АДРЕСА_2 (а.с.5-7).

З цих же довідок вбачається, що ОСОБА_6
має ряд захворювань, а саме: атопічний
дерматит, часто рецидивуюча форма, а
також кіста головного мозку, як
наслідок геморалгічно-ішемічного
враження центральної нервової
системи.

Як вбачається з епікризу, виданого
вищевказаною лікувальною установою,
дитина перебувала на лікуванні з
діагнозом: «атопічний дерматит» та
потребує санаторно-курортного
лікування (а.с.7).

Позивачка на даний час знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років. Інших доходів, крім
соціальної допомоги при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, не має.
Вона дійсно потребує матеріальної
допомоги та підтримки. Нею заявлені
позовні вимоги про стягнення аліментів
на утримання малолітнього сина. У
рамках цієї справи не заявлялись інші
вимоги, зокрема, стягнення витрат на
утримання позивачки до досягнення
дитиною трирічного віку, по стягнення
додаткових витрат на дитину.
Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення аліментів на дитину до її
повноліття, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції визначив розмір
аліментів у завеликому розмірі, не в
повному обсязі врахував майновий стан
відповідача, у матеріалах справи
відсутні будь-які докази на
підтвердження доходу відповідача.

З пояснень представника відповідача,
наданих апеляційному суді, вбачається,
що відповідач ОСОБА_3 має спеціальність
автомеханіка, він офіційно ніколи ніде
не працював, але тривалий час
знаходився на заробітках у Росії. Після
останніх політичних подій він у Росію
не виїжджав, в Україні роботи не має.
Суду не надано доказів, чи перебуває
відповідач на обліку у Центрі
зайнятості як такий, що шукає роботу, чи
отримує будь-який дохід, якщо отримує -
який його розмір. В іншому шлюбі він не
перебуває, інших дітей не має. Колегія
суддів не може погодитись з доводами
апеляційної скарги про знаходження на
утриманні у відповідача його матері,
яка, за словами представника
відповідача, має дуже тяжкий стан
здоровя, на підтвердження чого ним
надані письмові докази: консультативні
висновки за 2011 та 2013 роки, виписка з
медичної карти стаціонарного хворого
ОСОБА_6 З цих документів вбачається, що
мати відповідача має захворювання за
діагнозом «остеохондроз грудного
відділу хребта. Лівобічна торакалгія.
Мязево-тонічний варіант. Стійкий
больовой синдром. ВВС. Дефект
міждпередсердної (3мм) перетинки.
Недостатність мітрального та
трікуспідального клапанів 1 ст. ІХС.
Дифузний кардіосклероз. Аортосклероз.
СН 1 ФК 1. Гіпертонічна хвороба 1 ст. 11 ст
Ризик 11.Полікістоз нирок». Вона
ІНФОРМАЦІЯ_4. Не зважаючи на наявність
перелічених вище захворювань мати
відповідача не оформляла та не отримує
пенсії по інвалідності, отримує
постійний дохід, працюючи інженером у
ТОВ «Сумиоблавтотранс». За викладених
обставин відсутні підстави вважати, що
мати відповідача знаходиться у нього
на утриманні, про що йдеться у
апеляційній скарзі.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження важкого стану здоров'я,
що перешкоджає йому працювати,
отримувати дохід та утримувати свою
дитину. Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5,
фізично молода та здорова людина, яка
має можливість працювати, надавати
матеріальну допомогу своєму синові.

З урахуванням всього вище викладеного,
колегія суддів вважає, що з відповідача
на користь позивачки підлягають
стягненню аліменти на утримання
малолітнього сина у розмірі 1000 грн.
щомісяця, що не позбавляє сторін права
звернутися до суду про зміну розміру
аліментів у разі змін у їх
матеріальному стані, здоров'ї.

У відповідності доп.3 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право змінити рішення.

Згідно з ч.1,2 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити рішення Ковпаківського
районного суду м.Суми від 12 березня 2014
року в даній справі.

Стягнути із ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
його повноліття, починаючи стягнення з
13 листопада 2013 року, на користь матері -
ОСОБА_5, у розмірі 1000 грн. щомісяця, а не
1500 грн., як зазначено у рішенні суду
першої інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -