АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2-о-41/11
Провадження №22-ц/792/341/14
УХВАЛА

14 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Костенка
А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Фанди В.П.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника апелянта -
ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2 та її представника -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа -
Старокостянтинівська міська рада про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з апеляційною скаргою ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 на
рішення Старокостянтинівського
районного суду від 16 лютого 2011 року, -

встановила:

В лютому 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із заявою про встановлення факту,
що має юридичне значення, а саме, що
вона проживала однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1998 року по день його
смерті.

В обґрунтування вимог зазначила, що
оскільки 12 років проживала з ОСОБА_6
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
тому в порядку ст. 1264 ЦК України має
право на спадщину як спадкоємець 4-ї
черги за законом.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 16 лютого 2011 року заяву задоволено.
Встановлено факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 без реєстрації
шлюбу з 1998 року по день смерті
останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_4, яка не брала участі у
справі, в інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу,
в якій просила рішення суду скасувати.

На обґрунтування своїх вимог апелянт
зазначила, що вирішуючи справу суд не
звернув уваги на ту обставину, що її
дочка, ОСОБА_5 є спадкоємцем 1-ї черги за
законом після смерті ОСОБА_6 в порядку
ст. 1266 ЦК України, як його внучка,
оскільки син спадкодавця, батько
ОСОБА_5, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Про
смерть ОСОБА_6 вона дізналася лише в
грудні 2013 року.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги та пояснив, що його довірителька
та її дочка категорично заперечують
право

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Сагайдак І.М.
Справа № 2-о-41/11

Провадження № 22-ц/792/341/14

Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 67

ОСОБА_2 на спадщину після смерті ОСОБА_6
а також ту обставину, що придбана ним в
1999 році за договором купівлі-продажу
квартира є об'єктом права спільної
сумісної власності, оскільки на їх
думку єдиним власником всієї квартири
був померлий ОСОБА_6, а після його
смерті - його внучка ОСОБА_5

ОСОБА_2 та її представник в суді проти
задоволення апеляційної скарги
заперечили та пояснили, що рішення суду
є законним та обґрунтованим. При цьому
ОСОБА_2 пояснила, що про наявність у
померлого ОСОБА_6 сина вона
здогадувалася, однак оскільки
достовірно їй цього не було відомо,
тому цих обставин вона не зазначила ні
в заяві про встановлення юридичного
факту, поданій нею до суду, ні в заяві
про прийняття спадщини. Також не
заперечила того, що нею на адресу сина
ОСОБА_6, ОСОБА_8 була подана телеграма
про тяжке захворювання батька. Жодних
прав апелянта на спадкове майно не
визнає.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та
встановлюючи факт родинних стосунків
суд виходив з того, що заявниця
проживала спільно єдиною сім'єю з
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1998
року і до дня його смерті, інших
спадкоємців майна померлого не
виявлено. Таких висновків суд дійшов на
підставі доказів, зокрема показань
свідків, паспортних даних заявниці,
акту обстеження житлово-побутових умов
мешканців квартири АДРЕСА_1. Однак такі
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, дідові,
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків, встановлених частинами 2-4
статті 1273 цього Кодексу.

Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від
30.05.2008 року, №7 „Про судову практику у
справах про спадкування", зокрема,
передбачено, що неповнолітня особа
вважається такою, що прийняла спадщину
відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК. Подання
заяви про прийняття спадщини особами,
вказаними у частинах третій, четвертій
статті 1269 ЦК слід вважати їхнім правом,
здійснення якого не суперечить нормі
частини четвертої статті 1268 цього
Кодексу.

Частиною 6 статті 235 ЦПК України
передбачено, що якщо під час розгляду
справи у порядку окремого провадження
виникає спір про право, який
вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

В суді апеляційної інстанції було
встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
внучкою ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
син якого, який також є батьком ОСОБА_5,
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з пояснень сторін,
наданих в судовому засіданні
апеляційного суду, між ними існує спір
щодо спадкового майна, вони
заперечують право один одного на
спадщину.

Таким чином, враховуючи ту
обставину, що ОСОБА_5, яка на момент
відкриття спадщини після смерті свого
діда, ОСОБА_6, була неповнолітньою,
прийняла спадщину, в порядку ч. 1 ст. 1266
ЦК України є спадкоємцем 1-ї черги за
законом, фактично заперечує право
ОСОБА_2 на спадкове майно, тому колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність скасування рішення суду
та залишення заяви без розгляду на
підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 310, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5
задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 16 лютого 2011 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа -
Старокостянтинівська міська рада про
встановлення факту проживання однією
сім'єю залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук