АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 - 2920/2014 р.
Головуючий в 1 інстанції-
Калініченко Л.С. Доповідач -
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

«25» березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого -
Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника ПАТ
«СК «Здорово» на рішення
Голосіївського районного суду м.
Києва від 06.12.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ПАТ «СК «Здорово»
про стягнення середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та стягнення моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді
Барановської Л.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 06.12.2013 р. вказані
позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «СК Здорово» на користь
ОСОБА_3 середню зарплату за час
затримки розрахунку в сумі 14 869 грн. 77
коп. та моральну шкоду в сумі 500 грн.

Також стягнуто з ПАТ «СК Здорово» на
користь держави 229 грн. 40 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі представник
ПАТ « СК «Здорово» просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити частково, посилаючись на
те, що суд не дав належної оцінки
доказам, неповно з'ясував обставини
справи .

Апеляційна скарга представника ПАТ «
СК «Здорово» підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.12.2012 року
позивачка була прийнята на роботу на
посаду начальника юридичного відділу
Приватного Акціонерного товариства
«Страхова компанія «ЗДОРОВО», що
підтверджується, зокрема, наказом ПАТ
"СК"ЗДОРОВО" №60-004/12-К та 05.06.2013 року була
звільнена із займаної посади за згодою
сторін (ст. 36 ч.І КЗпПУ).

Відповідачем не було проведено
розрахунок з позивачем в день
звільнення. Відповідно до ст. 43
Конституції України та ст.21 КЗпП
України обов»язок по виплаті
заробітної плати є однією з істотних
умов трудового договору.

В силу ст. 47 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган зобов»язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України,
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначенні
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач провів остаточний
розрахунок з позивачем 06.09.2013 року
(довідка -рахунок ПАТ «РАДИКАЛ БАНК»
від 09.09.2013р.), перерахувавши суму у
розмірі 682,83 грн. на рахунок позивачки в
ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» з призначенням
платежу «заробітна плата» (а.с.29).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивач звертався до відповідача із
заявою про надання останнім Довідки
про заробітну плату (дохід) (а.с.20).

Як вбачається з довідки від 27.09.2013 р. №
2710001/13 про середню заробітну плату
(дохід) (для розрахунку виплат на
випадок безробіття), виданої ПАТ
«Страхова Компанія «ЗДОРОВО», розмір
середньої заробітної плати позивача
виплаченої позивачу за квітень 2013 року,
становить 5000,00 грн., розмір виплаченої
заробітної плати за травень 2013 року
3789,56 грн., середньоденна заробітна
плата позивача становить 159,89 грн.

Відповідно до ст. 117 КЗпПУ, в разі
невиплати з вини власника або

уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,

зазначені в ст. 116 КЗпПУ, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство,

установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за

весь час затримки по день фактичного
розрахунку .

За таких обставин суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 щодо стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Між тим, колегія суддів вважає за
необхідне змінити рішення суду в
зазначеній частині, а саме, в частині
розміру стягнутого середнього
заробітку, оскільки в зазначений
період було 65 робочих днів.

З матеріалів справи, а саме з довідки
відповідача від 27.09.2013 р. вбачається, що
середньоденна заробітна плата
позивачки становила 159 грн.89 коп. (а.с.22)

Таким чином стягненню з відповідача на
користь позивачки підлягає 10. 392 грн. 85
коп. (159 грн. 89 коп. х 65)

Суд також мав підстави для часткового
задоволення позовних вимог про
стягнення моральної шкоди, врахував те,
що у зв'язку із несвоєчасним
розрахунком при звільненні позивачці
були заподіяні моральні страждання,
втрата нормальних життєвих зв'язків і
стягнув з відповідача на користь
позивачки 500 грн. моральної шкоди .

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,316,317 ЦПК
України, на підставі ст. ст.
21,23,47,116,117,237-1 КЗпПУ, ст. 23 ЦК України ,
колегія суддів,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «СК
«Здорово» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 06.12.2013 року в частині
стягнення з ПАТ «СК «Здорово» на
користь ОСОБА_3 середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні змінити, зменшивши розмір
стягнутого середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні з 14
869 грн. 77 коп. до 10 392 грн. 85 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Судді