Справа № 468/185/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

18.02.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді Муругова В.В., при
секретарі Фельчину Р.Р., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Баштанка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди в сумі
14326 грн. На обґрунтування вимог позивач
в позові зазначив, що 02.01.2014 року о 12.35
год. в м. Баштанка Баштанського району
по вул. Ювілейній сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої з вини відповідача
відбулося зіткнення автомобіля марки
«АЗЛК 2140» (н.з.НОМЕР_3) під керуванням
відповідача ОСОБА_2 із автомобілем
марки «Шкода Октавія» (н.з.НОМЕР_4) під
керуванням позивача, який належить
останньому на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.
Внаслідок вказаної ДТП належний
позивачу автомобіль отримав механічні
пошкодження. Розмір матеріальної
шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 в
результаті пошкодження під час
дорожньо-транспортної пригоди його
автомобіля становить 11326 грн., яка
складається з: 11076 грн. - вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля Шкода Октавія (н.з.НОМЕР_4), 250
грн. - витрати на придбання
пошкодженого номерного знаку до
автомобіля.

Постановою Баштанського районного
суду Миколаївської області від 24.01.2014
року ОСОБА_2 було визнано винним та
притягнуто до адміністративної
відповідальності з приводу вказаної
дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач також зазначив, що в результаті
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди та пошкодження його майна йому
була заподіяна також і моральна шкода у
виді стресу, моральних страждань,
переживань за його життя та життя
пасажирів, переживання з приводу
ушкодження його майна та неможливість
його використання, моральну шкоду
позивач оцінює в 3000 грн. Посилаючись на
викладене, позивач просив суд стягнути
з відповідача матеріальну шкоду,
завдану в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, в сумі
11326 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000
грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, вказавши, що вважає
вказані в позові суми завищеними. При
цьому, відповідач підтвердив факт
дорожньо-транспортної пригоди, за
вчинення якої його було притягнуто до
адміністративної відповідальності.
Відповідач вказав, що керував за
вказаної події автомобілем АЗЛК, яким
він володіє близько півтора року,
придбавши його за 3400 грн.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі матеріали
(акт виконаних робіт № 7 від 10.01.2014 року;
квитанцію до прибуткового касового
ордеру № 48 від 10.01.2014 року; накладну № 26
від 13.0.2014 року; копію свідоцтва про
реєстрацію автомобіля «Шкода Октавія»
(н.з.НОМЕР_4); копію постанови
Баштанського районного суду
Миколаївської області по справі №
468/89/14-п від 24.01.2014 року; справу №468/89/14-п
про адміністративне правопорушення за
ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2), суд,
розглянувши спір між сторонами в межах
заявлених вимог, приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що
02.01.2014 року о 12.35 год. в м. Баштанка
Баштанського району по вул. Ювілейній з
вини відповідача відбулося зіткнення
автомобіля марки «АЗЛК 2140» (н.з.НОМЕР_3)
під керуванням відповідача ОСОБА_2 із
автомобілем марки «Шкода Октавія»
(н.з.НОМЕР_4) під керуванням позивача,
який належить останньому на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу. Внаслідок
вказаної ДТП належний позивачу
автомобіль отримав механічні
пошкодження.

Постановою судді Баштанського
районного суду Миколаївської області
від 24.01.2014 року ОСОБА_2 було визнано
винним та притягнуто до
адміністративної відповідальності з
приводу вказаної
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до постанови судді
Баштанського районного суду
Миколаївської області про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП судом
встановлено, що ОСОБА_2 02.01.2014 року о 12.35
год., керуючи джерелом підвищеної
небезпеки - автомобілем АЗЛК 2140
(н.з.НОМЕР_3), в порушення вимог п. 16.12 ПДР
України, в м. Баштанка рухаючись по вул.
Ювілейній в напрямку вул. Баштанської
республіки при повороті ліворуч, не
надав переваги в русі автомобілю Шкода
Октавія (н.з.НОМЕР_4) під керуванням
ОСОБА_1, в результаті чого транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Розмір матеріальної шкоди, завданої
позивачу ОСОБА_1 в результаті
пошкодження під час
дорожньо-транспортної пригоди його
автомобіля становить 11326 грн., яка
складається з: 11076 грн. - вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля Шкода Октавія (н.з.НОМЕР_4) та
запасних частин, 250 грн. - витрати на
придбання пошкодженого номерного
знаку до автомобіля.

Вказані кошти позивач витратив на
придання запасних частин та виконання
робіт для відновлення пошкодженого
автомобіля.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_2 застрахована не
була, при цьому, жоден з учасників
пригоди МТСБУ не повідомляв та позивач
з приводу виплати страхового
відшкодування до вказаної організації
не звертався.

Зазначені правовідносини
врегульовані ст.ст. 23, 1166-1167, 1187, 1188, 1192 ЦК
України.

За ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода, серед іншого,
полягає: у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів та у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі
ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, якщо шкоди завдано
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку. Особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» за вибором
потерпілого вимога про відшкодування
шкоди може бути пред'явлена
безпосередньо до винної особи,
оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа,
яка відповідає за шкоду, завдану з вини
іншої особи, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи, якщо за
законом межі відповідальності
останньої та особи, яка за неї
відповідає, однакові.

З матеріалів про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 за №
468/89/14-п та з його пояснень слідує, що він
керував автомобілем АЗЛК 2140
(н.з.НОМЕР_3), маючи при собі
документацію на даний автомобіль,
оскільки вказаний автомобіль
перебував у його володінні близько
півтора року.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 397 ЦК
України фактичне володіння майном
вважається правомірним, якщо інше не
випливає із закону або не встановлено
рішенням суду.

Тому ОСОБА_2 на законних підставах
володів даним транспортним засобом і
відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України та п. 6
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» є особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином, позивач, пред'явивши позов
саме до винної особи, скористався
наданим правом вибору особи, яка має
відшкодувати шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки. Тому саме
відповідач ОСОБА_2, який визнаний
винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, є і
винуватцем завдання потерпілому шкоди
та має відшкодувати її.

Заперечення відповідача щодо того, що
позивачем завищенні розміри завданої
матеріальної шкоди визнаються судом
безпідставними, оскільки відповідач в
супереч вимогам ст. 60 ЦПК України не
надав суду доказів того, що вказані в
акті виконаних робіт №7 від 10.01.2014 року
вартість робіт та запасних частин є
завищеною.

Натомість переліки вказаних в даному
акті виконаних робіт та запасних
частин в повній мірі узгоджується з
переліком механічних ушкоджень
автомобіля Шкода Октавія (н.з.НОМЕР_4),
вказаним в схемі ДТП та протоколі
огляду місця ДТП, які були підписані
обома водіями без будь-яких зауважень.

Вищенаведене є підставою для
задоволення позову в частині стягнення
з відповідача 11326 грн. матеріальної
шкоди.

Вирішуючи питання про розмір
компенсації, що підлягає стягненню на
користь позивача в рахунок
відшкодування заподіяної моральної
шкоди, суд враховує характер та значний
обсяг моральних страждань заподіяних
позивачеві внаслідок пошкодження його
майна та внаслідок тимчасової
неможливості використання майна за
призначенням (психічні страждання
позивача, його переживання, страх за
своє життя та життя пасажирів).

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що з відповідача на користь позивача
належить стягнути 1000 гривень,
необхідних для компенсації
перенесених моральних страждань і для
досягнення (відновлення) психологічної
рівноваги позивачем, частково
задовольнивши позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди.

У вказаному випадку, на переконання
суду, розмір відшкодування моральної
шкоди у сумі 1000 гривень відповідає
принципам розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору.

На підставі ст.ст. 23, 397 ч.3, 1166-1167, 1187, 1188,
1192 ЦК України та керуючись ст.ст. 10; 11; 60;
214; 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 11326
(одинадцять тисяч триста двадцять
шість) гривень в рахунок відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 1000
(одну тисячу) гривень в рахунок
відшкодування заподіяної моральної
шкоди.

В задоволенні позовних вимог щодо
відшкодування моральної шкоди в
більшому розмірі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
копійок в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Миколаївської області через
Баштанський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

суддя: