ун. № 2-7414/11
пр. № 2/759/1600/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -
П»ятничук І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_4

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

3-я особа: Київська міська Рада

про визначення порядку конкретного
користування земельною ділянкою та
усунення перешкод в приватизації
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст..ст. 209, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
порядку конкретного користування
земельною ділянкою та усунення
перешкод в приватизації земельної
ділянки - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами які
брали участь при розгляді справи однак
не були присутні при проголошенні
рішення суду протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду..

Суддя:

ун. № 2-7414/11

пр. № 2/759/1600/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -
П»ятничук І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_4

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

3-я особа: Київська міська Рада

про визначення порядку конкретного
користування земельною ділянкою та
усунення перешкод в приватизації
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду
з даним позовом до відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 та просила постановити
рішення, яким визначити порядок
спільного володіння, користування
земельною ділянкою кадастровий номер
75:208:011 що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 між її співвласниками,
виділивши ОСОБА_4 у фактичне володіння
і користування земельну ділянку площею
746,6 кв.м., що на плані розташована між
точками : від 8 до 2, від 2 до 3, від 3 до 4,
від 4 до 5, від 5 до 6, від 6 до 7, від 7 до 23,
від 23 до 22, від 22 до 21, від 21 до 20, від 20 до
19, від 19 до 18, від 18 до 17, від 17 до 16, від 16
до 15, від 15 до 14, від 14 до 13, від 13 до 12, від
12 до 11, від 11 до 10, від 10 до 9, від 9 до 8.
Виділити відповідачкам ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 земельну ділянку загальним
розміром 265,8 кв.м. що на плані розподілу
розташована між точками : від 21 до 22, від
22 до 23, від 23 до 1, від 1 до 8, від 8 до 9, від 9
до 10, від 10 до 11, від 11 до 12, від 12 до 13, від
13 до 14, від 14 до 15, від 15 до 16. Також
ОСОБА_4 просила визнати за нею право на
приватизацію частини даної земельної
ділянки розміром 0,7466 га, що становить
85/100 частини земельної ділянки
кадастровий номер 75:208:011 що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог
вказуючи на те, що відповідно до
договору на право забудови та
безстрокове користування земельною
ділянкою від 18.11.1950 р. та рішення
виконкому Жовтневої райради від 18.08.1950
р. ОСОБА_11 було виділено земельну
ділянку для забудови яка на даний час
рахується за адресою : АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу № ДК-00559/2011 з
автоматизованої системи ведення
земельного кадастру м.Києва станом на
22.07.2011 р. має кадастровий номер 75:208:011* та
її площа становить 1012 кв.м., документи
що посвідчують право власності (
користування) земельною ділянкою у
головному управлінні не зареєстровані
та не видавались. На даній земельній
ділянці розташовані житловий будинок
з надвірними добудовами які
знаходяться у спільній частковій
власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3
Відповідно до рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 08 липня 2008 р.
встановлено, що частка яка належить
позивачці ОСОБА_4 складає 85/100 частин
будинку за адресою: АДРЕСА_1, однак
земельна ділянка на час звернення до
суду між співвласниками житлового
будинку не розподілена, враховуючи те,
що земельна ділянка має бути
розподілена в частинах відповідно до
частин в праві власності на
домоволодіння, отже як вказує позивач
їй належить 85/100 частин земельної
ділянки. А відповідачам спільно - 15/100
частин земельної ділянки. Відповідно
до плану розподілу користування
земельною ділянкою 75:208:011 який складено
ТОВ «Геопроект» пропонується варіант
розподілу земельної ділянки
відповідно до якого в її-позивача
користування має перейти земельна
ділянка загальним розміром 746,6 кв.м., що
на плані розташована між точками : від
8 до 2, від 2 до 3, від 3 до 4, від 4 до 5, від 5
до 6, від 6 до 7, від 7 до 23, від 23 до 22, від 22
до 21, від 21 до 20, від 20 до 19, від 19 до 18, від
18 до 17, від 17 до 16, від 16 до 15, від 15 до 14,
від 14 до 13, від 13 до 12, від 12 до 11, від 11 до
10, від 10 до 9, від 9 до 8, а відповідачкам
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельна ділянка
загальним розміром 265,8 кв.м. що на плані
розподілу розташована між точками : від
21 до 22, від 22 до 23, від 23 до 1, від 1 до 8, від
8 до 9, від 9 до 10, від 10 до 11, від 11 до 12, від
12 до 13, від 13 до 14, від 14 до 15, від 15 до 16.
Крім того позивачка просила визнати за
нею право на приватизацію частини
даної земельної ділянки розміром 0,7466
га, що становить 85100 частини земельної
ділянки кадастровий номер 75:208:011 що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
вказуючи на те, що між нею та
відповідачами виникають спори про
порядок реалізації правомочностей
кожного із співвласників щодо вище
зазначеної земельної ділянки,
відповідачі не бажають мирним шляхом
вирішувати питання щодо приватизації
земельної ділянки, тому вона вимушена
звернутись до суду з даним позовом.
Посилаючись на ст..377 ЦК України,
ст..ст.120, 158 ЗК України просила заявлені
позовні вимоги задовольнити.

Позивачка в судове засідання не
з»явилась, її інтереси відповідно до
довіреності від 14.01.2012 р. представляє
представник ОСОБА_6

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала заявлені поовні
вимои та просила їх задовольнити
посилаючись на обставини справи
викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилась, її інтереси
представляє відповідно до довіреності
від 06.02.2014 р. представник ОСОБА_7

Представник відповідачки ОСОБА_3
та ОСОБА_2 проти задоволення заявлених
вимог заперечувала, посилаючись на
обставини викладені в запереченнях до
даного позову, вказуючи на його
необґрунтованість та безпідставність.

Відповідачка ОСОБА_2 проти
задоволення заявлених вимог
заперечувала та просила в їх
задоволенні відмовити.

Представник третьої особи
Київської міської Ради в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини няевки суду не
повідомив, тому суд вважає можливим
розгляд справи в відсутності
представника третьої особи.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, повно і всебічно вивчивши
матеріали справи, оцінивши подані
сторонами докази та документи,
з'ясувавши усі обставини справи, суд
приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України визначено,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до договору на право
будівництва будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від 18
листопада 1950 р. ОСОБА_11 надано право на
будівництво будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_2 ( а.с. 5,6) також відповідно до
рішення Виконкому Жовтневої Райради
депутатів трудящих у м.Києві №528 від
18.08.1950 р. ОСОБА_11 відведено земельну
ділянку під житлове індивідуальне
будівництво по АДРЕСА_2 в м.Києві до 600
кв.м. ( а.с. 49) на даний час домоволодіння
та земельна ділянка рахується за
адресою : АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу № ДК - 00559/2011
з автоматизованої системи ведення
земельного кадастру м.Києва станом на
22.07.2011 р. має кадастровий номер 75:208:011* та
її площа становить 1012 кв.м., документи
що посвідчують право власності (
користування) земельною ділянкою у
Головному управлінні не зареєстровані
та не видавались, користувачами
земельної ділянки вказано ОСОБА_4 та
ОСОБА_12 ( а.с. 7), аналогічні відомості
містяться в витязі № ДК - 00871/2012 від
03.04.2012 р. ( а.с. 66).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 була
власницею 1/6 частини вищевказаного
будинку за адресою : АДРЕСА_1, вона
самочинно здійснила добудову до своєї
частини будинку. Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 13 квітня 2007 року було визнано право
власності на дану самовільну забудову,
( а.с. 26-28), а відповідно до рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 08 липня 2008 р. ( а.с. 10) змінено розмір
часток співвласників будинку та
визнано за ОСОБА_4 прав ласності на
частку у розмірі 85/100 частин будинку за
адресою : АДРЕСА_1 дане рішення
зареєстровано в КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна» відповідно до
реєстраційного посвідчення № 014944 від
10.09.2008 р. ( а.с. 96).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_13 є власницями частини будинку
за адресою АДРЕСА_1, в рівних долях 1/24
частини кожна, що підтверджується:
свідоцтвом про право на спадщину за
законом, виданим державним нотаріусом
12 Київської Державної нотаріальної
контори, ОСОБА_10 20.12.2001 р., ( а.с. 60) право
власності на 1/24 частину будинку
зареєстровано в КП "Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" 21 січня 2002р., за
реєстровим номером № 29307.

Також ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом від 28
листопада 1996 року, виданим державним
нотаріусом 12 Київської державної
нотаріальної контори, належить на
праві васності 1/16 частини даного
будинку, вказане свідоцтво
зареєстровано в КП "Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" 02 грудня 1996 року, за
реєстровим номером №29307; ( а.с. 64).

Також згідно з свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 20 грудня 2001
року, виданим державним нотаріусом 12
Київської Державної нотаріальної
контори, право власності на 1/6 частину
будинку зареєстровано в КП "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна" 21 січня 2002
року, за реєстровим номером №29307 за
ОСОБА_3 ( а.с. 62), також згідно з
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 20 грудня 2001 року, виданим
державним нотаріусом 12 Київської
Державної нотаріальної контори
ОСОБА_13.є власником 1/6 частини будинку,
право власності зареєстровано в КП
"Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна"
21 січня 2002 року, за реєстровим номером
№29307; ( а.с. 61).

Згідно з свідоцтвом на право на
спадщину за законом від 26 травня 2006
року, виданим державним нотаріусом 12
Київської Державної нотаріальної
контори, право власності на 1/6 частину
будинку зареєстровано в КП "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна" 05 червня 2006
року, за реєстровим номером №29307 за
ОСОБА_2 ( а.с.58).

Згідно з свідоцтвом на право на
спадщину за законом від 26 травня 2006
року, виданим державним нотаріусом 12
Київської Державної нотаріальної
контори, право власності на 1/6 частину
будинку зареєстровано в КП "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна" 05 червня 2006
року, за реєстровим номером №29307
зареєстровано за ОСОБА_3 ( а.с. 59).

Частиною четвертою статті 120 ЗК України
передбачено, що у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду кількома особами право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", виходячи з того, що
порядок користування спільною
земельною ділянкою, у тому числі тією,
на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок, суд
відповідно до статті 88 ЗК України бере
до уваги цю угоду при вирішенні спорів
як між ними самими, так і за участю осіб,
котрі пізніше придбали відповідну
частку в спільній власності на землю
або на жилий будинок і для яких
зазначена угода також є обов'язковою.
Це правило стосується тих випадків,
коли жилий будинок було поділено в
натурі. Суд може не визнати угоду про
порядок користування земельною
ділянкою, коли дійде висновку, що угода
явно ущемлює законні права когось зі
співвласників, позбавляє його
можливості належно користуватися
своєю частиною будинку, фактично
виключає його з числа користувачів
спільної земельної ділянки, суперечить
архітектурно-будівельним, санітарним
чи протипожежним правилам. Якщо до
вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

Як роз'яснено у пункті 25 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року № 7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ", у справах про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою сторони зобов'язані надавати
суду: документи про надання її для
будівництва та обслуговування
житлового будинку й господарських
будівель та споруд; план земельної
ділянки, відведеної в натурі (на
місцевості); план цієї ділянки із
зазначенням її частин, що перебувають у
фактичному користуванні кожного із
співвласників житлового будинку, а
також розташованих на ній будівель,
плодоягідних насаджень;
правовстановлюючі документи на
будинок із зазначенням розміру часток
кожного із співвласників; угоду чи
рішення суду про поділ будинку в натурі
або визначення порядку користування
ним і угоду про порядок користування
земельною ділянкою, якщо вона мала
місце.

Позивачем на підтвердження заявлених
вимог про визначення порядку
володіння, користування, розпорядження
земельною ділянкою та варіанту її
виділу в фактичне володіння надано
план розподілу користування земельною
ділянкою 75:208:011 по АДРЕСА_1 М 1:300
відповідно до якого вбачається що
визначено площу земельних ділянок 1012,4
кв.м., з яких ОСОБА_4 - 746,6 кв.м., а ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - 265,8 кв.м. однак з даного плану
не вбчається яким чином за позивачкою
та відповідачами визначається
земельна ділянка 1012,4 кв.м., тоді як
відповідно до до рішення Виконкому
Жовтневої Райради депутатів трудящих у
м.Києві №528 від 18.08.1950 р. ОСОБА_11
відведено земельну ділянку під житлове
індивідуальне будівництво по АДРЕСА_2 в
м.Києві до 600 кв.м., а згідно до витягу №
ДК - 00559/2011 з автоматизованої системи
ведення земельного кадастру м.Києва
станом на 22.07.2011 р. ділянка має
кадастровий номер 75:208:011* та її площа
становить 1012 кв.м.

Крім того не вбачається з вказаного
плану не вбачається чи вивчались
інженером ТОВ «Геопроект» документи
щодо відведеної в натурі (на
місцевості) даної земельної ділянки; не
відображено план цієї ділянки із
зазначенням її частин, що перебувають у
фактичному користуванні кожного із
співвласників житлового будинку, а
також розташованих на ній будівель,
плодоягідних насаджень;
правовстановлюючі документи на
будинок із зазначенням розміру часток
кожного із співвласників.

Також даний план не містить дату його
складання, доказів що дана установа має
ліцензію на проведення
будівельно-технічних досліджень, а
крім того, даний план є єдиним
варіантом визначення порядку і з
даного плану не вбачається порядку
користування який вже склався між
сторонами і яким чином це порядок слід
змінюювати.

Також слід зазначити що позивач в
позовній заяві вказує і себе і
відовідачів як співвласників даної
ділянки, тоді як згідно до матеріалів
справи сторонами не оформлено право
власності на спріну земельну ділянку.

Щодо вимог позивачки про визнання за
нею право на приватизацію частини
даної земельної ділянки розміром 0,7466
га, що становить 85/100 частини земельної
ділянки кадастровий номер 75:208:011 що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, слід
зазначити наступне.

Порядок набуття права власності на
земельні ділянки в межах м. Києва
регулюється Земельним кодексом
України.

Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу
України право власності на землю - це
право володіти, користуватися та
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
відповідно до них.

Згідно із п. «в» ч. 1 ст. 81 Земельного
Кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі приватизації
земельних ділянок, що були раніше
надані їм у користування.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 118
Земельного Кодексу України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельних ділянок.

Відповідно до ст. 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу, від імені якого
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
столицю України місто-герой Київ»
місцеве самоврядування у м. Києві
здійснюється територіальною громадою
міста, в тому числі, через Київську
міську раду.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, не відносяться до підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість скасування або
зміни оскаржуваного рішення. Як
вбачається матеріалів справи
позивачем не надано суду доказів, щодо
її звернень до відповідних органів з
заявами про приватизацію даної
земельної ділянки, про те, що
відповідачами чиняться перешкоди в
проведенні приватизації земельної
ділянки та не визнається право
позивача на приватизацію частини
даної земельної ділянки розміром 0,7466
га, що становить 85/100 частини земельної
ділянки кадастровий номер 75:208:011 що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому
дані вимоги не є обґрунтованими та
такими що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212-216
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
порядку конкретного користування
земельною ділянкою та усунення
перешкод в приватизації земельної
ділянки - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами які
брали участь при розгляді справи однак
не були присутні при проголошенні
рішення суду протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду..

Суддя: