Справа № 206/7127/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2014 року Самарський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:
Маймур Г.Я.,

за участю секретаря:
Сіянко Ю.С.

позивача:
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача:
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в інтересах
якого ОСОБА_4, до Дніпропетровської
міської ради і ОСОБА_6, третя особа -
Восьма Дніпропетровська державна
нотаріальна контор, про визнання
розміру часток у приватній спільній
сумісній власності та визнання права
власності на частину земельної ділянки
в порядку спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 в своїх та в
інтересах малолітнього ОСОБА_5
звернулись до суду із позовом до
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_6, третя особа - Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання розміру часток
подружжя у спільній сумісній власності
на земельну ділянку площею 0,0540 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :09:020:0028 рівними, а також
просила визнати за нею право власності,
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 за нею та за сином, на 14
частки за кожним спірної земельної
ділянки площею 0,0135 га, яка розташована
за вищезазначеною адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що 1.02.2002р. вона уклала шлюб
із ОСОБА_7 Під час шлюбу у них
народилась дитина - син ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1

В період шлюбу, 4 листопада 2004р, вона
разом із чоловіком купили у ОСОБА_8
домоволодіння АДРЕСА_1. У зв'язку із
покупкою зазначеного домоволодіння
продавець - ОСОБА_8 подарувала їй,
позивачу, та її чоловіку - ОСОБА_7
земельну ділянку, площею 0,0540 га,
кадастровий номер :09:020:0028, на якій
розташоване придбане домоволодіння. На
дану земельну ділянку було видано
Державні акти на право власності на
спірну земельну ділянку від 11 серпня
2010р. за №85 та №86 на її ім'я та
її чоловіка в яких зазначив, що спірна
земельна ділянка належала їм на праві
спільної сумісної власності, тобто без
визначення розміру частки кожного із
співвласників.

ІНФОРМАЦІЯ_2.помер ОСОБА_7. Після смерті
ОСОБА_7 відкрилась спадщина, в тому
числі і на належну йому частку у
спільній сумісній власності на спірну
земельну ділянку. Спадкоємцями після
смерті є вона, як дружина та їх син.

Нотаріальною конторою їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на спірну земельну
ділянку, оскільки частка спадкодавця у
спільній сумісній власності на
земельну ділянку не визначена. Тому
позивач просила суд задовольнити її
позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала.

Відповідач - ОСОБА_6 позов визнала і
просила його задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача із
Дніпропетровської міської ради
заперечував проти задоволення позову,
посилаючись на те, що він є
безпідставним і що позивачу необхідно
звернутися до Дніпропетровської
міської ради так як це є власність
громади.

Вислухавши сторони, їх представників,
показання свідків, дослідивши письмові
докази та перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 1 лютого 2002р.між
ОСОБА_1 та ОСОБА_7у Саксаганськогому
відділі реєстрації актів цивільного
стану Саксаганського районного
управління юстиції міста Кривого Рогу
зареєстровано шлюб - реєстр №48.

ІНФОРМАЦІЯ_1 під час шлюбу народився
син - ОСОБА_5

4 листопада 2004р.між ОСОБА_1, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна за
номером ВВЕ №660187, а саме позивачем та
її чоловіком було куплено
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 15).

4 листопада 2004р. між ОСОБА_1, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 було укладено також договір
дарування за номером ВВЕ №660188, яким
ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_1 та ОСОБА_7
земельну ділянку, площею 0,0540га,
кадастровий номер :09:020:0028, на
якому розташоване домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до даного договору
дарування були видані Державні акти на
право власності на земельну ділянку
кадастровий номер :09:020:0028 від 11
серпня 2010р. за №85 та за №86 на
ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_1, відповідно. У
даних Державних актах зазначено, що
земельна ділянка належить власникам на
праві спільної сумісної власності,
тобто без визначення розміру частки
кожного із співвласників.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7 помер. Після смерті
ОСОБА_7, відкрилась спадщина, в тому
числі і на належну йому частку у
спільній сумісній власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Позивач та її син, як спадкоємці першої
черги, проживаючи разом із померлим,
прийняли спадщину, про що свідчать
копії свідоцтв про одруження, про
народження, довідка з місця проживання
та із нотаріальної контори.

З метою отримання свідоцтв про право на
спадщину за законом на 1/2 частку
спадкодавця в спільній частковій
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та
на частку спадкодавця в спільній
сумісній власності на земельну ділянку
по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 23 серпня 2013 року
звернулась до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, однак у видачі
свідоцтва на право на спадщину за
законом на 1/2 частку спадкодавця в
спільній сумісній власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 було
відмовлено, оскільки за життя
спадкодавця між співвласниками
договору про визнання частки спільної
сумісної власності укладено не було,
визначити частку за померлим по
земельній ділянці неможливо.

Відповідно до ст. 392 УК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно п.а) ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі:
придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами.

Частиною 5 статті 89 ЗК України
передбачено, що поділ земельної
ділянки, яка є у спільній сумісній
власності, з виділенням частки
співвласника, може бути здійснено за
умови попереднього визначення розміру
земельних часток, які є рівними, якщо
інше не передбачено законом або не
встановлено судом.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Між співвласниками жодних договір на
поділ спільної сумісної власності
відсутні, тому частки ОСОБА_1 та ОСОБА_7
слід вважати рівними в розмірі 1/2 за
кожним.

Окрім того, допитані свідки ОСОБА_10 та
ОСОБА_11, які підтвердили позовні вимоги
та показали , що частки були рівні і
спору не було. На зазначених частках
земельних ділянок ніяких будівель
немає. Бабуся не побажала приймати
спадщину. Інших спадкоємців немає.

Оскільки відповідно до ст.ст.1268-1270 ЦК
України позивач та її син прийняли
спадщину на 12 частину спірної
земельної ділянку що залишалася після
померлого ОСОБА_7, вони мають право на
цю частку по 14 частки кожний спірної
земельної ділянки.

Виходячи з викладеного суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог, як такі, які знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні.

Щодо стягнення судових витрат з
відповідачів, то позивачем у судовому
засіданні було заявлене клопотання про
покладення судових витрат у справі на
позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Земельним кодексом України,
ст.ст. 364, 368, 370, 372, 373, 391, 392 ЦК України, ст.
70 СК України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 79, 88, 208,
209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в інтересах
якого ОСОБА_1, задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на 12
частки земельної ділянки, що
розташована по АДРЕСА_1 за кадастровим
номером :09:020:0028.

Визнати за ОСОБА_4 та за ОСОБА_5 право
власності, в порядку спадкування за
законом по 14 частці за кожним земельної
ділянки, що розташована по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Самарський
районний суд м. Дніпропетровська.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя:
Г.Я. Маймур