Провадження № 2/0202/176/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко
С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: АНД районна у місті
Дніпропетровську рада про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності, зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
ОСОБА_2 про визнання права власності на
? частину домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом, зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання права власності на
? частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
АНД районного суду м. Дніпропетровська
з позовом до ОСОБА_2 про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності. У січні 2013 року ОСОБА_1
подала уточнений позов, в якому
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
її батько - ОСОБА_4. Після його смерті
залишилася спадщина, яка складається з
будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями після
смерті ОСОБА_4 є позивачка, її брат -
ОСОБА_6 та дружина померлого - ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Зазначені
особи спадщину прийняли, а саме: брат
позивачки - ОСОБА_6 та дружина померлого
- ОСОБА_7, які проживали у спадковому
будинку на протязі 6-ти місяців після
смерті батька, позивачка, яка фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном після того, яки минуло
40 діб після смерті батька, взявши
сервіз чайний білого кольору з
квітками на 6 персон, кришталеву
салатницю, човен надувний резиновий
сірого кольору, електродрель, дві книги
по рибальству. Просила встановити факт
прийняття нею спадщини після смерті
батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
визнати за нею право власності на ?
частину будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою АНД районного суду м.
Дніпропетровська від 31 січня 2013 року
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: АНД районна
у місті Дніпропетровську рада про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
підсудності була передана до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська.

У березні 2013 року ОСОБА_3 подав
зустрічний позов до ОСОБА_1, третя
особа: ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину домоволодіння в
порядку спадкування за заповітом. В
зустрічній позовній заяві він
посилається на те, що він, його дід -
ОСОБА_4 зі своєю дружиною - ОСОБА_7, його
батько - ОСОБА_2 проживали однією сім'єю
в спадковому домоволодінні, у них був
спільний бюджет, всі речі купувалися на
спільні кошти. За життя діда був
придбаний надувний резиновий човен
зеленого кольору, яким вони
користувалися ще декілька років після
смерті діда. Була і кришталева
салатниця, яку подарували ОСОБА_7 на
день народження та яку віддали ОСОБА_1
після смерті ОСОБА_7 Електродрель була
придбана після смерті діда. Ніколи не
купував дід чайний сервіз та книги по
рибальству. ОСОБА_7 склала заповіт ,
яким все належне їй майно заповіла йому
- ОСОБА_3. ОСОБА_1 про даний заповіт
знала. Вважає, що після смерті ОСОБА_4
спадщину прийняв його батько ОСОБА_2 та
дружина померлого ОСОБА_7. Кожному із
них повинно перейти по ? частині
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом. ОСОБА_1
спадщину не приймала, не зверталася до
суду з позовом про надання їй
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини після
померлого батька. Вона ніколи ніяких
претензій до свого брата з приводу
спадщини не пред'являла. Просив визнати
за ним право власності в порядку
спадкування за заповітом від 14.10.2011
року, зробленим на його ім'я
спадкодавицею ОСОБА_7, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 на ? частину домоволодіння,
яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

У березні 2013 року ОСОБА_2 подав
зустрічний позов до ОСОБА_1, третя
особа: ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частину домоволодіння в
порядку спадкування за законом. В
зустрічній позовній заяві він
посилається на те, що ОСОБА_1 - його
сестра, спадщину після смерті батька не
прийняла, бо не забирала речі, про які
зазначено у позові. ОСОБА_7 зробила
заповіт, яким все своє майно заповідала
ОСОБА_3 - його сину. Вважає, що після
смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв він та
дружина померлого ОСОБА_7 по ? частині
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом. ОСОБА_1
спадщину не приймала. Просив визнати за
ним право власності в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 на ? частину
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала і просила
задовольнити. Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2 визнала і проти їх задоволення
не заперечувала. Зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_3 не визнала та
заперечувала проти їх задоволення.
Суду пояснила, що вона народилася в м.
Дніпропетровську і з народження
проживала з батьками в будинку АДРЕСА_1.
Мати померла у 1962 році і вона разом із
братом ОСОБА_2 стала проживати з
батьком ОСОБА_4 Через рік батько почав
жити з ОСОБА_7. Після одруження у 1976 році
позивачка проживала у Німеччині до 1987
року. Після смерті батька у 1990 році
через 40 днів вона приїхала до дружини
батька і та віддала їй батькові речі:
сервіз чайний, вазу кришталеву,
електродрель, човен та книжки. До
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті батька
не зверталася, бо у будинку залишилася
проживати дружина батька, з якою вона
не хотіла йти на конфлікт. Вважає, що
якщо дружина батька за життя не
оформила право власності на належну їй
частину спадщини за законом, то ОСОБА_3
не може отримати право власності в
порядку спадкування за заповітом.

Представник позивачки у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити. Проти
задоволення зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3 заперечував. Суду пояснив, що
ОСОБА_7 зробила заповіт на ОСОБА_3, але
він спадщину не прийняв, до
нотаріальної контори не звернувся.
Крім того, сама ОСОБА_7 теж не прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_4 Право
власності за ОСОБА_7 на момент її смерті
зареєстровано не було. Тому ОСОБА_3 за
вказаним заповітом не має право на
спадщину на спірний будинок. Щодо
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, то
брат має право на ? частину спадкового
майна після смерті батька.

Представник позивачки у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити. Суду пояснив, що
ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті
свого чоловіка ОСОБА_4, однак за життя
право власності в порядку спадкування
за законом не зареєструвала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
з'явився. Позивні вимоги ОСОБА_1 не
визнав та просив відмовити у
задоволенні. Свої зустрічні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити. Зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2 визнав та проти їх задоволення
не заперечував. Суду пояснив, що після
смерті ОСОБА_7 він своєчасно звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Вважає, що
фактично прийняли спадщину тільки дві
особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 і тому просить
визнати за ним право власності на ?
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, повідомлений належним
чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні підтримала
зустрічні позовні вимоги. Проти
задоволення позовних вимог первісного
позову заперечувала. Суду пояснила, що
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було
зареєстровано у 1964 році. Спірний
будинок АДРЕСА_1 належав на праві
власності ОСОБА_4 в цілому. Після його
смерті дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_2
фактично прийняли спадщину, бо
проживали на момент смерті разом із
спадкодавцем, а дочка ОСОБА_1 спадщину
не прийняла. До нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2
не звертався, так як у цьому не було
потреби.

Представник третьої особи АНД районної
у місті Дніпропетровську ради у судове
засідання не з'явився. Повідомлений
належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
первісний позов ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, зустрічний
позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає,
зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
дочкою ОСОБА_4 (а. с. 8). ОСОБА_2 є сином
ОСОБА_4 (а. с. 119). З актового запису про
шлюб № 413 від 23.04.1964 року (а. с. 51-52)
вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 уклали
шлюб 23.04.1964 року та ОСОБА_7 взяла
прізвище «ОСОБА_7». ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
Свідоцтвом про смерть (а. с. 10). Згідно
довідки КП ДМБТІ № 4392 від 02.04.2012 року (а.
с. 13) право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4.
Згідно довідки Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори № 4471/01-16 від 04.11.2012
року (а. с. 47) після смерті ОСОБА_4 станом
на 04.12.2012 року із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори
ніхто не звертався, спадкова справа не
заводилася, свідоцтво про право на
спадщину не видавалося.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7 відносини
спадкування регулюються правилами ЦК
України, якщо спадщина відкрилася не
раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного Кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. При спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР
вважається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном. Прийняття частини спадкового
майна означає прийняття спадщини в
цілому.

З паспорту ОСОБА_2 вбачається, що він
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з
03.03.1972 року (а. с. 116). Тобто, на момент
смерті ОСОБА_4 його син - ОСОБА_2
проживав разом із ним і фактично
прийняв спадщину після смерті батька.
Дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_1 також фактично
прийняла спадщину, вступивши в
управління та володіння спадковим
майном, а саме: сервіз чайний білого
кольору з квітками на 6 персон,
кришталева салатниця, човен надувний
резиновий сірого кольору,
електродрель, дві книги по рибальству.
Це підтверджується оглянутими у
судовому засіданні речами та
показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13,
які будучи допитаними у судовому
засіданні показали, що ОСОБА_1 на
поминках взяла речі батька на пам'ять
про нього. Ці речі знаходяться у неї і
до теперішнього часу. На момент смерті
ОСОБА_4 з ним проживала його дружина
ОСОБА_7, яка також фактично прийняла
спадщину після смерті чоловіка, однак
за життя ОСОБА_7 право власності на
спадкове майно не набула.

Згідно довідки Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори № 4471/01-16 від 04.11.2012
року (а. с. 47) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5
ОСОБА_7 відкрито спадкову справу
приватним нотаріусом ДМНО Уваровим
М.О. станом на 04.12.2012 року, свідоцтво про
право на спадщину не видавалося. З
копії спадкової справи № 2/2012,
заведеної після смерті ОСОБА_7,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 65-81)
вбачається що ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5. За життя вона склала
заповіт від 14 жовтня 2011 року, яким все
належне їй майно вона заповіла ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. 24.04.2012 року ОСОБА_3 подав до
приватного нотаріуса ДМНО Уварова М.О.
заяву про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_7

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у судовому засіданні знайшло
підтвердження того, що ОСОБА_1 прийняла
спадщину після смерті батька, тому в
цій частині позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню. Щодо заявленої вимоги про
визнання за нею право власності на ?
частину будинку АДРЕСА_1, суд відмовляє
у задоволенні, оскільки позивачка
просить визнати за нею право власності
на ? частину спадкового майна, хоча у
судовому засіданні вона визнала, що
фактично спадщину після смерті ОСОБА_4
прийняли три особи.

Щодо заявлених ОСОБА_2 зустрічних вимог
про визнання за ним права власності на ?
частину спадкового майна, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки ОСОБА_2 просить визнати за ним
право власності на ? частину будинку
АДРЕСА_1, а в судовому засіданні було
встановлено, що фактично прийняли
спадщину три спадкоємці. Крім того,
ОСОБА_2 не позбавлений можливості
звернутися до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та
отримати Свідоцтво про право на
спадщину за законом.

Щодо заявлених ОСОБА_3 зустрічних
позовних вимог про визнання за ним
права власності на ? частину
спадкового майна після смерті ОСОБА_7,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки на момент смерті ОСОБА_7 за
нею не було зареєстровано право
власності на будь-яку частину
домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
відносить судові витрати за рахунок
сторін по справі.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст.
1218, 1223 ЦК України, п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7, ст. ст. 11, 15, 60, 88,
154, 212,213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, після смерті її
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині позову відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з
дня проголошення рішення, апеляційної
скарги.

Суддя
С.Г. Зосименко