Ухвала

Іменем України

02 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ майна подружжя за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що з 1968 року перебувала із ОСОБА_5
у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу
вони придбали автомобіль Hyundai Santa Fe,
державний номерний знак НОМЕР_1.
Посилаючись на те, що у добровільному
порядку поділити спільне сумісне майно
вони не змогли, позивачка просила
поділити зазначений автомобіль шляхом
визнання за кожним із них права
власності на Ѕ його частину.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, й ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
на підставі поданих сторонами доказів,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що визнати за
сторонами право власності по Ѕ частині
спірного автомобіля у порядку поділу
майна подружжя неможливо, оскільки на
час ухвалення рішення суду автомобіль
відчужений іншій особі і цей правочин
не оспорений.

Судові рішення у даній справі не
позбавляють позивача права на судовий
захист в інший, передбачений законом,
спосіб.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і стосуються
переоцінки доказів належним чином
досліджених судами першої та
апеляційної інстанцій.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Умнова О.В.