інстанції Маценко Н.П.Провадження №
22-ц/780/1591/14 Доповідач у 2 інстанції
АнтоненкоКатегорія 38
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» на
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 грудня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - приватне
підприємство «Українська правда», про
спростування поширеної інформації,
зобов'язання скласти спростування та
стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа - приватне
підприємство «Українська правда», про
спростування поширеної інформації,
зобов'язання скласти спростування та
стягнення моральної шкоди, посилаючись
на те, що в листопаді 2010 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
відшкодування шкоди. Рішенням
Броварського міськрайонного суду від 23
жовтня 2012 року йому в задоволенні
позову було відмовлено. При розгляді
даної справи в суді апеляційної
інстанції представником відповідачів
було подано заяву про залучення
письмових доказів, у додатку до якої
значиться роздруківка з
Інтернет-газети «Економічна правда» з
посиланням, як на перше джерело
інформації «НефтеРынок» професійний
інтернет дайджест за 04 квітня 2012 року
зі статті «Президенту залили баки» з
посиланням на ТОВ «Ю.С.А.». У поданій
заяві до апеляційного суду Київської
області та доданих до неї документах
відповідачі розповсюдили інформацію,
яка не відповідає дійсності, завдає
шкоди діловій репутації товариства та
підлягає спростуванню. Позивач вважає,
що ОСОБА_2, поширюючи інформацію через
підроблену заяву від 13 лютого 2013 року
про залучення письмових доказів, надав
суду неправдиву, недостовірну,
дискредитуючу суб'єкта господарювання
інформацію «При цьому із статей типу
«Бодяга для Президента» вбачається
схильність відповідача до таємних
махінацій, тому не дивно, що Відповідач
всіляко ухиляється від відшкодування
Відповідачу матеріальної та моральної
шкоди, а страждання Відповідача тільки
зростають та посилюються», яка
ґрунтується на основі тексту,
опублікованого 15 серпня 2012 року у
Інтернет виданні «Економічна правда»,
видавцем якого є приватне підприємство
«Українська Правда», та з якого слідує,
що товариство з обмеженою
відповідальністю «Ю.С.А.» начебто
причетне та винне в зупиненні
«Мерседеса» Президента України, чим
завдано шкоди діловій репутації
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ю.С.А.». У зв'язку з
викладеним товариство просило
зобов'язати відповідачів спростувати
поширену ними неправдиву інформацію у
той самий спосіб, у який вона була
поширена, та стягнути солідарно з
відповідачів моральну шкоду в розмірі
55 тисяч гривень.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду від 20 грудня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат по
справі.

В апеляційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.»
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги
товариства повністю, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що в провадженні
Броварського міськрайонного суду
перебувала цивільна справа за № 2-357/11
за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.»,
ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», треті особи: ОСОБА_3, ПАТ
«Завод ЗБК ім. Ковальської», про
відшкодування майнової та моральної
шкоди. 14 лютого 2013 року за вх. № 2658/12
апеляційним судом Київської області
було зареєстровано заяву про долучення
письмових доказів. У змісті вказаної
заяви зазначено: при цьому зі статей
типу «Бодяга для Президента»
вбачається схильність відповідача до
таємних махінацій, тому не дивно, що
відповідач всіляко ухиляється від
відшкодування відповідачу
матеріальної та моральної шкоди, а
страждання відповідача тільки
зростають та посилюються. У додатку до
вказаної заяви значиться витяг із
мережі Інтернет: баз даних тендерів,
інтернет-газети «Економічна правда».
Інформація, яка на думку позивача є
неправдивою та недостовірною, була
поширена інтернет виданням
«Економічна правда» в статті «Бодяга
для Президента» 15 серпня 2012 року із
посиланням на інтернет-дайджест
«НефтеРынок» в статті «Президенту
залили баки».

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд обгрунтовано
виходив з положень ст. 32 Конституції
України, ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. ст.
10-11, 56, 60 ЦПК України, ст. 10 Конвенції про
захист прав людини і основних свобод,
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» та прийшов до
правильного висновку про те, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів суду на
підтвердження своїх вимог.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. 32
Конституції України, ст. 10 Конвенції
про захист прав людини і основних
свобод (далі - Конвенції), кожному, у
тому числі юридичній особі,
гарантується право на захист ділової
репутації та спростування
недостовірної інформації особою, яка
поширила таку інформацію.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Разом з тим, за змістом зазначеного
законодавства, кожному гарантується
право на свободу висловлення поглядів,
у тому числі право поширювати
інформацію без втручання органів
державної влади, за умови, що вони діють
добросовісно і надають правильну і
достовірну інформацію, не завдаючи при
цьому шкоди репутації окремих осіб і не
порушуючи їх прав.

Суд першої інстанції правильно
визначився з характером правовідносин,
що виникли між сторонами, та застосував
до них відповідні норми права,
прийшовши до висновку, що викладені в
названих листах вислови є оціночними
судженнями, оскільки не містять
відомостей про конкретні факти, події
та явища.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Рішення суду в цій частині
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав до його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Разом з тим рішення суду в частині
стягнення з ТОВ «Ю.С.А.» на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрат на правову
допомогу у сумі 1500 грн. кожному
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні цих вимог з таких підстав:

Відповідно до положень ст..ст. 56, 84, 88 ЦПК
України відшкодуванню підлягають
витрати, пов»язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, допущеного до участі у
справі ухвалою суду за заявою особи,
яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по даній
справі представляв ОСОБА_4 на підставі
довіреностей (а.с. 49, 58). У матеріалах
справи є також договір про надання
правової допомоги відповідачам
фахівцем у галузі права ОСОБА_4 Проте
заяви про допуск ОСОБА_4 до участі у
справі як фахівця у галузі права
відповідачі до суду не подавали і
відповідна ухвала судом не
постановлювалась.

За таких обставин у суду відсутні
правові підстави для стягнення з
позивача на користь відповідачів
витрат, пов»язаних з оплатою правової
допомоги фахівця в галузі права.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.»
задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 грудня 2013
року в частині стягнення з ТОВ «Ю.С.А.»
на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрат на
правову допомогу у сумі 1500 грн. кожному
скасувати з ухваленням в цій частині
нового рішення про відмову у
задоволенні цих вимог.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів..

Головуючий

Судді: