РІШЕННЯ

іменем України

26 березня 2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

12.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, зареєстрованого 24
лютого 2012 року Комсомольською
селищною радою Зміївського району
Харківської області.

В обґрунтування позову зазначив, що
шлюбні відносини між ними фактично
припинені з грудня 2013 року, спільне
життя не склалося за причиною
несуміщення характерів, сварок між
ними на цьому ґрунті. Спору про розділ
майна немає. Від шлюбу мають дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спору про розділ майна та місце
проживання дитини немає.

Вважає, що збереження шлюбу є
неможливим, подальше спільне життя і
збереження шлюбу буде суперечити його
інтересам.

Сторони в судове засідання не
з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд
справи за його відсутністю, на позовних
вимогах наполягав.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про
розгляд справи за її відсутністю,
позовні вимоги визнала, просила
розірвати шлюб, прізвище змінити на
"ОСОБА_2".

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть
участь у справі в судове засідання не
з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Згідно свідоцтву про шлюб та
копії паспорту сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2012
року, мають неповнолітню дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 4-5, 13).

Сторонами визнані та, відповідно
до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають
доказуванню ті обставини, що фактично
вони припинили шлюбні стосунки,
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, збереження
шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Спору про розділ майна та місце
проживання дитини між сторонами немає.

Статтею 51 Конституції України
передбачено, що шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен
із подружжя має рівні права і обов'язки
у шлюбі та сім'ї.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 у
заяві наполягав на розірванні шлюбу,
відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про
визнання позову, а подальше збереження
шлюбу є неможливим та суперечило б
інтересам сторін, позовна заява про
розірвання шлюбу є обґрунтованою і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 169, 174, ч. 2 ст.
197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 24 лютого 2012 року
(актовий запис №10) Комсомольською
селищною радою Зміївського району
Харківської області - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача - залишити без змін, прізвище
відповідачки - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий: