Справа №167/2050/13-ц
Провадження №2/167/50/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року Рожищенський
районний суд Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Хитрика Р.І.

при секретарі -
Форсюк Т.М.

з участю відповідачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2

третьої особи -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рожище
справу за позовом обласного Фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики та
договором поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Обласний Фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за договором позики та
договором поруки.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
22 березня 2007 року між ним та ОСОБА_3 був
укладений договір № 823 про надання
довгострокової позики для купівлі
житлового будинку у розмірі 25000 грн. на
10 років від 3% річних.

Договором покладено на позичальника
обов'язок погашення позики проводити
щорічно рівними частинами у строк до 22
березня кожного року.

Крім того, одночасно з погашенням
основного боргу, необхідно вносити
відсотки за користування позикою з
розрахунку 3% річних у гривнях. За
прострочку погашення позики
позичальник повинен сплатити Фонду
пеню у розмірі 0,5% від невнесеної або
внесеної не в строк суми за кожний день
прострочення.

Позичальник ОСОБА_3 систематично
порушує зобов'язання за договором
позики.

На забезпечення належного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
договором позики між Фондом та ОСОБА_1,
ОСОБА_2 був укладений договір поруки
від 26.01.2007 року № 465. Вони як особи, які
дала поруку, відповідають перед
кредитором солідарно.

01.11.2013 року за № 103, 27.06.2012 року за № 103 на
адресу поручителів-відповідачів були
направлені вимоги про виконання ними
зобов»язань боржника за договором
позики, відсотків та пені.

Оскільки згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у
разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або у повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого окремо.

Заборгованість за Договором позики від
22 березня 2007 року не погашена, то Фонд
звертається до суду з вимогою про
стягнення заборгованості з
відповідачів у солідарному порядку.

Загальна сума заборгованості за
договором позики за період з 22.03.2012 року
по 26.12.2013 року становить 16147,01 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутності та
просить позов задовольнити повністю.

Відповідачі в судовому засіданні позов
не визнали. Просили зменшити
нараховану пеню, у зв'язку скрутним
матеріальним становищем.

Третя особа на стороні відповідача в
судовому засіданні позов визнала
частково, просила зменшити нараховану
пеню.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 553 ЦК України, за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку та відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно до ст.559 ЦК України, порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або у повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого окремо.

Судом встановлено, що 22 березня 2007 року
між ним та ОСОБА_3 був укладений договір
№ 823 про надання довгострокової позики
для купівлі житлового будинку у
розмірі 25000 грн. на 10 років від 3% річних.

Договором покладено на позичальника
обов'язок погашення позики проводити
щорічно рівними частинами у строк до 22
березня кожного року.

Крім того, одночасно з погашенням
основного боргу, необхідно вносити
відсотки за користування позикою з
розрахунку 3% річних у гривнях. За
прострочку погашення позики
позичальник повинен сплатити Фонду
пеню у розмірі 0,5% від невнесеної або
внесеної не в строк суми за кожний день
прострочення.

Позичальник ОСОБА_3 систематично
порушує зобов'язання за договором
позики.

На забезпечення належного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
договором позики між Фондом та ОСОБА_1,
ОСОБА_2 був укладений договір поруки
від 26.01.2007 року № 465. Вони як особи, які
дала поруку, відповідають перед
кредитором солідарно.

01.11.2013 року за № 103, 27.06.2012 року за № 103 на
адресу поручителів-відповідачів були
направлені вимоги про виконання ними
зобов'язань боржника за договором
позики, відсотків та пені.

Загальна сума заборгованості за
договором позики за період з 22.03.2012 року
по 26.12.2013 року становить 16147,01 грн.
Зокрема, по погашенню позики - 5200 грн.;
відсотків за користування позикою -
1007,40 грн.; пені - 9939,61 грн.

Оскільки відповідачі своїх зобов'язань
перед позивачем за кредитним договором
не виконують, на вимогу сплатити
заборгованість в добровільному
порядку не реагують, а тому суд вважає,
що вимога позивача про стягнення
заборгованості по погашенню позики та
відсотків за користування позикою з
обох відповідачів, які є поручителями,
солідарно підлягає до задоволення в
повному обсязі.

Щодо нарахованої пені, суд вважає, що
вимога позивача підлягає до часткового
задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення
пені суд застосовує положення ч.3 ст. 551
ЦК України, згідно якого розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи те, що розмір нарахованої
пені значно перевищує розмір
заборгованості по позиці та у зв'язку
скрутним становищем
відповідачів(проживавють в селі,
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи), тому суд
прийшов до висновку, що розмір пені
повинен бути зменшений до 3000 грн. та
стягнутий з відповідачів солідарно.

Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК
України, суд покладає на кожного з
відповідачів в рівних частках.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України ,ст. ст. 526, ч.1, ст. 543, 1054 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов обласного Фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа
на стороні відповідача без самостійних
вимог ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики та
договором поруки задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь
держави в особі обласного Фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі 9207,40 грн. (дев'ять
тисяч двісті сім грн. 40 коп.)
заборгованості за договором позики
солідарно.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 114,70
грн. (сто чотирнадцять грн. 70 коп.)
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 114,70
грн. (сто чотирнадцять грн. 70 коп.)
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Рожищенський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: /підпис /
Р.І.Хитрик

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського

районного суду
Р.І.Хитрик