ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-6779/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Єфремову В.В.,
Кругляк О.В., Степанишиній (Цвігун) Г.А.,
Мінасян С.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя та встановлення порядку
користування спільним майном,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності на ?
частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 02.07.2012 року звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя та встановлення порядку
користування спільним майном.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що з 01.06.2001
року по 15.08.2011 року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, в шлюбі вони
мають двох малолітніх дітей - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час шлюбу сторонами спільно була
куплена трикімнатна квартира АДРЕСА_1,
яка в рівних частках належить сторонам
(по ? частини) та автомобіль Ніссан
Кашкай номерний знак НОМЕР_3, який
зареєстрований на ім»я відповідача.

Оскільки сторонами не досягнуто угоди
про спосіб виділення частки позивачки
із спільного майна та визначення
порядку користування квартирою,
відповідачем фактично було відчужено
автомобіль без згоди позивачки на таке
відчуження, тому позивачка вимушена
була звернутися до суду з даним позовом
та просить суд - в порядку поділу
спільного майна подружжя стягнути з
відповідача на її користь ? середньої
ринкової вартості автомобіля Ніссан
Кашкай номерний знак НОМЕР_3 у розмірі
64000,00 грн. та встановити порядок
користування приміщеннями квартири
АДРЕСА_1 - виділити у користування
ОСОБА_2 дві житлові кімнати площею 12,1
кв. м та 17,3 кв. м, в користування ОСОБА_3
(відповідача) виділити житлову кімнату
площею 17,3 кв. м (гостьова кімната).

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про визнання за ним
права власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім»я
ОСОБА_2 (позивачки за первісним
позовом), посилаючись на те, що
зазначена квартира була придбана за
його особисті кошти, що належали йому
ще до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та її представники ОСОБА_6, ОСОБА_7,
позивач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_8 уточнені позовні вимоги
підтримали, просили свої позовні
вимоги задовольнити, а в задоволенні
відповідно зустрічних вимог відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення сторін та їхніх
представників, допитавши свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до

висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають задоволенню
частково, а в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 має бути відмовлено,
виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 01.06.2001 року; від
шлюбу сторони мають двох малолітніх
дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6).

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 15.08.2011 року шлюб між
сторонами було розірвано (а.с.21).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.68, 69 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу. Дружина та чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу
майна, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення. Майно, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно ч.7 ст.57 СК України, якщо у
придбання майна вкладені крім спільних
коштів і кошти, що належали одному з
подружжя, то частка у цьому майні,
відповідно до розміру внеску, є його
особистою приватною власністю.

Як вбачається з копії Договору
купівлі-продажу майнових прав
№16-1196/БК389 від 26.02.2010 року, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 набули право власності за цим
договором на майнові права на квартиру
АДРЕСА_1), що є спірною квартирою у даній
справі - квартира АДРЕСА_1, вартістю
714625,00 грн., в рівних долях - по ? частині
(а.с.46-48); кошти у зазначеному розмірі
були сплачені продавцеві на підставі
попереднього договору №16-1196/Б389 від
03.12.2009 року - згідно меморіального
ордеру № ps03832350 від 07.12.2009 року в сумі
714625,00 грн. (а.с.44-45).

Згідно свідоцтва про право власності
від 18.01.2011 року, виданого на підставі
наказу Головного управління житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської ради - КМДА від 21.12.2010
року №1722-С/КІ, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (сторони)
є співвласниками - в рівних частинах
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, жилою
площею 46,70 кв. м, загальною площею 93,30 кв.
м (а.с.49); право власності сторін по
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано у БТІ м.
Києва 11.02.2011 року (а.с.15 - об.).

Таким чином, квартира АДРЕСА_1
відповідно до правовстановлюючих
документів по квартирі не є спільною
сумісною власністю сторін як подружжя,
а є об»єктом права спільної часткової
власності двох співвласників.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір
про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Таким чином, у ОСОБА_2 виникло право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
на підставі цивільно-правової угоди,
яка не оспорюється позивачем за
зустрічним позовом ОСОБА_3, тому в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
про визнання за ним права власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка
зареєстрована на ім»я ОСОБА_2, на
підставі ст.57 СК України, ст.392 ЦК
України - має бути відмовлено повністю.

Згідно ст.383, 358 ЦК України власник
(співвласник) житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім»ї, інших
осіб; право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю, кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у спільній
частковій власності.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст.360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов»язаний брати участь у витратах
на управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов»язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов»язаннями, пов»язаними
із спільним майном; тобто встановлення
порядку користування спільним
нерухомим майном не змінює часток
співвласників у спільній частковій
власності на таке майно.

Як вбачається з технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.50-51), зазначена
квартира є трикімнатною, жилою площею
46,70 кв. м, загальною площею 93,30 кв. м;
площа окремих житлових кімнат
становить - 17,3 кв. м (з лоджією 2,4 кв. м,
літ. 4), 12,1 кв. м (літ. 5), 17,3 кв. м (літ. 7),
місця загального користування - кухня
площею 14,2 кв. м (літ. 3), поєднаних ванної
та туалетної кімнати - площею 5,0 кв. м
(літ. 6), коридор - загальною площею 20,3 кв.
м.

Відповідно до часток співвласників
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (по 1/2) - кожному з них
належить у спірній квартирі (1/2 від 46,7
кв. м) = 23,35 кв. м житлової площі; згідно
запропонованого позивачкою ОСОБА_2
порядку користування приміщеннями
квартири - пропонується виділити
відповідачу ОСОБА_3 кімнату площею 17,3
кв. м з лоджією площею 2,4 кв. м (літ. 4), а
ОСОБА_2 - дві кімнати житловою площею 12,1
та 17,3 кв. м (літ. 5, 7), загальною площею 29,4
кв. м.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 заперечує
(у тому числі) проти такого варіанту,
запропонованого ОСОБА_2, порядку
користування приміщеннями квартири
АДРЕСА_1, у разі задоволення позову
ОСОБА_2 в цій частині позову - частка
ОСОБА_3 у житловій площі буде меншою на
(23,35 - 17,3) = 6,05 кв. м, тому суд вважає, у
задоволенні позову ОСОБА_2 в цій
частині вимог (без зміни розміру часток
співвласників) має бути відмовлено.

Що до вимог позивачки ОСОБА_2 в частині
поділу автомобіля Ніссан Кашкай
номерний знак НОМЕР_3, суд приходить до
наступного.

Згідно наданої копії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.52)
- автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску,
номер кузова НОМЕР_2, номерний знак
НОМЕР_3 зареєстрований на ім»я ОСОБА_3
(відповідача за первісним позовом),
який не заперечує обставин придбання
зазначеного автомобіля під час шлюбу з
позивачкою ОСОБА_2 - 16.05.2008 року, для чого
подружжям отримувались кредитні кошти
згідно кредитного договору №CL-500/076/2008
від 16.05.2008 року у ПАТ «ОТП Банк» на ім»я
ОСОБА_3 у розмірі 37148,40 доларів США,
строк кредитування - до 16.05.2014 року
(а.с.53-55 - копія кредитного договору).

Як вбачається з наданої відповідачем
облікової картки приватного АМТ,
станом на 23.10.2012 року автомобіль Nissan
Qashqai, 2008 року випуску, номер кузова
НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_6 (тр.),
попередній номерний знак НОМЕР_3,
зареєстрований на ім»я ОСОБА_3 (а.с.80).

Ствердження відповідача ОСОБА_3 про те,
що він 08.09.2012 року продав зазначений
автомобіль інший (невідомій) особі,
шляхом видачі довіреності від 24.10.2011
року на ім»я ОСОБА_11 (та інших осіб) -
а.с.81; що від продажу автомобіля він
(ОСОБА_3) одержав від ОСОБА_11 обумовлену
суму 10000,00 доларів США, належними
доказами в судовому засіданні не
підтверджені, у тому числі щодо
дострокового погашення кредиту по
автомобілю на ім»я відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що в частині вимог ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя (сторін)
- автомобіля Nissan Qashqai, об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя
(сторін), що підлягає поділу і стосовно
чого пред»явлено позов ОСОБА_2, є саме
автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску,
номер кузова НОМЕР_2, номерний

знак НОМЕР_6 (тр.), попередній номерний
знак НОМЕР_3, зареєстрований на ім»я
ОСОБА_3 (а.с.80).

Згідно ч.1, 4, 5 ст.71 СК України майно, що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, допускається лише
за його згодою, крім випадків,
передбачених Цивільним кодексом
України. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
відповідачем ОСОБА_3 оспорюється (не
визнається) також дійсна вартість
автомобіля та відповідно - визначена
позивачкою сума грошової компенсації у
розмірі 64000,00 грн.; сторонами не надано
суду належного доказу з оцінки дійсної
вартості автомобіля на момент розгляду
справи про поділ майна подружжя;
сторонами не заявлено клопотання про
призначення судом відповідної оцінки
автомобіля (призначення експертизи);
відповідно відповідачем не внесено на
депозитний рахунок суду відповідної
суми грошової компенсації, позивачка
вважає себе власником ? частини
автомобіля; відповідачем не надано
суду належних доказів щодо придбання
автомобіля за особисті кошти
відповідача (погашення кредиту), тому
суд вважає, що позовні вимоги позивачки
ОСОБА_2 підлягають задоволенню
частково, а саме - за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
мають бути встановлені та визнане
право власності на рівні частки у праві
власності на автомобіль, а автомобіль
підлягає залишенню у спільному
користуванні сторін, як співвласників.

За встановлених обставин, суд вважає,
що показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 не
мають правового значення для вирішення
даної справи, тому не приймаються
судом, як належні докази.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено купівельну вартість
спірного автомобіля - 37148,00 доларів США,
що за курсом НБУ на день розгляду
справи 7,993 грн. за 1 долар США становить
296923,96 грн., ? частка від цієї суми
складає 148461,98 грн., тому в порядку ст.88
ЦПК України суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 1484,62 грн. (а.с.3).

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК
України, на підставі ст.ст.57, 60, 61, 63, 68-71
СК України, ст.11-16, 317, 321, 328, 334, 355, 357, 358, 360,
382, 383, 391, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя та
встановлення порядку користування
спільним майном задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна
подружжя: визнати право власності на ?
частину автомобіля Nissan Qashqai, 2008 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, номерний
знак НОМЕР_6, попередній номерний знак
НОМЕР_3 - за ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4); визнати право власності
на іншу ? частину автомобіля Nissan Qashqai, 2008
року випуску, номер кузова НОМЕР_2,
номерний знак НОМЕР_6, попередній
номерний знак НОМЕР_3 - за ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5).

В задоволенні позову ОСОБА_2 в частині
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім»я
ОСОБА_2, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 1484 грн. 62 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.