РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року. Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі: головуючого - судді Дмитрієва
О.Ф., при секретарі Вжещ Ю.О., за участю:

позивача
ОСОБА_1 представника позивача за
первісним

позовом
ОСОБА_2

представників відповідача за
зустрічним

позовом ОСОБА_4 ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Старобешеве цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про:

- виселення;

За зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про:

- Встановлення юридичного факту
проживання чоловіка та жінки однією
сім'єю без укладання шлюбу,

- Визнання майна спільною
власністю подружжя,

- Визнання права власності на ?
частину майна, що є спільною власністю
подружжя,

- Визнання права власності на ?
частину майна у порядку спадкування за
законом,

- Зобов'язання нотаріуса внести
зміни до свідоцтва про право
власності на майно за заповітом,

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
приватний нотаріус Старобешівського
районного нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_7,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням посилаючись на
те, що на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом він є
власником житлового будинку АДРЕСА_1. В
зазначеному домоволодінні
зареєстрована ОСОБА_3 яка є колишньою
співмешканкою його рідного дядьки
ОСОБА_8. Після реєстрації спадщини на
своє ім*я він неодноразово звертався до
ОСОБА_3 з проханням в добровільному
порядку виписатись з домоволодіння та
виїхати з належного йому будинку, однак
остання категорично відмовилась це
робити. В теперішній час він має намір
зробити в належному йому домоволодінні
ремонт та використовувати його для
власного проживання та проживання
членів його родини, однак дії
відповідачки перешкоджають йому у
здійсненні права власності. Просить
виселити ОСОБА_3 з належного йому
житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 не погодившись
із позовом ОСОБА_1 звернулась до суду із
зустрічним позовом в якому зазначила,
що вона з липня 1990 року по листопад 2011
року включно постійно проживала з
ОСОБА_8, вони вели спільне господарство,
піклувались один про одного, али
взаємні права та обов*язки, хоча шлюб не
реєстрували. На початку спільного
проживання а саме з липня 1990 року по
січень 1991 року проживали в будинку
матері ОСОБА_8 в селі Осикове
Старобешівського району Донецької
області. Власного житла в них з ОСОБА_8
не було, тому вони вирішили придбати
будинок АДРЕСА_1. Оскільки у ОСОБА_8
власних коштів на придбання будинку не
було, вона 21.01.1991 року зняла зі свого
особового рахунку 4195,64 рублів
колишнього СРСР. 12.11.1991 року, після
отримання спадкоємцем свідоцтва про
спадщину на будинок АДРЕСА_1,
Осиківською сільською радою
Старобешівського району Донецької
області було укладено та засвідчено
договір купівлі-продажу зазначеного
будинку між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 Фактично
будинок було придбано за її кошти. Під
час спільного проживання з ОСОБА_8 за
допомогою її сина на подвір*ї будинку
ними добудовані приміщення призначені
для літньої кухні та гаражу, які
залишились недобудованими. Приблизно у
1995 році вони провели газопровід,
використовуючи газ для господарських
потреб. В червні 2007 року ОСОБА_8 переніс
інсульт, двічі лікувався в лікарні
м.Харцизьк, усі витрати несла вона, будь
хто з родичів з боку ОСОБА_8 участі в
його лікуванні не приймав.03.04.2008 року
ОСОБА_8 склав заповіт, посвідчений
Осиківською сільською радою, яким
заповів їй будинок АДРЕСА_1 та все своє
майно де б таке не знаходилось та з чого
б воно не складалось. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 помер, реєстрація його смерті
проведена Осиківською сільською радою
Старобешівського району Донецької
області. У встановлений законодавством
строк вона звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини за заповітом, при проведенні
перевірки реєстру виявлена інформація
про те, що ОСОБА_8 у 2009 році скасував
первісний заповіт, та склав інший, яким
усе своє майно заповів племіннику
ОСОБА_1. Вважає що усе майно є спільною
сумісною власністю її та ОСОБА_8 і її
доля складає ? частину та не повинна
бути охоплена заповітом. Просить
встановити факт проживання однією
сім*єю її та ОСОБА_8 без реєстрації
шлюбу з липня 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати майно у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 5,7627 га, розташованої на
території Осиківської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області спільною сумісною власністю
подружжя. Визнати за ОСОБА_3 право
власності на ? частину зазначеного
майна. Визнати за ОСОБА_3 право на
спадкування ? спадкового майна, яке
залишилось після смерті ОСОБА_8
Зобов*язати приватного нотаріуса
Старобешівського районного
нотаріального округу внести зміни в
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, які видані на ім*я ОСОБА_1.

Позивач за первісним позовом
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити
з підстав викладених в позовній заяві.
Вимоги зустрічного позову визнав
частково в частині встановлення факту
проживання однією сі*єю без реєстрації
шлюбу в період з 13.11.1991 року по 2009 рік, в
іншій частині просив у задоволенні
зустрічного позову відмовити.

Представник позивача за
первісним позовом ОСОБА_2 в судовому
засіданні на задоволенні заявлених
ОСОБА_1 позовних вимог наполягав з
підстав викладених в позовній заяві.
Проти задоволення зустрічного позову в
частині встановлення факту проживання
однією сім*єю без реєстрації шлюбу в
період з 13.11.1991 року по 2009 рік не
заперечував, у задоволенні решти вимог
зустрічного позову просив відмовити.
Додаткового суду пояснив, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_8 дійсно проживали однією сім*єю
без реєстрації шлюбу в період з 13.11.1991
року до 2009 року, останні 3 роки до своєї
смерті ОСОБА_8 проживав у своєї сестри.
Будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_8 придбав за
власні кошти, земельну ділянку отримав
ще до того як почав проживати з ОСОБА_3

Представники позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_11, ОСОБА_4
вимоги первісного позову не визнали,
просили в його задоволенні відмовити в
повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 є
власником спірного домоволодіння.
Вимоги зустрічного позову підтримали
просили задовольнити з підстав
викладених в зустрічній позовній
заяві.

Третя особа- приватний нотаріус
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 до
судового засідання не з*явилась, надала
до суду заяву, просила справу
розглянути за її відсутності, винести
рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_12 в судовому
засіданні пояснив суду, що з 1982 року
працював у КСП ім..Чапаєва в с.Осикове
Старобешівського району Донецької
області. ОСОБА_8 теж працював у цьому
Ксп водієм. Він пам*ятає, що ОСОБА_8
проживав з ОСОБА_3, та у 1991 році вони
спільно саджали город. З 2010 року ОСОБА_8
проживав у своєї сестри ОСОБА_1. Як і хто
сплачував вартість будинку йому не
відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому
засіданні пояснила суду, що вона
пам*ятає, що приблизно з 1990 року ОСОБА_8
почав проживати з ОСОБА_3 У 2010 році
ОСОБА_8 пішов від ОСОБА_3. Поховання
ОСОБА_8 здійснював ОСОБА_1.З 1990 року
ОСОБА_8 та ОСОБА_3 проживали у рідної
сестри ОСОБА_8. Приблизно з 1991 року
ОСОБА_8 та ОСОБА_3 проживали у спірному
домоволодінні.

Свідок ОСОБА_14 в судовому
засіданні пояснила суду, що вона є
сусідкою ОСОБА_1, проживає по сусідству
40 років. Всі ці роки вона була знайома з
ОСОБА_8 до дня його смерті. Їй також
відомо, що померлий ОСОБА_8 з липня 1974
року працював у колгоспі водієм. ОСОБА_8
почав проживати з ОСОБА_3 вже після того
як придбав будинок. Дату коли це
сталося не пам*ятає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому
засіданні пояснила суду, що вона є
матір*ю позивача ОСОБА_1 та рідною
сестрою померлого ОСОБА_8 Їй відомо, що
її брат за власні кошти придбав спірний
будинок після розірвання шлюбу з
першою дружиною. Потім став проживати з
ОСОБА_3 З якого часу брат проживав з
відповідачкою вона не пам*ятає.

Свідок ОСОБА_16 в судовому
засіданні пояснила суду, що вона є
тіткою позивача ОСОБА_1 та рідною
сестрою померлого ОСОБА_8 З серпня 2007
року ОСОБА_3 проживала з її братом.
Будинок брат придбав взимку 1990 року, на
той час він ще не проживав з ОСОБА_3.
Будинок придбаний за кошти брата,
оскільки він до цього збирав гроші. На
день своєї смерті брат проживав з їх
сестрою ОСОБА_15, жив у неї приблизно три
роки. Поховання брата здійснювала
сестра.

Суд заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи,
задовольняє позов ОСОБА_1 повністю,
зустрічний позов ОСОБА_3 задовольняє
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу за
первісним позовом ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом належить житловий будинок
АДРЕСА_1, зазначений факт
підтверджується письмовими доказами, а
саме: свідоцтвом про право на спадщину
від 21.08.2013 року зареєстрованим в
реєстрі за №1203 (а.с.6), витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності за №8263271 від 21.08.2013 року (а.с.8).
Відповідно до довідки виконкому
Осиківської сільської ради за №509 від
24.09.2013 року, наданої згідно
погосподарської книги №10, акту
обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 у
належному ОСОБА_1 житловому будинку
зареєстрована та мешкає відповідач по
справі ОСОБА_3 (а.с.3,4). Відповідач за
первісним позовом ОСОБА_3 у
добровільному порядку відмовляється
зніматися з реєстрації та виїжджати із
належного позивачу спірного
домоволодіння.

Відповідно до ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Так судом встановлено, що
позивач є єдиним власником спірного
домоволодіння, тому відповідно до
вимог ст. 391 ЦК України має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своєю власністю, зокрема
шляхом виселення.

Стаття 150 ЖК України визначає, що
громадяни, які мають у приватній
власності житловий будинок ( частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Крім того ст.41 Конституції України та
ст.1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої України приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону від
17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950р., Першого
протоколу та протоколів №2,4,7 та11 до
Конвенції» також закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування належним
йому майном, на власний розсуд вчиняти
щодо свого майна будь-які угоди
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Під час розгляду справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 не відноситься до
членів сім*ї позивача, своїми діями,
зокрема відмовою виселитись із
належного позивачу на праві власності
домоволодіння АДРЕСА_1, чинить
перешкоди у праві володіння,
користування і розпорядження належним
йому майном.

У зв*язку з викладеним порушені права
позивача ОСОБА_1, як єдиного власника
домоволодіння АДРЕСА_1, підлягають
захисту шляхом виселення ОСОБА_3 із
спірного домоволодіння.

Щодо вимог позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_3 в частині встановлення
факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_8
як чоловіка і жінки без шлюбу в період
часу з липня 1990 року до ІНФОРМАЦІЯ_1,
судом встановлено наступне.

Під час розгляду справи встановлено та
підтверджено поясненнями свідків і
відповідними письмовими доказами
зокрема: витягом з погосподарської
книги господарства розташованого по
АДРЕСА_1 за №191(а.с.44), довідкою
Осиківської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області за №256 (а.с.45) факт того, що
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3
та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в
період з 17.07.1991 року до ІНФОРМАЦІЯ_1
проживали однією сім*єю, були пов*язані
спільним побутом.

Разом з тим відповідно до п.5 ч.1 ст. 256
ЦПК України про встановлення такого
юридичного факту як проживання однією
сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу
передбачено тільки з набранням
чинності новим Цивільно-процесуальним
Кодексом України, тобто з 01.09.2005 року.
Отже, до прийняття на законодавчому
рівні норми п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, а
саме до 01.09.2005 року, вимоги та докази
щодо встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу судовому розгляду не підлягали.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного суду України за № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо
батьківства,материнства та стягнення
аліментів»зазначено, що за загальним
правилом дії законів та інших
нормативно правових актів у часі (ч.1
ст.58 Конституції України) норми
Сімейного Кодексу України
застосовуються до сімейних
відносин,яки виникли після набрання
ним чинності,тобто не раніше 1 січня 2004
року.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму
Верховного суду України за № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення»встановлення
судом факту перебування у фактичних
шлюбних відносинах на підставі п.5 ст.273
ЦПК України може мати місце, якщо такі
відносини виникли до 08 липня 1944 року і
тривали до смерті (пропажі безвісті на
фронті) одного з подружжя, внаслідок
чого шлюб не може бути зареєстровано в
органах реєстрації актів громадського
стану. В інших випадках заяви про
встановлення факту перебування у
фактичних відносинах судовому
розгляду не підлягають.

Виходячи з наведеного , суд приходить
до висновку, що встановлення факту
проживання однією сім'єю ОСОБА_8 та
ОСОБА_3 в період з 1990 року до 01.09.2005 року
є неможливим.

У зв*язку з викладеним суд, вважає за
необхідне позов в цій частині
задовольнити частково, встановити
юридичний факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_8 та ОСОБА_3 як чоловіка і
жінки без шлюбу в період часу з 1
вересня 2005 до ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому суд відмовляє ОСОБА_3 у
задоволенні вимог про визнання
житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 5,7627 га, розташованої на
території Осиківської сільської ради
Старобешівського району Донецької
області спільною сумісною власністю
подружжя та встановлення за нею права
власності на ? зазначеного майна
оскільки згідно ч.1 ст.74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Факт проживання однією сім*єю ОСОБА_8 та
ОСОБА_3 як чоловіка і жінки без шлюбу
встановлений судом в період часу з 1
вересня 2005 до ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно
до договору купівлі-продажу (а.с.40)
спірний будинок придбаний померлим
ОСОБА_8 12.11.1991 року, тому у суду відсутні
правові підстави для визнання
спірного домоволодіння та земельної
ділянки спільною сумісною власністю
подружжя та встановлення за ОСОБА_3
права власності на ? зазначеного майна.

Щодо вимог ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частину майна у порядку
спадкування за законом, встановлено
наступне.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи
встановлено, що 11.12.2010 року ОСОБА_8
склав заповіт, зареєстрований у
реєстрі за №1356, спадкоємцем
зазначеного у заповіті майна є ОСОБА_1.
Зазначений заповіт недійсним не
визнавався, 21.08.2013 року ОСОБА_1 отримав
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на майно померлого ОСОБА_8 у
суду відсутні правові підстави для про
визнання за ОСОБА_3 права власності на ?
частину майна у порядку спадкування за
законом.

У зв*язку з тим, що ОСОБА_3 відмовлено в
задоволенні позову в частині визнання
права власності на ? частину майна, що є
спільною власністю подружжя, визнання
права власності на ? частину майна у
порядку спадкування за законом, суд
відмовляє у задоволенні позовних вимог
щодо зобов'язання нотаріуса внести
зміни до свідоцтва про право
власності на майно за заповітом.

Згідно ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує питання:
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У зв*язку з розглядом справи по суті
заходи забезпечення позову у вигляді
заборони ОСОБА_1 відчужувати житловий
будинок та земельну ділянку, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які
накладені ухвалою Старобешівського
районного суду від 6 грудня 2013 року
підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З урахуванням викладеного, суд вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
114,70 грн.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 із житлового будинку
, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити юридичний факт проживання
однією сім'єю ОСОБА_8 та ОСОБА_3 як
чоловіка і жінки без шлюбу в період
часу з 1 вересня 2005 до ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти вимог за
зустрічним позовом ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
сплачений позивачем при зверненні в
суд судовий збір в сумі 114,70 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову
у вигляді заборони ОСОБА_1 відчужувати
житловий будинок та земельну ділянку,
що розташовані за адресою : АДРЕСА_1,
які накладені ухвалою
Старобешівського районного суду від 6
грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Старобешівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення

Суддя:

-

24.02.2014