АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Доповідач - Каратаєва Л.О. У Х В А Л
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - Каратаєвої Л.О.
суддів - Козлова С.П.,
при секретарі - Кочержинській
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу приватного
підприємства «Приватна фірма
«Віктор-13» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 вересня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Закритого акціонерного товариства
"Будівельник-1" та приватного
підприємства «Приватна фірма
«Віктор-13» про визнання майнових прав
на частку в об'єкті будівництва та
зобов'язання здійснити дії,-
10 вересня 2013 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська ухвалено
рішення, яким позов ОСОБА_2 до ЗАТ
"Будівельник-1" та ПП «Приватна фірма
«Віктор-13" про визнання майнових прав
на частку в об'єкті будівництва та
зобов'язання здійснити дії задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_2 майнове
право вимоги оформлення права
власності на долю в житловому
комплексі за будівельною адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 78,62 кв.м., яка
розташована на третьому поверсі
житлової секції № 1.

Визнано за ОСОБА_2 майнове
право вимоги оформлення права
власності на долю в житловому
комплексі за будівельною адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 140 кв.м., яка
розташована на третьому поверсі
житлової секції № 1.

Зобов'язано ПП «Приватна фірма
«Віктор-13» виконати інвестиційний
договір (договір безвідсоткового
цільового займу) № 96 від 24 жовтня 2002
року, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ
«Будівельник-1», в частині передачі
ОСОБА_2 у власність квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ПП «Приватна фірма
«Віктор-13» виконати інвестиційний
договір від 12 червня 2003 року, укладений
між ОСОБА_2 та ПП «Приватна фірма
«Віктор-13», в частині передачі ОСОБА_2 у
власність нежитлового приміщення
загальною площею 140 кв.м., яке
розташоване на першому поверсі
житлової секції № 1.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ПП «Приватна фірма
«Віктор-13» подало апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

В ст. 3 Закону України "Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні" від 12
липня 2001 р. майновими правами
визнаються будь-які права, пов'язані з
майном, відмінні від права власності, у
тому числі права, які є складовими
частинами права власності (права
володіння, розпорядження,
користування), а також інші специфічні
права (права на провадження діяльності,
використання природних ресурсів тощо)
та права вимоги.

До майнових прав відносять: 1)
речові права; 2) виключні права на
результати інтелектуальної
діяльності; 3) корпоративні права; 4)
зобов'язальні права (вимоги).

Відповідно до ст.190 ЦК майном як
особливим об'єктом вважаються окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки. Майнові права є
неспоживною річчю. Майнові права
визнаються речовими правами.

Статтею 509 ЦК визначено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Відповідно до ст. 526 зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачка звернулась до суду із
зазначеним вище позовом з приводу
порушення її прав власника, а саме
через не реєстрацію відповідачем прав
власності на квартиру за позивачкою.

В обгрунтування позовних вимог
посилалась на інвестиційний договір
(договір безвідсоткового цільового
займу) № 96 від 24 жовтня 2002 року,
укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ
«Будівельник-1», інвестиційний договір
від 12 червня 2003 року, укладений між
ОСОБА_2 та ПП «Приватна фірма
«Віктор-13». З боку позивачки договори
виконані в повному обсязі. Спірна
квартира фактично їй передана та вона
користується нею на протязі декількох
років, що оформлено актом прийому
передачі. Проте, відповідач не визнає
за нею право власності та
відмовляється оформити
правовстановлюючі документи.

Вказані обставини повністю
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами, а саме: зазначеними
вище договорами, які є чинними,
рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
11.10.2012 р., яким встановлено факт повного
виконання позивачкою своїх обов'язків
по фінансуванню будівництва, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28.11.2012 р.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК вказані
обставини не підлягають доказуванню.

Суд першої інстанції встановив всі
обставини справи та надав правильну
правову оцінку правовідносинам, що
склалися між сторонами, вірно
визначився з нормами матеріального
права, які регулюють ці правовідносини
та послався на них в рішенні.

Доводи апелянта полягають у
твердженні, що позивачкою не
перераховано кошти, що суперечить
обставинам, встановленим наведеними
вище судовими рішеннями.

Жодних інших доводів, які могли б стати
підставою для зміни або скасуванню
рішення суду першої інстанції,
відповідно до положень ст..309 ЦПК
апелянтом не наведено.

За вказаних підстав, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Приватна фірма
«Віктор-13» - відхилити.

Рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді