АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8451/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/472/14
Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.
Доповідач Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1, представника ТОВ «Авто-Ареал»
Мазана О.А., представника УДАІ
Олексенко А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 19 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ТОВ «Авто-Ареал», третя особа -
УДАІ УМВС України в Полтавській
області, про витребування автомобіля з
чужого незаконного володіння та про
визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
витребування належного йому
автомобіля марки TOYOTA LC 200, 2008 року
випуску, реєстраційний номер шасі
НОМЕР_2. Посилався на те, що 08 серпня 2008
року видав нотаріально посвідчену
довіреність за №6789 на право
розпорядження вказаним автомобілем
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 строком на п'ять років.
Останній 07 серпня 2012 року незаконно
продав вказаний автомобіль своїй
сестрі ОСОБА_6, тоді як 06 серпня 2013 року
довіреність була скасована.

У вересня 2013 року ОСОБА_4 заявив позов
до ОСОБА_5 та ТОВ «Авто-Ареал» про
визнання недійсним укладеного 07 серпня
2013 року між відповідачами договору
комісії зазначеного автомобіля,
посилаючись на відсутність у ОСОБА_5
відповідних повноважень, оскільки
довіреність була ним скасована
напередодні.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2013 року
цивільні справи за вказаними позовами
об»єднані в одне провадження.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 19 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ТОВ «Авто-Ареал», третя особа -
УДАІ УМВС України в Полтавській
області, про витребування автомобіля з
чужого незаконного володіння та про
визнання договору недійсним,-
відмовлено.

Не погодившись із рішенням, його
оскаржив в апеляційному порядку
позивач ОСОБА_4 У своїй апеляційній
скарзі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
прохав рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Посилався на відсутність його волі
щодо відчуження автомобіля, оскільки 06
серпня 2013 року скасував довіреність,
яка надавала право відповідачу
розпоряджатися його автомобілем.
Уклавши договір комісії та прийнявши
на себе зобов'язання здійснити всю
передпродажну підготовку з подальшим
оформленням довідки-рахунку,
комісіонер (ТОВ «Авто-Ареал») повинен
був перевірити відповідність закону
наданих комітентом документів.
Комісіонер мав змогу перевірити
чинність довіреності, зобов'язавши
ОСОБА_5 надати витяг з реєстру
довіреностей.

Вважає, що договір міг бути укладений
лише між ТОВ «Авто-Ареал» та ним,
позивачем, особисто.

Посилається на ухилення працівників
ДАІ від перевірки чинності довіреності
та на умисні дії ОСОБА_5, який знав про
скасування довіреності, однак не
попередив працівників УДАІ

Зазначає підставою для визнання
договору недійсним ч.1 ст.215 ЦК України,
тобто недодержання стороною в момент
вчинення правочину вимог, встановлених
частинами 1-3 ст.203 ЦК України. З огляду
на недійсність правочину та набуття
ОСОБА_6 права власності на автомобіль
без відповідної правової підстави,
вважав, що автомобіль повинен бути йому
повернуто.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Місцевим судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
08 серпня 2008 року ОСОБА_4 видав
довіреність строком на п'ять років,
посвідчену приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, по реєстровому №6789, якою
уповноважив ОСОБА_7 та ОСОБА_5
експлуатувати та розпоряджатися
належним йому на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_3, виданого
Полтавським ВРЕР 08 серпня 2008 року,
легковим автомобілем марки TOYOTA LAND CRUISER
легковий універсал, випуску 2008 року,
реєстраційний номер шасі НОМЕР_2,
номерний знак НОМЕР_1, з правом
керування (користування), продажу,
обміну, передачі в заставу, оренду,
зняття з обліку та постановки на облік
в органах ДАІ, одержання грошей /а.с.7/.

06 серпня 2012 року подав заяву, якою
скасував зазначену довіреність та взяв
на себе зобов»язання особисто
повідомити представника про
скасування довіреності. В той же день
приватним нотаріусом ОСОБА_10 до
Єдиного реєстру довіреностей внесено
реєстраційний запис про припинення дії
довіреності /а.с.8,9/.

Згідно п.2 ч.1 ст.248 ЦК України
представництво за довіреністю
припиняється у разі скасування
довіреності особою, яка її видала.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.249 ЦК України
особа, яка видала довіреність і згодом
скасувала її, повинна негайно
повідомити про це представника, а також
відомих їй третіх осіб, для
представництва перед якими була видана
довіреність.

Права та обов'язки щодо третіх осіб, що
виникли внаслідок вчинення правочину
представником до того, як він довідався
або міг довідатися про скасування
довіреності, зберігають чинність для
особи, яка видала довіреність, та її
правонаступників. Це правило не
застосовується, якщо третя особа знала
або могла знати, що дія довіреності
припинилася.

Отже, щоб попередити можливість
відчуження свого майна представником,
який діяв по довіреності, позивач
повинен був повідомити як
представника, так і органи ДАІ, негайно,
тобто у мінімально короткий строк.

07 серпня 2012року ОСОБА_5, діючи на
підставі довіреності, уклав з ТОВ
«Авто-Ареал» договір комісії на продаж
спірного автомобіля, який був проданий
ОСОБА_6 згідно довідки-рахунку серії
ДПІ №446163 за 240 00 грн. /а.с.73/.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_5, діючи на підставі
вищезазначеної довіреності від імені
позивача, 07 серпня 2012 року о 09 год.48 хв.
звернувся до УДАІ м. Полтави із заявою
про зняття спірного автомобіля з
обліку для реалізації, в 11:38 йому була
видана облікова картка приватного ТЗ, а
о 13:56 із заявою про реєстрацію
автомобіля та зміну державного
номерного знаку у зв»язку з придбанням
ТЗ звернулася ОСОБА_6 /а.с.68,72, 74/.

Згідно повідомлення УДАІ м.Полтави
№11/2-3148 від 03 вересня 2013 року
вбачається, що станом на 07 серпня 2012
року інформації щодо заборони продажу
спірного автомобіля на підставі
довіреності в базі даних «Арешт»
Полтавського ВРЕР не було /а.с.51/.

Встановивши викладені фактичні
обставини, місцевий суд дійшов
правильного висновку, що позивач,
скасувавши довіреність, всупереч
вимогам ст.249 ЦК України , негайно не
повідомив про це своїх представників,
зокрема, ОСОБА_5, та третю особу - ДАІ м.
Полтави. Тому відчуження автомобіля на
підставі довіреності, про скасування
якої ні представник, ні третя особа не
знали і не могли знати,- є правомірним.

При цьому твердження позивача про
повідомлення відповідача про
скасування довіреності у присутності
ОСОБА_11 спростовується показаннями
останньої як свідка.

Відповідні свідчення є суперечливими і
не доводять, що свідок була очевидцем,
як позивач прямо та допустимо виражав
свою волю саме на відкликання
довіреності.

Також неспроможними є доводи позивача
про неможливість негайного
повідомлення органу ДАІ про скасування
довіреності через вихідний день в
канцелярії УДАІ. Понеділок є вихідним
днем лише у Центрі з надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м. Полтави та
Полтавського району, однак канцелярія
УДАІ УМВС України в Полтавській
області працює у вказаний день тижня.
Крім того, у разі, якщо канцелярія не
працює, прийом кореспонденції здійснює
чергова частина.

Позивач, вимагаючи повернення спірного
автомобіля, посилався на передбачене
ст.387 ЦК України право власника на
витребування майна із чужого
незаконного володіння, тобто від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Виходячи з презумпції добросовісності
набувача, ОСОБА_6 є добросовісним
набувачем. Позивач не довів, що набувач
навмисно чи по грубій необережності не
взяв до уваги конкретних обставин
угоди, з яких міг бачити, що автомобіль
відчужується неправомірно. Крім того,
позивач не довів також і
протиправність відчуження автомобіля,
оскільки його представник, діючи в
межах повноважень, наділених
довіреністю, не міг знати про
припинення цих повноважень.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,304, 307, 308, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду
Полтавської області від 19 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/
П.К. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук