Справа № 645/9011/13ц
Провадження № 2/645/256/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

24 січня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова складі: судді
Тарасенко Л.М., при секретарі Ільюта
А.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі,
гідності та відшкодування моральної
шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі,
гідності і відшкодування моральної
шкоди посилаючись на те, що
відповідачі, квартира яких розташована
над його квартирою в будинку АДРЕСА_1,
на протязі тривалого часу через
неналежний стан водопровідних труб та
санітарного обладнання у своїй
квартирі, заливають водою його
квартиру НОМЕР_1. Оскільки діями
відповідачів йому завдана шкода, він
неодноразово звертався до суду з
позовними заявами до ОСОБА_5 про
відшкодування спричиненої шкоди. В
зв»язку з розглядом його позовних
вимог до відповідачів, останні
надавали суду заперечення, письмові
пояснення в яких висловлювали відносно
нього кривду, наклеп, образу. 10 жовтня
2011 року до канцелярії Фрунзенського
районного суду м. Харкова ОСОБА_5 надав
заяву - пояснення на його позов від 23
серпня 2011 року про стягнення моральної
шкоди, в зв»язку з залиттям водою
квартири, що розглядався в суді, в якій
міститься неправдива інформація про
те, що він являється психічно хворим
чоловіком, оскільки його заявлені
вимоги абсурдні.

Вважає,що у письмовій заяві
відповідач ОСОБА_5 на позовну заяву
розповсюдив проти нього відомості які
не відповідають дійсності і порочать
його честь та гідність. Характер
висловлювань відносно нього створює
негативне враження і відношення до
нього як до чоловіка.

Також при розгляді справи, 12
березня 2012 року відповідачами надані
письмові заперечення, в яких мають
місце висловлювання про стан його
психічного здоров»я.

Позивач вважає, що інформація, яка
була наведена відповідачами в наданих
суду запереченнях принижує його честь
і гідність, оскільки являється
неправдивою.

Просить зобов»язати відповідачів
принести йому письмові вибачення за
понесені йому наклеп та образи.

Позивач зазначив, що діями
відповідачів йому була завдана
моральна шкода, яка полягає в душевних
стражданнях, які зазнав після
ознайомлення з запереченнями проти
позову та у приниженні його честі та
гідності відповідачами.

Розмір грошового відшкодування
він оцінює у розмірі 25000 грив., просить
зазначену суму стягнути з
відповідачів.

У судовому засіданні позивач
підтримав свої вимоги, просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5, який діє також
і від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
згідно довіреності, позов не визнав, в
процесі розгляду справи дав пояснення,
що дійсно були надані до суду письмові
пояснення та заперечення на позовну
заяву ОСОБА_1 В цих запереченнях вони
спиралися на факти, які вважали
необхідними довести суду. Позивач
неадекватно оцінював ситуацію,
пов»язану з залиттям квартири. Вважає,
що подали до суду заперечення по
справі, реалізувавши свої законні
права на звернення. В запереченнях вони
висловлювали свою думку, давали
судження відносно позивача не в
прямому висловлюванню, що він психічно
хвора людина, а його поведінка
вказувала на це. Доводи позивача, що
його права на повагу до честі та
гідності порушені являються
безпідставними та необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, пояснення відповідача в
процесі судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 в 2011 році звернувся до
Фрунзенського районного суду м.
Харкова з позовом до відповідачів про
відшкодування моральної шкоди.
Відповідачі надали через канцелярію
заперечення проти позову заявленого
проти них. В зазначених запереченнях
була висловлювана позиція
відповідачів щодо заявлених до них
позовних вимог. Також було зазначено,
що з ОСОБА_1 у них склалися неприязні
відносини з приводу залиття водою
квартири позивача. Усі свої
переживання стосовно відносин вони
висловили в запереченнях наданих суду.

У судовому засіданні відповідач
не заперечував проти того, що дійсно
надавались заперечення до суду по
цивільній справі, де описувались
ставлення до заявленого позову.

Таким чином, суд встановив, і ця
обставина не оспорюється сторонами, що
відповідачі звертались до суду з
запереченнями.

Відповідно до ч 4 ст. 32 Конституції
України кожному гарантується судовий
захист права спростувати недостовірну
інформацію про себе і членів своєї
сім»ї та права вимагати вилучення
будь-якої інформації, а також право на
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої
збиранням,зберіганням використанням
та поширенням такої інформації.

Але звернення особи до
суду,іншого правоохоронного органу чи
державного органу, організації
наділених відповідно до закону
владними повноваженнями із заявою про
неправомірні дії іншої особи, якщо цей
орган чи організація наділені владними
повноваженнями щодо поновлення
законності у відповідних відносинах чи
застосування передбачених законом
санкцій до правопорушника. Таке
звернення для вирішення спору,
поновлення прав чи захист законних
інтересів або для поновлення
законності не є поширенням відомостей,
як це розуміється у ст.. 32 ч 4
Конституції України.

Висловлювання відповідачів в
запереченнях, заяві стосовно начебто
«незаконних» дій позивача не може бути
підставою для задоволення позову,
оскільки відповідно до ст.. 47 Закону
України «Про інформацію» ніхто не може
бути притягнутий до відповідальності
за висловлювання оціночних суджень.

Суд вважає, що інформація, яка
містилась в запереченнях на позов не
містить жодних фактичних даних, а лише
містить висловлювання, що не може бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів і на
підставі ч 2 ст. 30 Закону України «Про
інформацію» є оціночними судженнями.

Відповідно до ст..22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну - відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст..23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду доказів про
те,що його права були порушені з вини
відповідачів, а також доказів
спричинення моральної шкоди з вини
відповідачів.

Таким чином суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог позивача
про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст.10,11, 57, 209,212,214,215,218 ЦПК
України, ст..1167 ЦК України, Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31 березня 1995 року зі
змінами, Закону України «Про
інформацію», Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про
застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і
ділової репутації громадян та
організацій» від 28 вересня 1990 року зі
змінами,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 25000 грив. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення.

Суддя -