Справа № 492/1519/13-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області в складі: головуючого судді
Борисової С.П., при секретарі Каширній
О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення суми авансу,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовною заявою до відповідачки, в якій
просять стягнути з неї суму авансу у
розмірі 40 000,00 грн. та судові витрати,
понесені при зверненні до суду,
посилаючись на те, що 01 жовтня 2012 року
вони передали відповідачці зазначену
суму грошей в рахунок придбання у неї
житлового будинку АДРЕСА_1 але
оглянувши житловий будинок вони були
незадоволені його станом та звернулися
до відповідачки про повернення грошей,
але відповідачка гроші їм не повернула,
посилаючись на те, що гроші вже
витратила.

Представник позивачів ОСОБА_4, який діє
на підставі довіреностей, в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив суд
їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні
заявлений позов не визнала посилаючись
на його необґрунтованість. При цьому
відповідачка пояснила суду, що з
позивачами у справі вони домовились
про продаж будинку за 48 000,00 гривень.
Позивачі неодноразово дивилися
будинок, який вона продавала, та вона
попереджала їх, що в силу їх похилого
віку, вони не зможуть в ньому проживати,
але вони все ж таки вирішили його
купити та передали їй 40 000,00 гривень в
якості завдатку. Договір
купівлі-продажу будинку нотаріально не
посвідчували через те, що будинок їй не
належить, а його власником є її батько,
який помер і спадщину вона після його
смерті не прийняла. В наявний час вона
не може повернути позивачам отримані
від них 40 000,00 гривень, оскільки вони нею
витрачені, але коли вона продасть цей
будинок, згодна повернути гроші.

Суд, заслухавши сторін, перевіривши
матеріали справи, оцінивши надані
сторонами докази в їх сукупності,
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до розписки від 01 жовтня 2012
року, що складена ОСОБА_3 в с. Теплиця
Арцизького району Одеської області,
остання отримала у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 40
000,00 гривень в якості завдатку за
житловий будинок АДРЕСА_1, який
зобов'язалася продати за 48 000,00 гривень
(а.с. 4).

Як вбачається з технічної документації
на житловий будинок, а також державних
актів на право власності на земельну
ділянку, власником житлового будинку
АДРЕСА_1 а також земельної ділянки, на
якій розташований житловий будинок, є
ОСОБА_5, ця обставина також визнана
відповідачкою та не оспорювалась
сторонами у справі (а.с. 29 - 35).

Як вбачається з заповіту від 12 січня 2008
року, посвідченого секретарем
Теплицької сільської ради Арцизького
району Одеської області Шидеровою Н.Г.,
ОСОБА_5 на випадок своєї смерті
належний йому житловий будинок АДРЕСА_1
заповів в рівних частинах ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 (а.с. 36).

Вирішуючи спір між сторонами у справі
суд виходить з наступного.

Згідно ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Ч. 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що
попередній договір укладається у
формі, встановленої для основного
договору

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такій договір є нікчемним і у
відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України
визнання такого правочину, тобто
нікчемного, недійсним судом не
вимагається.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або нерухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання, а якщо не буде встановлено,
що сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Таким чином, договір про завдаток є
невід'ємною складовою майбутнього
договору і повинен бути укладений у
формі, встановленої для основного
договору, а договір авансу лише
посвідчує факт передачі грошей, й аванс
підлягає обов'язковому поверненню у
всіх випадках невиконання сторонами
майбутнього договору незалежно від
вини сторін.

З огляду на наведене, суд доходить
висновку, що у даному випадку
позивачами було передано відповідачці
аванс, а не завдаток, на чому наполягала
відповідачка в судовому засіданні, і
відповідачка зобов'язана повернути
позивачам отриману від них суму авансу
у зв'язку з нікчемністю договору
купівлі-продажу житлового будинку.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює в межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

За чинним законодавством право
власності у особи на нерухоме майно
виникає після державної реєстрації
такого права і правом розпоряджатися
нерухомим майном володіє тільки його
власник.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідачка у справі не є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 на час
розгляду справи вона лише має право на
спадкування тієї частини будинку, яку
їй заповів ОСОБА_5, і для оформлення
свого права власності ОСОБА_3 повинна
вчинити ряд дій, передбачених
законодавством, завершальною з яких
мала стати реєстрація права на
спадкове нерухоме майно і тільки в
такому разі, ставши власником
нерухомого майна, ОСОБА_3 набула б права
розпоряджатися успадкованим нерухомим
майном. З викладеного випливає, що
відповідачка взагалі не мала права
отримувати від позивачів будь-які суми
грошей в рахунок купівлі-продажу
житлового будинку, який їй не належав.

Відповідачка заперечуючи проти
позовних вимог позивачів та заявляючи
про необґрунтованість позову, в
судовому засіданні підтвердила, що не є
власником житлового будинку, але
домовилась з позивачами про його
продаж та отримала від них 40 000,00
гривень, які повернути згодна, але
після того як продасть будинок. Отже, з
пояснень позивачки слідує, що фона
фактично позовні вимоги визнала та
погодилася з обставинами, що викладені
у позові. Суд вважає, що не заслуговують
на увагу посилання відповідачки на
необґрунтованість позову, оскільки у
випадку заперечення проти позову,
обов'язок доводити наявність підстав
для відмови у позові, покладається саме
на відповідача, але відповідачка цей
обов'язок не виконала не надала суду
доказів наявності підстав для відмови
у позові, чим не виконала вимоги ст.ст.
10, 60 ЦПК України.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення з
відповідачки суми авансу у розмірі 40
000,00 грн., які мають бути стягнуті з
відповідачки в рівних частинах на
користь кожного з позивачів, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
позивачі передавали вказану суму
грошей разом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги
позивачів щодо відшкодування судових
витрат підлягають задоволенню,
оскільки їх позов задоволено та
понесені витрати підтверджені
відповідним платіжним документом.

Керуючись ст. ст. 570, 657 ЦК України

ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214 - 215
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення суми авансу задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1) в
рівних частинах на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 40 000,00 (сорок тисяч гривень 00
коп.), а також судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 400,00 (чотириста
гривень 00 коп.), а всього стягнути 40 400,00
(сорок тисяч чотириста гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду