РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

__________________________________________________________________

Справа №: 22-ц/191/53/14Головуючий суду
першої інстанції:Микитюк О.А.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Кустова І. В. "22" січня 2014 р.
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в м.
Феодосія у складі:

Головуючого суддіКустової І.В.,
СуддівПритуленко О.В., Ломанової Л.О.,
При секретаріБогданович О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Феодосійського міського
суду АР Крим від 31 жовтня 2013 року,

В С Т А
Н О В И Л А:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» (далі - Банк)
звернулося до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи вимоги тим, що 02 жовтня 2007
року позивач відкрив на ім'я
відповідача кредитну лінію на загальну
суму 30000 грн. з встановленням на день
укладення цього договору ліміту
кредитної лінії на рахунку в сумі 2508
грн.

Внаслідок невиконання
позичальником зобов'язань станом на 10
червня 2013 року виникла заборгованість
у сумі 1874,05 грн., яка складається з: 504,50
грн. - тіло кредиту, 403,35 грн. -
заборгованість за відсотками, 966,20 грн. -
заборгованість за комісіями, яку
позивач просить стягнути з
відповідача.

Рішенням Феодосійського міського суду
АР Крим від 31 жовтня 2013 року позов
задоволений частково: стягнуто з
ОСОБА_6 на користь Банка заборгованість
за кредитним договором в сумі 907,85 грн;
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі,
позивач, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального права
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове - про задоволення позову
у повному обсязі.

Апелянт не згоден з судом в частині
звільнення відповідача від сплати
неустойки, оскільки при укладенні
кредитного договору позичальник
погодився з умовами оплати за
обслуговування кредитного залишку, що
визначено позивачем, як комісія. Крім
того, апелянт не згоден з висновком
суду про те, що ця сума є неустойкою,
яка може бути зменшена за ініціативою
суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення відповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
судів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК України) під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи спір по суті та частково
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з наявності у
відповідача заборгованості за
кредитним договором, яка підлягає
стягненню, але звільнив відповідача
від сплати неустойки у розмірі 966,20 грн.
на підставі частини 3 статті 551
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України).

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів повністю
погодитися не може, виходячи з такого.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи 02 жовтня 2007 року
позивач відкрив на ім'я відповідача
кредитну лінію на загальну суму 30000 грн.
з встановленням на день укладення
цього договору ліміту кредитної лінії
на рахунку в сумі 2508 грн. (а.с. 5 ).

03 грудня 2007 року виникла
заборгованість у погашенні
зобов'язання. За розрахунком Банку
станом на 10 червня 2013 року у
відповідача виникла заборгованість за
кредитним договором в розмірі 1874,05 грн.,
яка складається з: 504,50 грн. - тіло
кредиту, 403,35 грн. - заборгованість за
відсотками, 966,20 грн. - заборгованість за
комісіями (а.с. 12-13 ).

Висновок суду першої інстанції про
обґрунтованість позову в частині
стягнення суми заборгованості за
кредитом апелянтом не оскаржується.

Згідно статті 213 ЦПК України рішення
має бути законним та обґрунтованим, а
за правилами статей 214, 60 ЦПК України
суд та на підставі наданих сторонами
доказів повинен з'ясувати чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги або заперечення; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Вирішуючи позов в частині стягнення
заборгованості за комісіями (966,20 грн.),
суд першої інстанції зазначених вимог
закону не дотримався, внаслідок чого
припустився помилки при з'ясуванні
обставин, якими обґрунтовані вимоги
позивача, а саме, неправильно визначив
правову природу вказаної суми та
помилково застосував правову норму,
яка не підлягає застосуванню до
спірних правовідносин у цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позову
в частині стягнення суми неустойки, суд
першої інстанції виходив з того, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявністю інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Виходячи з аналізу цієї правової
норми, сплата неустойки є видом
відповідальності за порушення
зобов'язання незалежно від виду
неустойки (штраф або пеня).

Саме такий вид відповідальності
передбачено пунктом 3.7 кредитного
договору, але зі змісту позовної заяви
не вбачається, що Банк просить стягнути
неустойку на підставі цього пункту
кредитного договору (а.с. 2-4, 5).

Звертаючись до суду, Банк просить
стягнути заборгованість за комісіями,
тобто передбачену тарифом на
обслуговування платіжних карток Visa
Classik плату за обслуговування
кредитного залишку у процентах від
суми використаних кредитних коштів 2,99%,
заборгованість за якою станом на 10
червня 2013 року складає, 966,20 грн. (а.с.4, 7).

Договірні правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України (далі - ЦК
України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних право та обов'язків. Зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно частини 1 та 2 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку;
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК
України відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 526 цього Кодексу визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(статті 526 ЦК України).

Оскільки сторонами було укладено
кредитний договір, тарифом на
обслуговування платіжних карток Visa
Classik передбачено плату за
обслуговування кредитного залишку у
процентах від суми використаних
кредитних коштів, колегія суддів
дійшла висновку про обґрунтованість
вимог позивача про стягнення суми
заборгованості у розмірі 966,20 грн.

Правові підстави для звільнення
відповідача від сплати суми цієї
заборгованості відсутні.

Таким чином, апеляційна скарга Банка
підлягає задоволенню, а рішення
Феодосійського міського суду АР Крим в
частині відмови у задоволенні вимоги
про стягнення оплати за обслуговування
кредитного залишку - скасуванню з
ухваленням у цій частині нового
рішення про задоволення цієї вимоги на
підставі пунктів 1, 4 частини 1 статті 309
ЦПК України у зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 88
ЦПК України судовий збір
розподіляється між сторонами
пропорційно задоволених вимог.

Відповідно до частини 5 цієї статті
якщо суд апеляційної інстанції, змінює
рішення, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Враховуючи, що при вирішенні спора, суд
першої інстанції позивачу за рахунок
відповідача відшкодував суму судового
збору у розмірі 229 грн. 40 коп, судові
витрати у справі перерозподілу не
підлягають.

На підставі наведеного, керуючись
статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307,
пунктами 1, 4 частини 1 статті 309,
частиною 2 статті 314, статтею 316
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Рішення Феодосійського міського суду
АР Крим від 31 жовтня 2013 року в частині
відмови у задоволенні вимоги про
стягнення оплати за обслуговування
кредитного залишку скасувати та
ухвалити у цій частині нове рішення про
задоволення цієї вимоги.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість оплати за
обслуговування кредитного залишку у
сумі 966 (дев'ятсот шістдесят шість) грн.
20 коп.

Визначити загальну суму
заборгованості по кредитному договору,
яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» у розмірі 1874
грн. 05 коп. без урахування суми судового
збору.

В частині розподілу судових витрат
рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Судді

І.В. Кустова О.В. Притуленко Л.О.
Ломанова