У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову

Справа № 116/727/14-ц

Провадження № 2/116/693/14

18.02.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у склад:

головуючого судді - Берберова Д.М.,

при секретарі - Щербаковой Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В провадженні Сімферопольського
районного суду АР Крим знаходиться
цивільна справа за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

З метою забезпечення позову, позивач
надав до суду з заявою про забезпечення
позову, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти
будь-які дії по відношенню до 14
домоволодіння за адресою:
Сімферопольський район, с. Красна
Зорька, вул. Комсомольський масив, 41.

Ознайомившись із заявою про
забезпечення позову та оглянувши
матеріали цивільної справи, суд вважає,
що заява Публічного акціонерного
товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» про
забезпечення позову задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Зазначена
норма цивільно-процесуального
законодавства встановлює, що
забезпечення позову допускається, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а отже
встановлює обов'язок для особи, яка
звертається до суду із заявою про
забезпечення позову, довести
необхідність вчинення судом таких
процесуальних дій.

Крім того, відповідно з п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року № 9 « Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення, суд має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу (відповідача), а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Зазначені вимоги процесуального
закону не були виконані належним чином
позивачем при поданні ним відповідної
заяви, а викладені в заяві підстави є
неналежно обґрунтованими, а отже не є
достатніми для задоволення цієї заяви.

Також позивачем не надано жодного
доказу який би підтверджував право
власності відповідача на зазначену
частку домоволодіння розташованого за
адресою: Сімферопольський район, с.
Красна Зорька, вул. Комсомольський
масив, 41.

Таким чином, враховуючи, що позивачем
не доведено, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду про визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право на
спадщину за законом у випадку
винесення його на користь позивача, суд
приходить до висновку, що заява
позивача про забезпечення позову є
необґрунтованою, а тому не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст. 151-153, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача
Публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц-Україна» про
забезпечення позову у цивільній справі
№116/727/14-ц за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала про відмову в забезпеченні
позову, у відповідності до ст. 293 ЦПК
України, окремому оскарженню від
рішення суду не підлягає.

Суддя