Справа № 159/194/13-ц Провадження №
22-ц/773/1/14 Головуючий у 1 інстанції:
Бондар В.М. Категорія: 34 Доповідач:
Лівандовська-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів - Антонюк К.І., Овсієнка А.А.

при секретарі - Кирилюку О.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства (далі по тексту ПрАТ)
«Українська екологічна страхова
компанія», ОСОБА_3, про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
спричиненої унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 11 березня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із вищевказаним
позовом. В обґрунтування заявлених
вимог покликався на те, що 20.08.2011 року
між ПрАТ «Українська екологічна
страхова компанія» та ОСОБА_5 укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/5815407 строком дії до 19.08.2012
року включно, предметом якого
являється транспортний засіб «БМВ 525»
д.н. НОМЕР_1.

16.04.2012 року о 13 год. 50 хв. у м. Ковелі за
участю забезпеченого страховим
полісом вищеназваного автомобіля під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Ауді
А 6», д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої транспортні засоби
зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду від 11 травня 2012
року винним у вчинені ДТП визнано
ОСОБА_3

Вартість матеріального збитку,
завданого позивачу ОСОБА_1, відповідно
до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження,
складає 72445 грн. 85 коп.

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність власником автомобіля
«БМВ 525» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 застрахована
в ПрАТ«Українська екологічна страхова
компанія», за яким відповідач взяв на
себе обов'язок здійснити відшкодування
шкоди заподіяної третім особам. Однак,
спричинені збитки в межах ліміту
страхової суми страховою компанією не
відшкодовані, у зв'язку із чим, згідно
уточнених позовних вимог, позивач
просив суд стягнути із страхової
компанії 49000 грн. невиплаченого
страхового відшкодування, 441 грн.
витрат, пов'язаних з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача, 542 грн. 12 коп. судового
збору, 1400 грн. витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги та з
відповідача ОСОБА_3 24496 грн. різниці між
фактичним розміром шкоди та страховою
виплатою, 5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, 189 грн. витрат,
пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача, 232
грн. 34 коп. судового збору, 600 грн.
витрат, пов'язаних з оплатою правової
допомоги.

11 березня 2013 року рішенням
Ковельського міськрайонного суду
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ПрАТ
«Українська екологічна страхова
компанія» на користь ОСОБА_1 49000 грн.
страхового відшкодування, 1702 грн. 23 коп.
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 24495
грн. 85 коп. у відшкодування майнової
шкоди, 1000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, 1702 грн. 23 коп. судових
витрат.

В решті позову відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_3 просить дане
рішення скасувати як незаконне,
прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
без повного з'ясування всіх обставин
справи, невідповідності висновків суду
обставинам справи та передати справу
на новий розгляд.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення із таких мотивів.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачу, як власнику автомобіля «Ауді
А6», внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, винуватцем якої визнаний
відповідач ОСОБА_3, завдано матеріальні
збитки, які в межах ліміту
відповідальності, встановленої
страховим полісом, підлягають
відшкодуванню відповідачем ПрАТ
«Українська екологічна страхова
компанія», якою забезпечений
транспортний засіб під керуванням
останнього, а ОСОБА_3 повинен
відшкодувати завдану майнову шкоду у
тій частині, яка не покрита страховими
виплатами та моральну шкоду, як особа,
яка постановою Ковельського
міськрайонного суду визнана винною у
скоєнні ДТП. Згідно із висновком
експертного автотоварознавчого
дослідження, вартість матеріального
збитку завданого власнику автомобіля
«Ауді А6» становить 72445 грн. 85 коп., а із
врахуванням 300 грн. витрат за послуги
евакуатора та 750 грн. витрат, пов'язаних
із проведенням автотоварознавчого
дослідження 73495 грн. 85 коп. Так, як ПрАТ
«Українська екологічна страхова
компанія» добровільно не виплатило
позивачу страхове відшкодування, то в
межах ліміту відповідальності,
встановленої страховим полісом за
мінусом франшизи, стягненню з
страхової компанії підлягає страхове
відшкодування в сумі 49000 грн., а з
відповідача ОСОБА_3 майнова шкода в
сумі 24495 грн. 85 коп., 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам оскаржуване
рішення відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено, що 16 квітня 2012 року в
м. Ковелі по вул. М. Левицького сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів «БМВ 525» н.з. НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Ауді
А6 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 11
травня 2012 року постановою судді
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 374 грн. (а.с. 10).

У зв'язку з цим та з урахуванням
положень ст. 61 ЦПК України позивач
звільнений від доказування факту ДТП
та наявності вини відповідача у
пошкодженні його автомобіля.

Цивільно-правова відповідальність
власником транспортного засобу «БМВ
525» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 була забезпечена
відповідачем ПрАТ «Українська
екологічна страхова компанія» за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/5815407, тип Договору 1,
відповідно до якого, страховик
забезпечує відшкодування шкоди,
заподіяної потерпілим - третім особам,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди за участю забезпеченого
транспортного засобу. Строк дії полісу
з 20.08.2011 року до 19.08.2012 року включно (а.с.
28 зворот).

Як вбачається із письмової заяви від 10
вересня 2012 року ОСОБА_1 звертався до
страхової компанії із вимогою про
виплату страхового відшкодування,
однак на момент звернення останнього з
даним позовом до суду, страхове
відшкодування виплачено не було (а.с. 29).

Постановою господарського суду м.
Києва від 11 листопада 2013 року у справі
№ 5011-46/12625-2012 ПрАТ «Українська
екологічна страхова компанія» визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. Ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Стецину І.В.

Зазначеною постановою
господарського суду зобов'язано
ліквідатора провести ліквідаційну
процедуру і надати суду звіт та
ліквідаційний баланс банкрута
(а.с.142-145).

Як зазначено в п. 1 постанови № 15
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
банкрутство» з метою правильного та
однакового застосування закону про
банкрутство Пленум ВСУ постановляє,
роз'яснити судам, що провадження у
справах про банкрутство регулюється
Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», який містить
спеціальні норми та пріоритет у
застосуванні при розгляді справ про
банкрутство щодо інших законодавчих
актів України.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», який також
підлягає застосуванню до
правовідносин, що виникли між
сторонами, згідно з яким конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом 30 днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Конкурсні кредиторські вимоги ОСОБА_1
до ПрАТ «Українська екологічна
страхова компанія» заявлено у січні 2014
року та призначено до розгляду
Господарським судом м. Києва.

Відповідно до п. 7 ст. 51 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон) у разі ліквідації
страховика або визнання його банкрутом
страховик зобов'язаний передати до
МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з матеріалів
справи, на час розгляду справи,
процедуру ліквідації ПрАТ «Українська
екологічна страхова компанія» не
завершено, дані щодо передачі
матеріалів відносно укладених
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
відсутні.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону, ст. 1194
ЦК України при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно висновку № 8375 судової
автотоварознавчої експертизи від
26.11.2013 року про оцінку автомобіля марки
«Ауді А6» д.н. НОМЕР_2 судового експерта
Кульбачинського А.А., яка була
проведена в ході апеляційного розгляду
даної справи за клопотанням
представника відповідача, розмір
матеріального збитку, заподіяного
власнику вищевказаного автомобіля,
унаслідок його пошкодження складає 75010
грн. (а.с. 125-134).

Отже, виходячи з наявних у матеріалах
справи письмових доказів, висновки
суду щодо підстав для задоволення
позовних вимог в частині
відповідальності страховика ПрАТ
«Українська екологічна страхова
компанія», в межах ліміту страхового
відшкодування, відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

З врахуванням зазначеного розміру
завданих позивачеві матеріальних
збитків та розміру збитків, які
підлягають відшкодуванню страховою
компанією, а також з врахуванням вимог
ст. 1194 ЦК України, ОСОБА_3, як винна
особа, повинен відшкодувати позивачеві
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою, що становить 26010
грн. (75010 грн.- 49000 грн.), однак до
стягнення підлягають 24496 грн.,
відповідно до ст. 11 ЦПК в межах
уточнених позивачем вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Частинами 2-5 ст. 23 ЦК України
передбачено, що моральна шкода полягає,
зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

При визначенні розміру моральної
шкоди, судом першої інстанції
враховано обставини справи, характер
правопорушення, глибину моральних
страждань позивача, обмеження
можливостей потерпілого щодо
реалізації своїх здібностей, ступінь
вини відповідача, вимоги розумності та
справедливості. Визначений судом
розмір відшкодування в сумі 1000 грн., на
думку колегії суддів, є співмірним
завданій моральній шкоді і не
оспорюється позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судові витрати згідно з ст. 79 ЦПК
України складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Згідно положень ст.1 Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Як убачається з матеріалів справи, між
адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 23 січня 2013
року укладено договір про надання
правової допомоги (а.с. 42 зворот).

Проте, надана квитанція до
прибуткового касового ордера № 1 від
23.01.2013 року не може бути доказом
підтвердження понесених позивачем
витрат на правову допомогу у сумі 2000
грн., оскільки у матеріалах справи
відсутній розрахунок вартості
юридичних послуг, відповідно до
пропорційного часу роботи адвоката, у
зв'язку з наданням правової допомоги у
даній справі. В той час, враховуючи
участь ОСОБА_6, в судових засіданнях в
суді першої інстанції та їх тривалість,
на думку колегії суддів, слід стягнути
500 грн. такої допомоги в рівних частинах
з кожного відповідача.

Також підлягають стягненню в рівних
частинах із відповідачів
документально підтверджених та
понесених апеляційним судом 420 грн.
витрат, пов'язаних з публікацією в
пресі оголошення про виклик ПрАТ
«Українська екологічна страхова
компанія».

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що у зв'язку з
порушенням норм процесуального права,
оскаржуване в даній справі рішення,
відповідно до ст. 309 ЦПК України слід
змінити з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р
І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 11 березня
2013 року в частині розміру присуджених
витрат, пов'язаних з оплатою правової
допомоги у даній справі змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська екологічна
страхова компанія», ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 250 (двісті п'ятдесят) грн.
витрат, пов'язаних з оплатою правової
допомоги, з кожного зокрема.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська екологічна
страхова компанія», ОСОБА_3 в дохід
держави по 210 (двісті десять) грн.
витрат, пов'язаних з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача на стадії апеляційного
розгляду справи за наступними
реквізитами: одержувач коштів УДКСУ у
м.Луцьку 22030001, код одержувача 38009628, банк
одержувача ГУДКСУ у Волинській
області, код банку (МФО) 803014, рахунок
одержувача 0002, з кожного зокрема.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді