№ 243/3805/13-ц
№ 2/243/5/2014
Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді - Руденко Л.М.
при секретарі - Кобець О.М.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Слов'янськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої в результаті ДТП, -
23.04.2013 року до Слов"янського
міськрайонного суду звернувся з
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої в результаті ДТП, посилаючись
на те, що 11.01.2013 року приблизно о 13
годині в умовах сніжного накату та
гололедиці водій ОСОБА_2, керуючи
автовантажником "Т-156", реєстраційний
номер НОМЕР_4, який належить на праві
власності ОСОБА_3, здійснював
буксировку автомобіля ЗИЛ -130 з
пошкодженою гальмовою системою,
кермовим управлінням на гибкій сцепці,
та рухаючись по автодорозі вул.
Урицького м. Слов'янська в районі
будинку 105, допустив виїзд на зустрічну
полосу руху буксируємого автомобіля та
наїзд на автомобіль "Рено Дастер",
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зупинившийся на полосі зустрічного
руху, завдавши йому механічні
пошкодження. На водія ОСОБА_2 був
складений адміністративний протокол
за порушення п. 23.10.б ПДР та постановою
начальника ДАІ серії АН1 № 223902 11.01.2013
року ОСОБА_2 був визнаний винним та
притягнутий до адміністративної
відповідальності по ст. 122 ч. 1 КУпАП.
В рамках розгляду матеріалів
вищевказаного адміністративного
правопорушення робітниками ДАІ було
призначено та проведено авто технічне
дослідження № 5/1 від 13.02.2013 року, згідно
якого з технічної точки зору, в умовах
розглянутої події ДТП в діях водія
трактора-вантажника "Т-156" ОСОБА_2
вбачається невідповідність вимогам п.
9.8 ґ, 9.9г, 9.10, 23.3,30.5, 23.4 та п.23.10 Правил
дорожнього руху України… Знаходженні
в наданих на дослідження матеріалів
справи відомості про механізм даної
події ДТП вказують на те, що фактичні
дії водія автомобіля "Рено Дастер",
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1,
включно до касательного зіткнення
автомобіля "Рено Дастер" з автомобілем
безпеки дорожнього руху, відповідали
вимогам ПДР України та не впливали на
здійснення подій даного ДТП.
Матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності по
ст. 124 КУпАП за порушення ПДР України по
невідомим причинам не складалося.
В результаті ДТП його автомобіль "Рено
Дастер", реєстраційний номер НОМЕР_1,
отримав механічні пошкодження. Згідно
висновку № 009 автотоварознавчого
дослідження від 19.01.2013 року, вартість
матеріальної шкоди, завданої власнику
автомобіля "Рено Дастер",
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 в
грн. Вартість проведеного
товарознавчого дослідження складає 420
Противоправними діями відповідача
йому завдана моральна шкода, в зв'язку з
тим, що з 11.01.2013 року - дня, коли були
порушені його цивільні права, по
теперішній час він не має можливості
реалізовувати свої щоденні потреби,
так як позбавлений можливості
використовувати свій автомобіль по
призначенню; він відчуває моральні
страждання, так як всі свої
заощадження, займані кошти вимушений
направити на купівлю запасних частин
для ремонту пошкодженого автомобіля,
не може почати запланований ремонт
будинку та він проживає в будинку, який
не пригодний до проживання. В період з
початку січня 2013 року по теперішній
час, для захисту своїх прав він
вимушений був неодноразово звертатися
до відповідача, звертатися за правовою
допомогою в юридичну консультацію, в
ДАІ м. Слов'янська, місцевий суд м.
Слов'янська, витрачав свій особистий
час на складання різних заяв, в
результаті чого був позбавлений
повноцінного спілкування з своєю
сім'єю. Вищевказані психологічні
страждання та переживання він оцінює в
В добровільному порядку відповідач
відшкодовувати завдану шкоду
відмовляється, тому для надання йому
кваліфікованої правової допомоги він
був вимушений звертатися за допомогою
до адвоката, вартість послуг якого
Просив суд стягнути з відповідача
на його користь в рахунок
грн., в рахунок відшкодування моральної
шкоди 3000 грн., витрати на проведення
авто товарознавчого дослідження в сумі
420 грн., судові витрати на надання
кваліфікованої юридичної допомоги, в
сумі 4000 грн., судовий збір в сумі 595,64
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги, пояснив, що
11.01.2013 року приблизно о 13 год. погода
була морозна, ясно, покриття проїзної
частини дороги - сніжний накат, він
керував належним йому автомобілем
"Рено Дастер", реєстраційний номер
НОМЕР_1, та рухався по автодорозі вул.
Урицького м. Слов'янська зі швидкістю
приблизно 10 км/год по своїй правій
стороні дороги. В районі будинку № 105
він побачив, що йому назустріч
рухається автомобіль вантажник, як
потім йому стало відомо "Т-156",
реєстраційний номер НОМЕР_4, під
керуванням ОСОБА_2, зі швидкістю не
більше 20-30 км/год, під час зближення з
яким він побачив, що даний автомобіль
вантажник здійснює буксировку
автомобіля ЗИЛ на тросі. В даний момент
він також побачив, що буксуємий
автомобіль ЗИЛ став зміщуватися на
його сторону руху. Він нажав на гальма,
змістив свій автомобіль максимально
вправо, зупинився однак вказаний
буксуємий автомобіль ЗИЛ здійснив
наїзд своєю лівою стороною в ліву
сторону його автомобіля. Лише проїхав
декілька метрів, автомобіль вантажник
разом з буксуємим автомобілем ЗИЛ
зупинився. В результаті ДТП його
автомобіль був пошкоджений.
Залишаючись на місці ДТП він викликав
робітників міліції, які зафіксували
ДТП та розташування транспортних
засобів. Перед початком буксировки
водій ОСОБА_2 не виконав вимоги Правил
дорожнього руху України, розділ 23, що
Представник позивача ОСОБА_6 в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, крім того просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в сумі 710,35 грн.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні не визнав позовні вимоги,
пояснив, що він не має прав на керування
спецтехнікою, якою є вантажник, але
інколи нею керує. Так, 11.01.2013р., о другій
половині дня, він керував вантажником
та на прохання водія ЗІЛ щодо
транспортування його до «Слававто», на
гнучкому тросі, почав тягти ЗІЛ та
рухався по вул. Урицького м. Слов»янськ.
Перед буксируванням він не перевірив
технічний стан автомобіля ЗІЛ та
вважає, що автомобіль був в не
технічному стані, так як самостійно не
міг пересуватись і тому його водій
звернувся за допомогою. Коли він тягнув
ЗІЛ, то рухався по своїй полосі руху,
ближче до обочини, а на зустріч їхав
інший вантажний автомобіль, вони
розминулись, а потім він побачив
автомобіль позивача. Самого зіткнення
автомобіля ЗІЛ с автомобілем «Рено»
він не бачив. Коли він побачив наслідки
зіткнення, він зупинив вантажник,
вийшов з нього, а в цей час водій ЗІЛ
утік. Позивачем були викликані
працівники міліції. Його було
оштрафовано за порушення правил
буксировки. Він не вважає себе винним у
Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засіданні не визнав позовні
вимоги, пояснив, що позивач підставою
для визнання ОСОБА_2 винним у ДТП
просить визнати протокол про
адміністративне правопорушення за ч. 1
ст. 122 КУпАП, тоді як за цією статтею
його притягнуто до відповідальність
лише за порушення правил буксирування
автомобілів, тобто порушення п.23.10 «б»
ПДР України, і жодним чином його вини у
вчиненні ДТП ні цим протоколом ні
будь-яким іншим не встановлено і до
адміністративної відповідальності за
порушення ПДР, яке спричинило ДТП його
не притягнуто. Тобто цим протоколом не
визначений причинний зв'язок між діями
ОСОБА_2 та вищевказаною ДТП.
Іншою підставою для стягнення шкоди
позивач визначає авто технічне
дослідження №5/1 від 13.02.2013 яким ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні вказаної ДТП.
При цьому вказане дослідження є явно
необ'єктивним та не може братися до
уваги з наступних підстав. Окрім ОСОБА_2
та ОСОБА_1 учасником даної ДТП був водій
цей автомобіль буксирувався трактором
ОСОБА_2, та саме ЗІЛ, власником якого
відповідно до матеріалів
адміністративної справи є ОСОБА_4, за
версією позивача виїхав на зустрічну
смугу руху та зіткнувся з автомобілем
під керування ОСОБА_1.
Крім того висновки, викладені у
вказаному авто технічному дослідженні
не ґрунтуються на об'єктивних даних.
Так, зі схеми ДТП, яка є в матеріалах
адміністративної справи вбачається, що
під час огляду одразу після зіткнення
трактор та автомобіль ЗІЛ знаходяться
на правій обочині по ходу свого руху і
відстань від лівої частини трактора до
лівого краю проїзної частини по ходу
його руху становить 7,2 м, а відстань від
лівого краю автомобіля Рено до лівого
краю проїзної частини по ходу його руху
становить 5,1 м та 5,5 м., тобто Рено
знаходиться ближче до середини
проїзної частини. При цьому місце
зіткнення автомобілів на схемі не
зазначено, як не зазначені буді-які
ознаки знаходження можливого місця
зіткнення (наприклад частини деталей
транспортних засобів, осип краски та
ін.). Однак експерт, незважаючи на це,
приймає за вихідні дані, що зіткнення
відбулося на смузі руху автомобіля
Рено, хоча ОСОБА_2 у дзеркало заднього
виду бачив, що під час зіткнення
автомобіль ЗІЛ знаходився на своїй
смузі руху і зіткнення сталося саме на
смузі руху трактора та автомобіля ЗІЛ.
Та не зважаючи на це працівниками ДАІ у
направленні на авто технічне
дослідження було вказано у вихідних
даних про те, що зіткнення сталося на
смузі руху Рено, без об'єктивного
підтвердження схемою до протоколу
огляду. Вихідні дані про те, що в момент
зіткнення трактор та ЗІЛ рухалися, а
Рено стояв, взагалі взяті зі слів водія
Рено та також не відповідають
дійсності. Також перед початком
буксирування шини колес автомобіля ЗІЛ
не були у розгерметизованому стані, і
водій ЗІЛ запевнив ОСОБА_2, що його
автомобіль справний та може
Таким чином, вищевказані вихідні
дані, які є визначальними для
визначення винного у ДТП взяті
експертом зі слів водія Рено та
працівників ДАІ та об'єктивно не
підтверджені, у зв'язку з чим висновок
спеціаліста є явно упередженим,
оскільки він зобов'язаний був вказати
про те, що вказані вихідні дані
об'єктивно не підтверджені.
Крім того, відповідно до п. 14
постанови Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ №4 від
01.03.2013 коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до висновку авто
товарознавця №009 від 19.01.2013 вартість
і саме стосовно цієї суми повинен іти
спір про її стягнення а не стосовно
суми матеріальних збитків у розмірі
Суд, заслухавши пояснення позивача,
відповідача та їх представників,
дослідивши додані сторонами документи,
всебічно і повно з»ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
грунтуються позовні вимоги, об»єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду спору по суті, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню з
Відносно ОСОБА_2 за фактом вчинення
ним адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.. 122 ч. 1 КУпАП, а саме за обставини, які
мали місце 11.01.2013 року приблизно о 13
годині ОСОБА_2, керуючи
автонавантажувачем "Т-156",
реєстраційний номер НОМЕР_4, та
рухаючись по вул. Урицького м.
Слов'янська в районі будинку 105,
здійснював буксирування автомобіля
ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_3, під
час ожеледиці на гнучкому зчепленні,
чим порушив вимоги п. 23.10.б Правил
дорожнього руху України, про що було
складено протокол (а.с. 114). Постановою
серії АН1 № 223902 11.01.2013 року ОСОБА_2 був
визнаний винним та притягнутий до
адміністративної відповідальності по
В рамках розгляду матеріалів
вищевказаного адміністративного
правопорушення робітниками ДАІ було
призначено та проведено авто технічне
дослідження № 5/1 від 13.02.2013 року, згідно
якого: з технічної точки зору, в умовах
розглянутої події ДТП в діях водія
трактора-вантажника "Т-156" ОСОБА_2
вбачається невідповідність вимогам п.
9.8 ґ, 9.9г, 9.10, 23.3,30.5, 23.4 та п.23.10 Правил
дорожнього руху України… Знаходженні
в наданих на дослідження матеріалів
справи відомості про механізм даної
події ДТП вказують на те, що фактичні
дії водія автомобіля "Рено Дастер",
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1,
включно до касательного зіткнення
автомобіля "Рено Дастер" з автомобілем
безпеки дорожнього руху, відповідали
вимогам ПДР України та не впливали на
здійснення подій даного ДТП. (а.с. 127-131)
На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що причинний зв'язок між діями
ОСОБА_2, який керував
автонавантажувачем "Т-156",
реєстраційний номер НОМЕР_4, та
вищевказаною ДТП, внаслідок якої
автомобіль позивача "Рено Дастер",
реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав
механічні пошкодження, існує та
Вирішуючи питання стосовно
позовної вимоги щодо відшкодування,
завданої позивачу матеріальної шкоди,
суд виходить з наступного.
Згідно висновку автотоварознавчого
дослідження № 009 від 19.01.2013 року,
проведеної експертом товарознавцем
ОСОБА_8, вартість відновлювального
ремонту автомобіля "Рено Дастер",
реєстраційний номер НОМЕР_1, склала
автомобіля "Рено Дастер", реєстраційний
номер НОМЕР_1, склала 3964,35 грн. (а.с.14-17)
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, з відповідача на користь
ОСОБА_1 підлягає стягненню суму
матеріальної шкоди у розмірі 36624,45 грн.
(32660,10 грн. (вартість відновлювального
ремонту) + 3964,35 грн. (втрата товарної
вартості автомобіля)).

Вирішуючи питання стосовно
позовної вимоги щодо відшкодування,
завданої позивачу моральної шкоди, суд
виходить з наступного.

У відповідності до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі
змінами та доповненнями внесеними
постановою Пленуму Верховного суду
України від 25 травня 2001 року № 5), під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, спричинена фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю,
відшкодовується особою, що її
спричинила за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу моральних
страждань, яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
позивача, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану.

У відповідності до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі
змінами та доповненнями внесеними
постановою Пленуму Верховного суду
України від 25 травня 2001 року № 5), у разі
заподіяння особі моральної шкоди
неправомірно вчиненими діями кількох
осіб, розмір відшкодування
визначається з урахуванням ступеня
вини кожної з них.

Завдану моральну шкоду позивач
мотивує тим, що з 11.01.2013 року - дня, коли
були порушені його цивільні права, по
теперішній час він не має можливості
реалізовувати свої щоденні потреби,
так як позбавлений можливості
використовувати свій автомобіль по
призначенню; він відчуває моральні
страждання, так як всі свої
заощадження, займані кошти вимушений
направити на купівлю запасних частин
для ремонту пошкодженого автомобіля,
не може почати запланований ремонт
будинку та він проживає в будинку, який
не пригодний до проживання. В період з
початку січня 2013 року по теперішній
час, для захисту своїх прав він
вимушений був неодноразово звертатися
до відповідача, звертатися за правовою
допомогою в юридичну консультацію, в
ДАІ м. Слов'янська, місцевий суд м.
Слов'янська, витрачав свій особистий
час на складання різних заяв, в
результаті чого був позбавлений
повноцінного спілкування з своєю
сім'єю.

Однак, суд вважає, що сума в розмірі
3000 грн., яку позивач просить стягнути з
відповідача в рахунок відшкодування
моральної шкоди, повинна бути зменшена
до 500 грн. Незважаючи на те, що заявлена
моральна шкода, завдана ОСОБА_1,
знаходиться у причинному зв'язку з
подією ДТП й завданими збитками, однак
позивач не надав до суду ніяких
документальних підтверджень тих
обставин, на які він посилається,
обґрунтовуючи завдану йому моральну
шкоду.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача належить стягнути суму
судового збору у сумі 710,35 грн. (а.с.33,34,74)
Також з відповідача підлягає стягненню
сума витрат понесених позивачем при
проведення авто-товарознавчого
дослідження № 009 від 19.01.2013 року у
розмірі 420 грн., що підтверджується
копією квитанції (а.с.8).

Згідно ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать: 1)
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення; 2) витрати на правову
допомогу; 4) витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів,
перекладачів та проведенням експертиз.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача витрати понесені ним у
зв'язку із отриманням правової
допомоги. Згідно Квитанції позивачем
було оплачено послуги адвоката з
надання юридичної допомоги у розмірі
4000 грн.

Відшкодування таких витрат
передбачено Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011р.,
згідно якого розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах не може перевищувати 40%
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи у
суді.

З огляду на кількість та
тривалість всіх судових засідань по
зазначеній справі, в яких приймав
участь представник позивача, підлягає
стягненню 2192,40 грн. з відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, п. 4, п. 5
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ по позовам про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року № 6 (з наступними змінами та
доповненнями), п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31
березня 1995 року № 4 (зі змінами та
доповненнями внесеними постановою
Пленуму Верховного суду України від 25
травня 2001 року № 5), Законом України
№1961-IV "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власником наземних транспортних
засобів", ст.ст. 10, 58, 60, ч. 4 ст. 61, 79, 86, 88, 209,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої в результаті ДТП
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі
36624,45 грн., моральну шкоду у розмірі 500
грн., витрати на проведення
авто-товарознавчого дослідження у
розмірі 420 грн., судовий збір у розмірі
710,35 грн., витрати на правову допомогу в
сумі 2192,40 грн., а всього 40447,20 грн. (сорок
тисяч чотириста сорок сім грн.. 20 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Слов'янський
міьскрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: