Номер провадження № 22-ц/785/2042/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Кононенко Н.А.

при секретарі
Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
Комунальної установи «Одеський
зоологічний парк загальнодержавного
значення», Одеського міського голови
про визнання незаконним та скасування
розпорядження, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 28 листопада 2013 року,

встановила:

07 листопада 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом (у подальшому уточненим)
до КУ «Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення»,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, Одеського міського голови,
Міністерства екології та природних
ресурсів України, головного управління
державної казначейської служби в
Одеської області про визнання
незаконним та скасування
розпорядження Одеського міського
голови від 04 квітня 2011 року №648/к-01р. про
звільнення ОСОБА_3 з посади директора
КУ «Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення» за
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків; поновлення ОСОБА_3 на посаді
директора КУ «Одеський зоологічний
парк загальнодержавного значення» з
функціональними обов'язками на час
звільнення; стягнення на користь
ОСОБА_3 з КУ «Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення»
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 04 квітня 2011 року до дня
поновлення на посаді у сумі 34 566, 70 грн.;
стягнення на користь ОСОБА_3 з
Одеського міського голови 500 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Також, позивач просив поновити строк
звернення до Приморського районного
суду м. Одеси за вирішенням трудового
спору.

В обґрунтування позову позивач
послався на те, що розпорядженням
Одеського міського голови від 04 квітня
2011 року №648/к-01р., ОСОБА_3 незаконно було
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності і на підставі п. 1 ст. 41
КЗпП України, звільнено з посади
директора за одноразове грубе
порушення трудових обов'язків.

У судовому засіданні:

- позивач та його представник позов
підтримали та просили суд позов
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені у позові;

- представники Одеського міського
голови та КУ «Одеський зоологічний
парк загальнодержавного значення»
просили відмовити у задоволенні
позовних вимог, зазначивши, що
одноразовим грубим порушенням
трудових обов'язків з боку ОСОБА_3 є
саме невжиття до 30 березня 2011 року
достатніх заходів для відшкодування
заборгованості із заробітної плати у
сумі 105, 2 тис. грн. працівникам зоопарку
в повному обсязі. Такий обов'язок виник
на підставі вимоги
контрольно-ревізійного управління про
усунення порушень (№15-041-34-14/1650). За
період з січня по березень 2011 року КУ
«Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення» отримала
власні кошти у розмірі 346 357, 36 грн., яких
було достатньо для погашення у строк до
30 березня 2011 року недоотриманої
індексації та відпускних працівникам
КУ «Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення».

Однак, незважаючи на наявність
необхідних для погашення
заборгованості власних коштів КУ
«Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення» та
вимогу про усунення порушень позивач,
займаючи посаду директора установи
допустив витрачання цих коштів на інші
цілі.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 28 листопада 2013 року
поновлено ОСОБА_3 строк звернення до
суду для вирішення трудового спору, що
ним був пропущений з поважних причин.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3
повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 (в
інтересах ОСОБА_3) просить вищевказане
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні,в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які буди
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму
Верховного України від 18 грудня 2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що рішення є
законним тоді, коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до ст. 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути
гранично повним, ясним, чітким,
викладеним у послідовності,
встановленій ст. 215 ЦПК України, і
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні
вищевказаного позову, суд першої
інстанції на підставі ст.ст. 95, 233, 235
КЗпП України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
ст.ст. 2, 15, 16, 33 Закону України «Про
оплату праці», Закону України від 03
липня 1991 року №1282-ХІІ „Про індексацію
грошових доходів населення", Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року №1078, Положення КУ
«Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення» (2003 року),
правильно виходив з наступного.

ОСОБА_3 було звільнено 04 квітня 2011 року.

Після цього, позивач активно вчиняв дії
по захисту своїх прав, але не міг їх
реалізувати у встановлений законом
термін, а тому районний суд вірно
зазначивши, що ОСОБА_3 пропустив строк
звернення до суду з поважних причин -
поновив позивачу пропущений строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
розпорядженням Одеського міського
голови від 04 серпня 2006 року №875/к-01р
було призначено на посаду директора КУ
«Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення».

Розпорядженням Одеського міського
голови від 04 квітня 2011 року №648/к-01р.
винесеного за поданням в.о. заступника
міського голови, ОСОБА_3 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності і на
підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України
звільнено з посади директора за
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків.

У розпорядженні зазначено, що за
результатами державного фінансового
аудиту фінансово-господарської
діяльності КУ «Одеський зоологічний
парк загальнодержавного значення» за
2008 рік та 9 місяців 2009 року проведеного
КРУ в Одеський області, встановлені
системні порушення та недоліки з боку
керівництва зоопарку, що призвели до
матеріальної шкоди (збитку) на загальну
суму 208, 9 тис. грн.

У порушення вимог Закону України від 03
липня 1991 року №1282-ХІІ „Про індексацію
грошових доходів населення" та п. 7
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року
№1078, при розрахунку індексації
заробітної плати працівникам зоопарку
за 2009-2010 роки бухгалтерією установи
застосовано невірні коефіцієнти
індексації внаслідок чого
працівниками установи недоотримано
доходів на загальну суму 180,2 тис. грн.

Зазначене порушення було відображено в
акті ревізії КРУ в Одеський області від
26 січня 2011 року №041-19/58.

Незважаючи на те, що у відповідності до
положення КУ «Одеський зоологічний
парк загальнодержавного значення»,
директор несе персональну
відповідальність за виконання
покладених на зоопарк завдань та
організацію його діяльності, ОСОБА_3 до
31 березня 2011 року не було вжито
достатніх заходів для відшкодування
заборгованості із заробітної плати
працівникам зоопарку в повному обсязі.

25 лютого 2011 року директору КУ «Одеський
зоологічний парк загальнодержавного
значення» ОСОБА_3
контрольно-ревізійним управлінням в
Одеський області була направлена
вимога про усунення порушень
(№15-041-34-14/1650), у відповідності до п. 2
якої на час надання вимоги необхідне
було донарахувати та виплатити
працівникам кошти у сумі 105, 2 тис. грн.

Крім того, в термін до 30 березня 2011 року,
керівнику необхідно було розглянути
результати ревізії на нараді та
прийняти відповідне рішення
(розпорядження) за результатами
ревізії, розробити план заходів щодо
усунення виявлених порушень та
недопущення їх у подальшому, які
надіслати на адресу управління.

Листом №78 від 30 березня 2011 року ОСОБА_3
повідомив КРУ в Одеської області, що за
період з січня по березень працівникам
було відшкодовано 83 233, 03 грн.
недоотриманої індексації та
відпускних.

Залишок становить 108 959, грн. Остаточний
розрахунок планується провести до
червня поточного року.

КУ «Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення» у 2011 році
отримало від продажу вхідних квитків
та оренді власного майна дохід: у січні
у розмірі 62 169, 26 грн.; у лютому у розмірі
83 457,48 грн.; у березні у розмірі 173 178, 68
грн.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року N 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за N
114/8713.

Отже, отримавши вимогу про усунення
порушень (№15-041-34-14/1650), у відповідності
до п. 2 якої на час надання вимоги
необхідне було донарахувати та
виплатити працівникам кошти у сумі 105, 2
тис. грн., ОСОБА_3 повинен був вжити
заходи та за рахунок власних доходів КУ
«Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення» у
першочерговому порядку погасити
заборгованість установи по заробітної
плати перед її працівниками.

За лютий-березень 2011 року КУ «Одеський
зоологічний парк загальнодержавного
значення» отримала власних коштів у
розмірі більш ніж 200 тис. грн., що було
достатньо для погашення
заборгованості перед працівниками у
строк до 30 березня 2011 року, яка складала
105,2 тис. грн.

На підставі вищевказаного, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку, що ОСОБА_3 правомірно було
звільнено з посади директора КУ
«Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення» на
підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків, оскільки мала місце
протиправна бездіяльність позивача,
яка була виражена у безпідставному
невиконанні обов'язків щодо виплати
заборгованості у розмірі 105, 2 тис. грн.
перед працівниками у строк до 30 березня
2011 року.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог статей 57 - 60 ЦПК.

Судова колегія вважає, що позивач не
довів ті обставини, на які він
посилався як на підставу своїх вимог
щодо вищевказаного позову, що є
обов'язком сторін згідно з засадами
змагальності процесу за ст. 10 ЦПК
України.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст.
307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 (в інтересах
ОСОБА_3) - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 28 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до Комунальної установи
«Одеський зоологічний парк
загальнодержавного значення»,
Одеського міського голови про визнання
незаконним та скасування
розпорядження, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко