АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/2113/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/495/14
Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М.
Доповідач Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л, Корнієнка В.І.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 19 грудня
2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка
Новосанжарського району, третя особа -
відділ Держземагенства у
Новосанжарському районі Полтавської
області, про розірвання договору
оренди землі,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка
Новосанжарського району про
розірвання договору оренди землі,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
орендар не виконує умов договору та
діючого законодавства, зокрема, що
стосується своєчасності та повноти
внесення орендної плати та її
перегляду.

Рішенням Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
19 грудня 2013 року в задволенні позову
відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції
не погодилась ОСОБА_2 та через свого
представника ОСОБА_3 подала на нього
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 19 грудня
2013 року скасувати та ухвалити нове по
суті позовних вимог.

Посилається на те, що при ухваленні
рішення судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та вірно встановлено судом першої
інстанції, що 05 травня 2005 року між
ОСОБА_4- орендодавцем та ТОВ ім.
Шевченка Новосанжарського району-
орендарем, в особі директора Замула
В.І., укладений договір оренди землі
земельної ділянки площею 4, 19 га.,
терміном на 10 років.

Даний договір підписаний
сторонами та зареєстрований у
Новосанжарському РОПРП ЦДЗК 04.08.2007 року
за №24.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла,
що підтверджується свідоцтвом про її
смерть серії НОМЕР_1, виданим
Соколово-Балківською сільською радою
Новосанжарського району на підставі
актового запису №18.

Після смерті ОСОБА_4 зазначену
земельну ділянку успадкувала
позивачка ОСОБА_2, , що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом, виданим 14.03.2012 року
Новосанжарською райдержнотконторою за
реєстровим №1-337.

З цього часу, позивачка направляє
на адресу відповідача неодноразово
письмові звернення про необхідність
розрахунку за оренду земельними
ділянками за 2011 рік (22.03.2012 року), а також
надання витягу з книги реєстрації
договорів оренди земельних ділянок
(17.04.2012 року), довідки про нарахування та
виплату орендної плати за 2012 рік (19.03.2013
року), довідки про нарахування та
виплату орендної плати за 2011 рік (19.03.2013
року); про здійснення повного
розрахунку з нею та її родичами,
визначення дати і часу коли вона зможе
підписати угоду про дострокове
припинення дії договору (19.03.2013 року,
07.03.2013 року та 01.03.2013 року).

Тут же нею зазначено що, орендна
плата не переглядається орендарем,
незважаючи на те, що змінилися розміри
земельного податку, підвищилися ціни і
тарифи, зросла грошова оцінка землі.

Припинення договору оренди землі
шляхом його розірвання, передбачене ст.
32 Закону України «Про оренду землі», де
зазначено, що на вимогу однієї із
сторін, договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі:

-невиконання сторонами обовязків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умовами договору;

- випадкового знищення чи пошкодження
обєкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки;

-на підставах, визначених Земельним
кодексом та законом України.

З інформаційного листа
начальника відділу Держземагенства у
Новосанжарському районі від 07.11.2013 року
№05-48/5021 слідує, що на земельну ділянку
ОСОБА_2, яка є спадкоємцем після
померлої ОСОБА_4, згідно Державного
акту ІІ-ПЛ №003334, площею 4, 19 га.,
кадастровий номер :00:002:0583, 28.05.2013
року проведена державна реєстрація
земельної ділянки та 28.10.2013 року була
проведена державна реєстрація
речового права на нерухоме майно у
Державному реєстрі прав ( а.с.48).

Таким чином, саме з цього часу
позивачку слід вважати повноправним
власником спірної земельної ділянки,
яка в повному обсязі користується
відповідними правами та несе обвязки
як орендодавець цієї земельної
ділянки.

Однак, як убачається з матеріалів
справи, після зазначеної дати, вона до
орендаря з питань виконання договору
оренди, не зверталася.

Незважаючи на це, докази свідчать
про те що, відповідачем своєчасно
проведені з нею розрахунки за оренду
землі 04.05.2012 року в сумі 2 891 грн. 89 коп.,
після її письмового звернення 22.03.2012
року, що підтверджується видатковим
касовим ордером №38.

Отримувати орендну плату за 2012
рік позивачка відмовилася, що
підтверджується видатковим касовим
ордером від 27.12.2012 року №141 на суму 1 120
грн. 30 коп., квитанцією «Укрпошти» про
відправлення зазначеної суми
позивачці та відміткою про її відмову
від отримання поштового переказу.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату,
погоджується сторонами у договорі
оренди землі, ї є істотними умовами
договору оренди землі.

Як убачається з договору оренди
землі, у ньому визначені всі
вищезазначені істотні умови договору
стосовно орендної плати вказаної вище,
за винятком, що стосується порядку
перегляду такої плати.

Таким чином, виходячи із змісту
ст. 23 цього ж Закону, де визначено, що
орендна плата за земельні ділянки, що
перебувають у власності фізичних та
юридичних осіб переглядається за
згодою сторін, можна зробити висновок,
що у разі недосягнення такої згоди, за
результатами розгляду пропозиції
орендодавця про збільшення розміру
орендної плати, спір підлягає
вирішенню у судовому порядку, згідно
ст. 35 Закону України «Про оренду землі».

Однак, як слідує з матеріалів
справи, позивачка як із часу набуття
прав повноправного власника землі, так
і раніше, до відповідача з пропозицією
про перегляд орендної плати, не
зверталася.

Фактично, всі її вищевказані
звернення направленні власне на
розірвання договору оренди землі, а не
на перегляд орендної плати, метою якого
є самостійний обробіток землі, про що
вона підтвердила і в судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В результаті, позивачем не надано
належних доказів щодо наявності
законних підстав для розірвання
договору оренди землі, з підстав,
зазначених нею в позовній заяві.

Безпідставним також є її
посилання на застосування до спірних
правовідносин положень Указів
Президента України №92/2002 та 725/2008,
оскільки вони не носять імперативного
характеру в цих земельних
правовідносинах між сторонами, а
можуть слугувати лише підставою для
перегляду розміру орендної плати, але
за згодою сторін, оскільки, як уже
зазначалося вище, сторони у самому
договорі, не зазначили про порядок
перегляду орендної плати.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що висновок місцевого
суду зроблений на підставі повного,
всебічного та об'єктивного дослідження
наданих сторонами доказів, доводів та
заперечень сторін, яким судом дана
відповідна правова оцінка, а розгляд
справи проведений з дотриманням
принципу змагальності та
диспозитивності.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів приходить до висновку,
що при вирішенні спору по суті місцевим
судом було вірно враховані та
застосовані норми матеріального права,
а також правильно встановлені фактичні
обставини по справі та їм дано належну
правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1,
313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 19 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : _______________
Ю.М. Винниченко

Судді: ___________ Карпушин Г.Л.
________________ Корнієнко В.І.