Справа № 473/553/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Старжинської О.Є., при секретарі
судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Вознесенської міської ради,
виконавчого комітету Вознесенської
міської ради, ОСОБА_3 про визнання
незаконним рішення органу місцевого
самоврядування про передачу у приватну
власність земельної ділянки, визнання
недійсним Державного акту про право
приватної власності на землю

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2014 року позивачі ОСОБА_1.,
(далі - позивач 1), ОСОБА_2 (далі - позивач
2), які є власниками разом з
відповідачем ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності квартири АДРЕСА_1,
звернулися до суду з позовом до
відповідачів: Вознесенської міської
ради (далі - відповідач 1), виконавчого
комітету Вознесенської міської ради
(далі відповідач 2),
ОСОБА_3.(далі-відповідач 3) про визнання
недійсним Державного акту про право
приватної власності на землю виданого
лише відповідачу - 3 відповідачем-2
03.05.1994 року на підставі рішення
виконавчого комітету №301 від 28.12.1993
року, яке є незаконним.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
зазначали, що вказаним рішенням
відповідача- 2 не було передано у
приватну власність їм як співвласникам
наряду з відповідачем3 житлового
будинку АДРЕСА_1, земельну ділянку для
обслуговування цього житлового
будинку площею 1000кв.м.

Посилаючись на порушення
відповідачем-2 ст.ст.60,67 Земельного
Кодексу України (в редакції 1991року),
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
землю, затвердженої наказом
Держкомітету України по земельним
ресурсам 15.04.1993 року, діючої на час
видачі вказаного Державного акта:
площа зазначена в Державному акті на
право приватної власності на землю
інша, ніж в оспорюваному рішенні і
складає 0,1306 га та має інше призначення,
крім обслуговування житлового будинку,
зазначено обслуговування підсобного
господарства, позивачі просили позов
задовольнити.

В судовому засіданні позивач - 2
підтримала позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1. в судове засідання не
з'явився, в заяві просить справу
розглянути за його відсутності,
позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - 1 та
відповідача - 2 в судове засідання не
з'явилися, суду надали заяви про
розгляд справи за їх відсутності,
заперечень проти позову не мають.

Відповідач - 3 в судовому засіданні
позов визнав.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності сторонам -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
виданого органом приватизації
радгоспом «Зелений Гай» 11.10.1993року,
право власності сторін на нерухоме
майно зареєстровано в КП «Вознесенське
МБТІ» 12.10.1994року

У 1993 році один з співвласників квартири
відповідач - 3 реалізуючи право на
одержання у власність земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку безоплатно, подав відповідачу-2
відповідну заяву про бажання мати у
власності земельну ділянку площею 1000
кв.м. для обслуговування житлового
будинку.

Згідно статті 6 ЗК України в редакції,
що діяла на час виниклих правовідносин,
передача земельних ділянок, що
перебували у державній власності, у
приватну власність громадянам України
провадилася місцевими радами
відповідно до їх компетенції. У
відповідності до статті 67 цього
Кодексу розмір ділянок для
обслуговування житлового будинку
повинен бути не більше у містах - 0,1 га.

Рішенням виконавчого комітету
Вознесенської міської ради № 301 від
28.12.1993 року ОСОБА_3 для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 була
передана у приватну власність земельна
ділянка загальною площею 1000кв.м. і на
підставі зазначеного рішення 03.05.1994
року на вказану земельну ділянку
площею 0,1306 га з цільовим призначенням
обслуговування житлового будинку та
підсобного господарства видано
Державний акт на право приватної
власності. Тобто, встановлено, що є
розбіжності в площі земельної ділянки
та цільового призначення, зазначених в
документах, які оспорюються позивачами
по справі.

Відповідно до частини 1 статті 42 ЗК
України (у редакції 1991 року) громадяни,
яким житловий будинок, господарські
будівлі та споруди належать на праві
спільної власності, використовують і
розпоряджуються земельною ділянкою на
якій розташовані дані об'єкти
нерухомого майна, спільно.

Відповідач -2 створив перешкоди в
реалізації вказаним громадянам прав на
користування вказаною земельною
ділянкою не зазначивши у рішенні про
інших співвласників житлового будинку
- позивачів та належним чином не
провірив статус нерухомого майна - це
житловий будинок чи квартира.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що Державний акт на право
приватної власності на землю виданий
03.05.1994 року з порушенням визначеного
законодавцем порядку отримання даного
правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати незаконним рішення
виконавчого комітету Вознесенської
міської ради №301 від 28.12.1993 року про
передачу ОСОБА_3 в приватну власність
земельну ділянку площею 0,1000 га. для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Державний акт
про право приватної власності на землю
серія МК бн виданий 03.05.1994 року ОСОБА_3
на підставі рішення виконавчого
комітету Вознесенської міської ради
№301 від 28.12.1993 року про передачу
земельної ділянки площею 0,1306 га. для
обслуговування житлового будинку та
підсобного господарства .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення суду.

Суддя:
О.Є.Старжинська