АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/574/2014р.
Головуючий в І інстанції Черниш
Доповідач - Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 21 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Вадзінського
П.О.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 10 грудня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до
Комишанської селищної ради
Комсомольського району м.Херсона про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на житловий
будинок,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою в якій
зазначила, що її батьку ОСОБА_2 на
підставі наказу радгоспу
«Комишанський» №32 від 24.03.1973 року та
рішення Комишанської селищної ради м.
Херсона №76/1 від 08.06.1973 року була надана
земельна ділянка площею 0,07 га для
будівництва житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На
зазначеній земельній ділянці батько
позивачки збудував житловий будинок,
однак право власності на нього не
оформив. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Після його смерті відкрилася спадщина
на належний йому житловий будинок.
Позивачка є єдиною спадкоємицею на
майно померлого. Посилаючись на те, що
вона звернулася із заявою до
нотаріальної контори про отримання
свідоцтва про право на спадщину, але
постановою їй було відмовлено у його
видачі в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок. Враховуючи, що її батько
правомірно володів житловим будинком,
а вона є єдиною спадкоємицею за
законом, просила суд визнати за нею
право власності на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 10 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, що з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у
визначених процесуальним законом
межах, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, а у разі відсутності заповіту
право на спадкування здійснюється за
законом, зокрема, у першу чергу дітьми
спадкодавця (ч.1 ст.1261 ЦК).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно положень ст.1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 на підставі наказу радгоспу
«Комишанський» №32 від 24.03.1973 року та
рішення Комишанської селищної ради м.
Херсона №76/1 від 08.06.1973 року була надана
земельна ділянка площею 0,07 га для
будівництва житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.7-9). На зазначеній земельній ділянці
ОСОБА_2 згідно проекту збудував
житловий будинок, позначений на плані
літ «А», загальною площею 75,9 кв.м., сараї
літ. «Б», «В», «Г», «Д», туалет літ. «Е»,
душ літ «Ж», навіс літ. «К», огорожу №1,2,
що підтверджується висновком про
технічний стан будинку з
господарськими будівлями та спорудами
№40 від 10.01.2013 року та технічним
паспортом виданим КП «ХДБТІ» від 14.01.2013
року (а.с.10-13). Згідно листа КП «ХДБТІ»
ХОР від 15.05.2013 року право власності на
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 не оформлено (а.с.14).

Згідно свідоцтва про смерть від 24.01.2013
року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).
Після його смерті відкрилась спадщина
на належне йому домоволодіння.

Позивачка є донькою померлого, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 02.09.1971 року (а.с.6) та є
спадкоємицею після смерті батька.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
спірний житловий будинок у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на нього (а.с.16).

Відповідно до ст.12 Закону Української
СРСР «Про власність» праця громадян є
основою створення i примноження їх
власності. Громадянин набуває права
власності на доходи від участі в
суспільному виробництві,
індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у
кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Згідно до положень ст.13 зазначеного
закону об'єктами права приватної
власності є жилі будинки, квартири,
предмети особистого користування,
дачі, садові будинки, предмети
домашнього господарства, продуктивна і
робоча худоба, земельні ділянки,
насадження на земельній ділянці,
засоби виробництва, вироблена
продукція, транспортні засоби, грошові
кошти, акції, інші цінні папери, а
також інше майно споживчого і
виробничого призначення.

Таким чином з 1991 року зазначаються
об'єкти, які можуть знаходиться у
приватній власності громадянина. Якщо
зазначені об'єкти придбано до введення
в дію зазначеного закону особи з часу
набрання чинності законом автоматично
набувають право власності на них за
умови, якщо об'єкт придбано у законному
порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_2 за життя не
зареєстрував у передбаченому законом
порядку право власності на збудований
ним будинок, а тому не набув права
власності на нього і як наслідок право
власності на вказаний житловий будинок
не може набуватися у порядку
спадкування.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, підтверджується
дослідженими судом доказами, яким дана
належна юридична оцінка, ґрунтується
на вимогах закону.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги відносно
того, що на момент закінчення
будівництва житлового будинку
державна реєстрація права власності не
здійснювалася і моментом набуття права
власності вважався момент закінчення
будівництва, оскільки згідно
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка була чинною на
момент закінчення будівництва,
будинки, що підлягають реєстрації,
повинні бути закінчені будівництвом і
прийняті в експлуатацію за актом,
затвердженим виконкомом місцевої Ради
депутатів трудящих.
Правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться реєстрація
житлових будинків є нотаріально
посвідчені договори про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку та
затверджений виконкомом місцевої Ради
акт про

прийняття будинку в експлуатацію
(додаток 1 Інструкції). З матеріалів
справи вбачається, що акт про прийняття
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 відсутній, а тому суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
до висновку, що ОСОБА_2 не набув в
установленому порядку права власності
на побудоване нерухоме майно.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах, і як
такі, що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване, а тому скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 10 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: