АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2131/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Оніщука М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Сливка
А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
КлименкоО.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 17 жовтня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми «ЛІА» ЛТД
про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД, в
якому просив: зобов'язати відповідача,
протягом десяти днів з дати набрання
рішенням суду законної сили, припинити
неправомірні дії, а саме, припинити
використання вентиляційного і
холодильного обладнання з порушенням
діючих санітарних норм у приміщенні
супермаркету «Абсолют» філії
«Абсолют-Київ» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД за
адресою: АДРЕСА_1; у разі неприпинення,
протягом десяти днів з дати набрання
рішенням суду законної сили,
використання вентиляційного і
холодильного обладнання з порушенням
діючих санітарних норм, припинити
господарську діяльність філії
«Абсолют-Київ» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД у
приміщенні супермаркету «Абсолют» за
адресою: АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача 70000 грн. моральної шкоди,
заподіяної неправомірними діями.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказував, що в результаті
неправомірних дій відповідача йому
заподіяна моральна шкода, оскільки на
першому поверсі під його квартирою за
адресою: АДРЕСА_1, філією відповідача
розміщений супермаркет «Абсолют», в
якому встановлені та функціонують
вентиляційне і холодильне обладнання,
які здійснюють постійний шум та
вібрацію в його квартирі.
Неправомірними діями відповідач
викликав у нього душевні та моральні
переживання, оскільки створив
нестерпні умови проживання, праці та
відпочинку, що впливає на його здоров'я
та здоров'я членів його родини. Позивач
був змушений звернутися до Головного
управління держсанепідемстанції у м.
Києві, Оболонського міжрайонного
управління Державної санітарно -
епідеміологічної служби України з
метою проведення заміру шуму та
вібрації в квартирі. Дослідженням
встановлено порушення відповідачем
санітарних норм, встановлених
санітарними нормами допустимого шуму в
приміщеннях жилих та громадських будов
та на території жилої забудови № 3077-84
від 03.08.1984. Крім цього зазначив, що у
зв'язку із постійними неправомірними
діями відповідача було завдано значної
моральної шкоди, оскільки в результаті
неправомірних дій відповідача позивач
нервував та в нього був порушений
нормальний спосіб життя.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 17.10.2013 позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача
припинити неправомірні дії та
припинення господарської діяльності,
залишено без розгляду за заявою
позивача.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 17.10.2013 відмовлено в
задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити. Вважає, що суд першої
інстанції дійшов неправомірного
висновку про недоведеність позовних
вимог, натомість матеріали справи
містять докази використання
відповідачем вентиляційного і
холодильного обладнання з порушенням
діючих санітарних норм у приміщенні
супермаркету «Абсолют», що
розташований під квартирою позивача, а
отже є очевидною наявність всіх
підстав для цивільно-правової
відповідальності відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу з
викладених в ній підстав та просив її
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував за її
безпідставністю і необґрунтованістю
та просив рішення суду залишити без
змін, оскільки воно ухвалене з
дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення суду,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів
оскаржуване рішення суду повністю
відповідає вказаним вимогам
процесуального закону.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з
недоведеності та необґрунтованості
вимог про відшкодування моральної
шкоди.

Вказаний висновок суду є законними і
обґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що позивачу на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності (а.с. 7).

На першому поверсі під квартирою
позивача за адресою АДРЕСА_1 філією
відповідача розміщений супермаркет
«Абсолют», в якому встановлені та
функціонують вентиляційне і
холодильне обладнання.

Згідно листа Головного управління
держсанепідемстанції у м. Києві
Оболонського міжрайонного управління
Державної санітарно - епідеміологічної
служби України встановлено порушення
відповідачем санітарних норм,
встановлених санітарними нормами
допустимого шуму в приміщеннях жилих
та громадських будов та на території
жилої забудови № 3077-84 від 03.08.1984.

З огляду на встановлені порушення
відповідачем санітарних норм при
здійсненні господарської діяльності,
позивачем заявлено вимоги про
відшкодування заподіяної йому
моральної шкоди.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювана та
вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

В порушення вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України
позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів, на підставі яких
можна було б дійти висновку про
наявність моральної шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Встановивши вищевказані фактичні
обставини справи, проаналізувавши
норми права, які регулюють виниклі
спірні правовідносини сторін, оцінивши
наявні у справі докази в їх сукупності,
суд першої інстанції дійшов цілком
правомірного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення вимог
позивача про відшкодування моральної
шкоди.

Разом з цим, також слід зауважити й те,
що під час розгляду справи встановлено,
що відповідач припинив свою
господарську діяльність, що не
заперечувалось сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
матеріали справи містять докази
використання відповідачем
вентиляційного і холодильного
обладнання з порушенням діючих
санітарних норм, а тому є очевидною
наявність всіх підстав для
цивільно-правової відповідальності
відповідача, не ґрунтуються на вимогах
закону, оскільки такі дані свідчать
лише про порушення відповідачем
санітарного законодавства і жодним
чином не підтверджують, що внаслідок
такого порушення позивачу заподіяно
моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку безпідставність та
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги, оскільки вони не ґрунтуються на
встановлених судом фактичних
обставинах справи, наявних у справі
доказах та вимогах закону.

Отже, суд першої інстанції повно та
всебічно розглянув справу, надав всім
доводам сторін належну правову оцінку,
оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності та постановив
законне, правильне по суті і
справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
при цьому, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст.
218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 17 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді