Справа № 500/7814/13-ц
Провадження № 2/500/581/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадкове майно та усунення від права на
спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними
вимогами, які заявою від 14.01.2014 року
уточнила та якими просить усунути від
права на спадкування обов'язкової
частки після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та визнати за нею, як
спадкоємицею за заповітом право
власності на 1/2 частину житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, яка
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5,
мотивуючи тим, що приватним нотаріусом
їй відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з тим, що
ОСОБА_4 не було надано згоди про видачу
свідоцтва про право власності на 1/2
частину спадкового майна. Мотивуючи
вимоги щодо усунення від права на
спадкування від обов'язкової частки,
зазначає, що з 2000 року та по день смерті
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично
припинили спільне проживання однією
сім'єю, крім цього вказує, що в період
хвороби ОСОБА_5 в період з 2011 року по 2012
рік, відповідач не провідував її у
лікарні, матеріально не допомагав,
тобто ухилявся від надання допомоги
ОСОБА_5

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позовних вимог, мотивуючи
тим, що житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 на
праві спільної сумісної власності
подружжя належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
03.04.2007 року ОСОБА_5 був складений
заповіт, згідно якого вона заповіла
належну їй 1/2 частину житлового
будинку, розташованого по АДРЕСА_1 -
ОСОБА_3, однак враховуючи те, що
відповідач є непрацездатним за віком,
він має право на обов'язкову частку.
Крім цього, вказує, що відповідач
хворіє цукровим діабетом, переніс
операцію щодо ампутування стопи, у
зв'язку з чим сам потребував
стороннього догляду.

Вислухавши пояснення представників
сторін, допитавши свідків, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі - продажу від 10.11.1987
року, посвідченого 10.11.1987 року
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори,
зареєстрованого в реєстрі за № І-3349,
ОСОБА_4 купив житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи, що ОСОБА_4 перебував у шлюбі
з ОСОБА_5 з 05.01.1969 року, що підтверджено
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1,
виданим 05.01.1969 року Новотроянівською
сільською радою депутатів трудящих
Болградського району, то житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 27.03.2012 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частина житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України
визначено, що право на заповіт має
фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України
встановлено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого
03.04.2007 року приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 1144,
ОСОБА_5 заповіла усе майно, яке буде їй
належати на день смерті, де б воно не
знаходилось і з чого б воно не
складалось, а також все те, на що вона за
законом матиме право - ОСОБА_3.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 33729404 від 10.04.2013 року,
наданого приватним нотаріусом ОСОБА_6,
заповіт ОСОБА_5 від 03.04.2007 року,
зареєстрований за № 1144 не змінювався
та не скасовувався.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б
кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка).

Згідно п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року перелік осіб, які мають право на
обов'язкову частку, що визначений
статтею 1241 ЦК України є вичерпним і
розширеного тлумачення не потребує.
При визначенні розміру обов'язкової
частки в спадщині враховуються всі
спадкоємці за законом першої черги,
увесь склад спадщини, зокрема, право на
вклади в банку (фінансовій установі),
щодо яких вкладником було зроблено
розпорядження на випадок своєї смерті,
вартість речей звичайної домашньої
обстановки та вжитку, вартість
заповідального відказу.

Чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на час
відкриття спадщини був непрацездатним
за віком, що підтверджено паспортом
громадянина України на ім'я ОСОБА_4
серії НОМЕР_3, виданим 11.04.1998 року
Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області, крім цього згідно
довідки управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі № 2104 від 17.05.2013 року ОСОБА_4 з
16.07.2010 року отримує пенсію за віком,
тобто незалежно від змісту заповіту
ОСОБА_5 він має право на обов'язкову
частку, яка становить 1/12 частину від 1/2
частини житлового будинку по АДРЕСА_1,
яка була розрахована наступним чином:
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5, які могли бути би
закликані до спадкування, якби порядок
спадкування не було би змінено
заповідачем є:

- чоловік ОСОБА_4, що підтверджено
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1,
виданим 05.01.1969 року Новотроянівською
сільською радою депутатів трудящих
Болградського району Одеської області;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, виданим 12.11.1969 року
Новотроянівською сільською радою
депутатів трудящих Болградського
району Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_5, виданим 04.02.1976 року
Новотроянівською сільською радою
депутатів трудящих Болградського
району.

Тобто, якби порядок спадкування не було
би змінено заповідачем, кожний з них
спадкував би 1/3 частину у всьому складі
спадщини, частка в 1/2 частині житлового
будинку, розташованого по АДРЕСА_1
вищезазначених спадкоємців становить
1/6 частину, обов'язкова частка ОСОБА_4 це
половина частки, яка належала б йому у
разі спадкування за законом, тобто вона
становить 1/6 частину у всьому складі
спадкового майна та 1/12 частину у 1/2
частині житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як було встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на час відкриття спадщини мешкали
разом із спадкодавцем, що підтверджено
будинковою книгою на будинок АДРЕСА_1,
тобто вважаються такими, які фактично
прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріусу Ізмаїльського міського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_6 від 24.04.2013 року за № 229/02-14
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не було надано
згоди про видачу свідоцтва про право
власності на 1/2 частину спадкового
майна.

Отже, що стосується позовних вимог щодо
визнання права власності, то вони
підлягають частковому задоволенню, а
саме в частині визнання за ОСОБА_3, як за
спадкоємицею за заповітом право
власності на 5/12 частин (1/2 - 1/12=5/12)
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог про
усунення ОСОБА_4 від права на
спадкування, то ці вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.5 ст. 1224 ЦК України особа
може бути усунута від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу був у
безпорадному стані.

Отже, при вирішення таких вимог, суд
згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України має
встановити факт ухиляння особи від
надання допомоги спадкодавцеві та факт
перебування останнього у безпорадному
стані. Безпорадним слід вважати такий
стан, коли особа неспроможна своїми
силами забезпечити умови свого життя
власними силами у зв`язку із чим
потребує стороннього догляду,допомоги
та піклування.

Ухиляння від надання такої допомоги
полягає у навмисних діях чи
бездіяльності, спрямованих на
уникнення від обов`язку забезпечити
підтримку і допомогу спадкодавцю.
Ухиляння пов`язане із винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов`язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 хворіє цукровим діабетом, в
нього була гангрена правої стопи,
внаслідок чого права стопа була
ампутована, тобто відповідач сам
потребує стороннього догляду. Крім
цього, позивачем не було надано доказів
того, що ОСОБА_5 знаходилась у
безпорадному стані та ОСОБА_4 ухилявся
від надання допомоги ОСОБА_5, з показань
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
вбачається лише, що позивач доглядала
за ОСОБА_5, однак не вбачається, що
відповідач ухилявся від надання
допомоги, крім цього всі свідки
вказують на те, що відповідач не міг
надавати допомогу, оскільки сам тяжко
хворіє.

Враховуючи недоведеність факту
навмисного ухиляння ОСОБА_4 від надання
допомоги спадкодавцеві та потребу
останнього у наданні такої допомоги
від спадкоємця, позовні вимоги щодо
усунення ОСОБА_4 від права на
спадкування не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню, а саме в частині визнання
за ОСОБА_3 право власності на 5/12 частин
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, в задоволенні решти
позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 3,10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 5/12
частин житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

О.Я.Присакар