Справа № 145/2130/13-ц Провадження №
22-ц/772/684/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ратушняк І. О.Категорія:
23Доповідач: Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Вінницької області
в складі :

Головуючого: судді Сало Т.Б.,

Суддів: Денишенко Т.О., Зайцев А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 23 січня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ТОВ «Агробуг»
- про визнання договорів оренди землі
недійсними, про зобов'язання
відповідача повернути земельні
ділянки, встановила:

15.11.2013 року ОСОБА_6 (представник
позивачів) подала клопотання про
визнання поважними причини пропуску
позовної давності та поновлення
строків позовної давності.

23.01.2014 року судом першої
інстанції розглянуте дане клопотання,
і постановлена ухвала про відмову в
задоволенні даного клопотання.

Не погодившись з даною ухвалою,
представник позивачів - ОСОБА_6 подала
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та задовольнити її вищезгадане
клопотання.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що суд першої інстанції неповно
встановив обставини, які мають
значення для справи та неправильно
дослідив докази.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну
скаргу, дослідивши докази у справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції, розглянувши дане
клопотання в судовому засіданні та
відмовивши у задоволенні даного
клопотання, мотивував своє рішення тим,
що вказані позивачем причини пропуску
строку не є поважними, оскільки
позивачі неодноразово вчиняли дії з
приводу спірної земельної ділянки.

Крім цього, суд першої інстанції
відмовляючи у задоволенні клопотання
керувався ст. 73 ЦПК України, яка
регламентує порядок поновлення чи
продовження процесуального строку.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції порушив норму
процесуального закону, а саме те, що
клопотання позивача було розглянуто в
судовому засіданні, і розглянуто було
по суті. Крім цього, було застосовано
норму закону, яка не підлягає до
застосування.

В клопотанні позивача прохання
стосується позовної давності.

Поняття строку позовної давності, її
види, порядок обчислення строків, тощо,
в т.ч. наслідки спливу позовної
давності, регламентуються Главою 19
ЦК України - «Позовна давність».

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

В ч. 4 цієї статті вказано, що сплив
позовної давності про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 цієї статті, якщо суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

В Постанові Пленуму Вищого
Господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» від 29.05.2013 року №
10 зазначено, що згаданий припис статті
267 ЦК України є нормою права
матеріального.

Позовна давність не є інститутом
процесуального права та не може бути
відновлена (поновлена) в разі її спливу,
але за приписом частини п'ятої ст. 267 ЦК
України позивач вправі отримати
судовий захист у разі визнання
поважними причин пропуску строку
позовної давності.

Висновок про застосування позовної
давності відображається у
мотивувальній частині рішення суду.

Враховуючи позицію Вищого
господарського суду України, колегія
суддів вважає, що клопотання про
визнання поважним пропуск позовної
давності вирішується судом першої
інстанції при ухваленні рішення і в
порядку, передбаченому статтею 73 ЦПК
України не розглядається.

Крім цього, колегія суддів, вважає, що
оскільки пропуск давності може бути
самостійною підставою для відмови в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, відмовивши у вказаному
клопотанні та не розглянувши справу по
суті, висловив наперед свою позицію
щодо вирішення спору.

А від так, у зв'язку з грубим порушенням
порядку розгляду даного клопотання,
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню як незаконна, а питання
зазначене в клопотанні представника
позивачів підлягає передачі для нового
розгляду, тобто розгляду даного
клопотання в нарадчій кімнаті при
ухваленні рішення по суті спору.

Відповідно до п. 3. ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 267
ЦК України, ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Тиврівського районного
суду Вінницької області від 23 січня 2013
року скасувати, а питання, викладене у
клопотанні позивачів, передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
(підпис) Т.Б. Сало

Судді:
(підпис) Т.О. Денишенко

(підпис) А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області
Т.Б. Сало