Справа № 657/1773/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.02.2014 Каланчацький
районний суд Херсонської області у
складі:

головуючого судді Ковальчук
О. В.

при секретарі
- Шахової О.В.

за участю представника позивача
- ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 за
первісним пазовом та позивача за
зустрічним пазовом - ОСОБА_3
-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на
стороні відповідача державний
нотаріус Каланчацької державної
нотаріальної контори, реєстраційна
служба Каланчацького районного
управління юстиції про визнання права
на спадщину за законом, визнання
недійсним договору дарування
житлового будинку за зустрічним
пазовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_4, Каланчацька державна
нотаріальна контора про визнання
договору дарування удаваним
правочином

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом в
якому просить визнати її право на
спадщину на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 із господарськими
спорудами. Визнати недійсним договір
дарування вищевказаного будинку,
укладений 11.10.2013 року між дарувальником
ОСОБА_5 та обдарованою ОСОБА_2,
посвідчений 11.10.2013 року державним
нотаріусом Каланчацької державної
нотаріальної контори Омельчук І.В.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є
правнучкою ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 За своє життя ОСОБА_7 була
власником житлового будинку АДРЕСА_1.
Після її смерті вона та ОСОБА_5, яка
проживала в цьому будинку, стали
спадкоємцями за законом. Вона
звернулася до нотаріальної контори з
підстав оформлення спадщини, але їй
було відмовлено через недоведеність
родинних відносин зі спадкодавцем
ОСОБА_7 Рішенням Каланчацького
районного суду від 12.09.2013 року було
встановлено факт родинних відносин з
ОСОБА_7 Цим рішенням було поновлено її
право на спадщину за законом на ?
вищевказаного будинку. Але її право на
спадщину на ? житлового будинку із
спорудами не було визнано
відповідачами у цій справі. Так
відповідач ОСОБА_5 обминним шляхом
отримала докази свого виключного права
на 1/1 частину будинку АДРЕСА_1 і 21.07.2013
року через реєстраційну службу
здійснила його державну реєстрацію.
11.10.2013 року ОСОБА_5 уклала фіктивний
договір дарування вищевказаного
будинку на користь ОСОБА_2 Цей договір
дарування було посвілчено державний
нотаріусом Каланчацької державної
нотаріальної контори Омельчук І.В.
Договором дарування відповідачі
приховали справжній зміст цієї угоди -
купівлі - продажу цього будинку. Крім
того у п. 4 Договору зазначено, що
Дарувальник - ОСОБА_5 стверджувала та
гарантувала що у третіх осіб, тобто у
неї немає права на цей будинок. Такими
діями відповідач ОСОБА_5 порушила їїх
право на спадщину на ? частину
житлового будинку і без її згоди
здійснила її відчуження. Збільшила
позовні вимоги до 1/1 частини.

Ухвалою суду від 28.01.2014 року ОСОБА_4 в
частині визнання її права на спадщину
на 1/1 частину житлового будинку АДРЕСА_1
із господарськими спорудами залишено
без розгляду за заявою позивача.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним
пазовом в якому просить визнати
договір дарування від 11.10.2013 року, який
укладено між нею та ОСОБА_5 та
посвідчено державним нотаріусом
Омельчук І.В. удаваним правочином та
застосувати до нього наслідки договору
купівлі - продажу пояснюючи це тим, що в
травні 2013 року між нею та ОСОБА_5
виникла домовленість про купівлю -
продаж будинку, який розташовано во
АДРЕСА_1. Але для оформлення договору
купівлі - продажу будинку необхідно
було багато коштів, тому ОСОБА_5
запропонувала укласти договір
дарування, який по вартості був значно
дешевшим. 11.0.2013 року між нею та
відповідачем було укладено договір
дарування. Про свої дійсні наміри вони
нотаріусу не повідомляли.

Позивач та представник позивача
за первісним пазовом та третя особа за
зустрічним позовом свої позовні
вимоги підтримали та просили
задовольнити. Проти зустрічного позову
заперечили.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому
засіданні проти первісного позову
заперечила та пояснила, що оформлення
будинку та його дарування відбувалося
відповідно до чинного законодавства.
Зустрічний позов визнала.

Представник відповідача за
первісним позовом та позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти первісного позову
заперечила та пояснила, що на момент
дарування в встановленому
законодавством порядку її право
власності не встановлено, а також не
поновлено строк на вступ у спадщину. На
момент укладення договору порушень
допущено не було, всупереч твердженням
позивача ОСОБА_5 була законним
власником на момент вчинення
правочину. Тобто на момент вчинення
правочину усі умови дотримані були.
Зустрічний позов підтримала та просила
задовольнити.

Третя особа - реєстраційна служба
Каланчацького РУЮ в судове засідання
не з»явилася, надіслала заяву в якій
просить справу розглянути без їхньої
участі.

Третя особа - державний нотаріус
Каланчацької державної нотаріальної
контори Омельчук І.В. в судовому
засіданні з приводу первісного позову
ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду.
Зустрічний позов не визнала та
пояснила, що порушень при посвідчені
нею договору дарування не було.

Суд вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи прийшов
до наступного.

ОСОБА_4 є правнучкою ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Дочкою покійної ОСОБА_7, бабусею
позивача, була ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Внуком ОСОБА_7, батьком
позивача був ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. За своє життя ОСОБА_7 була
власником житлового будинку АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_7 позивач ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_5, яка проживала в
цьому будинку, оскільки булла донькою
покійної ОСОБА_8 та сестрою ОСОБА_9,
стали спадкоємцями за законом. ОСОБА_4
звернулася до нотаріальної контори з
підстав оформлення спадщини, але їй
було відмовлено через недоведеність
родинних відносин зі спадкодавцем
ОСОБА_7 Рішенням Каланчацького
районного суду від 12.09.2013 року було
встановлено факт родинних відносин з
ОСОБА_7 Але право ОСОБА_4 на спадщину
на ? житлового будинку із спорудами не
було визнано відповідачами у цій
справі. Відповідач ОСОБА_5 отримала
докази свого виключного права на 1/1
частину будинку АДРЕСА_1 і 21.07.2013 року
через реєстраційну службу здійснила
його державну реєстрацію. 11.10.2013 року
ОСОБА_5 уклала договір дарування
вищевказаного будинку на користь
ОСОБА_2 Цей договір дарування було
посвілчено державний нотаріусом
Каланчацької державної нотаріальної
контори Омельчук І.В.

Отже з»ясовано, що після сметрі
прабабусі позивача - ОСОБА_7,
спадкоємцем першої черги була дочка
померлої ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. ЇЇ спадкоємцями за
законом першої черги є дочка - ОСОБА_5,
та син - ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно ст. 529, 549 ЦК України ( в редакції
1960 року) при спадкоємтсві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти, дружина і батьтки
померлого. Онуки і правнуки
спадкодавця є спадкоємцями за законом,
якщо на час відкриття спадщини немає в
живих того хто з їх батьків, хто би був
спадкоєхмцем; вони успадковують
порівну в тій частці, яка б належала при
спадкоємтсві за законом їх померлому
родителю. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
майном.

Дану норму права суд застосовує до
спадкодавця ОСОБА_7 та спадкоємців
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5

ОСОБА_8 є спадкоємцем ОСОБА_7, оскільки
вона на час сметрі своєї матері
проживала за данною адресою.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 наддала до суду довідку
каланчацького РВ УМВС України в
Херсонській області, що ОСОБА_8 знята з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. Однак
дану довідку суд до уваги не приймає,
оскільки відповідно до ухвали
апелчційного суду Херсонської області
від 12.12.2013року (номер провадження
22-ц791/3869/2013) встановлено, що
спадкоємицею першої черги ОСОБА_7 булла
її донька ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. В свою чергуїї
спадкоємцями за законом є ОСОБА_5
(донька) та ОСОБА_10 (син), який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Даний факт встановлений
судовим рішенням, тому відповідно до
ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Тому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в рівних
частинах є спадкоємцями ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_3 його
донька, ОСОБА_4, в установлений строк
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, а тому
вона є спадкоємицею ? частини
спадкового майна, яке успадкував її
батько.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за закономодержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкодавців попередньої
черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними, отже
спадкоємець ОСОБА_5 та спадкоємець
ОСОБА_4 мають право по ? частки
будинку АДРЕСА_1.

З огляду на викладене , суд дійшов
висновку, що ОСОБА_5 мала право
розпоряджатися ? частини успадкованого
нею майна, однак в порушення цього вона
розпорядилася 1/1 чсткою спадкового
майна, тому позов ОСОБА_4 підлягає
частковому задоволенню.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає, оскільки з пояснень
нотаріуса вбачається, що сторонам
договору дарування укладеного між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були ро»зяснені
основні положення договору дарування
та правові наслідки його укладення. Як
доказ укладення платного договору суд
не приймає надані розписки про
торимання коштів ОСОБА_5 за продаж
будинку, оскільки в розписці від 11.10.2013
року зазначено лише вулицю
Чорноморську, де знаходитьс будинок,
однак немає ні номеру будинку, ні
населенного пункту в якому він
знаходиться. В розписці від 20.05.2013 року
зазначено про отримання ОСОБА_5
завдатку від ОСОБА_13, за будинок, який
має намір йому продати, однак в даній
розписці не заначено ні номеру, ні
вулиці, ні населенного пункту, який є
предметом договору купівлі - продажу.

Ст. 235 ЦК України передбачено, що
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який насправді вчинили.
Однак дані факти в судовому засідані
встановлені не були.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
встановлено, що кожна сторона
зобовязана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог.

Суд приходить до висновку, що позивач
за зустрічним позовом ОСОБА_2 не довела
свої доводи викладні в позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на стороні відповідача
державний нотаріус Каланчацької
державної нотаріальної контори,
реєстраційна служба Каланчацького
районного управління юстиції про
визнання недійсним договору дарування
житлового будинку задоволити частково.

Визнати недійсним договір дарування ?
частини будинку (з господарськими
спорудами) АДРЕСА_1, укладений 11 жовтня
2013 року між дарувальником - ОСОБА_5 та
обдарованою ОСОБА_2 та посвідчений 11
жовтня 2013 року державним нотаріусом
Каланчацької державної нотаріальної
контори.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судовий збір в сумі 114,70 грн. (по
57,35 грн. з кожного).

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_4, Каланчацька
державна нотаріальна контора про
визнання договору дарування удаваним
правочином відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено
25.02.2014 року.

Суддя:
Ковальчук О. В.