Справа
№531/2007/13 р.
Провадження №2/531/20/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2014 року
м.
Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді
Попова М.С.,

за участю секретаря -
Шаршонь Т.М.,

позивачки -
ОСОБА_1,

представника позивачів -
ОСОБА_2,

представників відповідача -
Погрібняк С.І., Чолан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Карлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ПП
«Агромаш» про припинення договорів
оренди землі від 2003 року, повернення
земельних ділянок та визнання
недійсними договорів оренди землі від
2011 року, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду з
позовом до ПП «Агромаш» про припинення
договорів оренди землі від 2003 року,
повернення земельних ділянок та
визнання недійсними договорів оренди
землі від 2011 року з тих підстав, що
06.08.2003 року між ними та відповідачем
було укладено договори оренди землі.
Однією з суттєвих вимог вказаних
договорів в п. 2.2 був обумовлений строк
їх дії в 10 років. В п. 8 цих договорів
оговорено, що вони набирають чинності
після їх підписання сторонами,
нотаріального посвідчення та
державній реєстрації в Карлівській
РДА. Державна реєстрація договорів
відбулась 06.08.2003 року і строк дії
договорів почався саме з цієї
дати.28.11.2012 року, позивачами було
направлено відповідачу листи про
відмову в пролонгації цих договорів з
вимогою повернути земельні ділянки по
закінченню строку дії договорів.
Відповідач на ці вимоги відмовив.
Також, позивачам наприкінці 2012 року
стало відомо, що відповідач в 2011 році
склав нові договори оренди їх
земельних ділянок, але при цьому не
погоджував з ними жодного пункту
договорів і ці договори позивачі не
підписували. В зв'язку з викладеним,
позивачі просять: повернути їх
земельні ділянки за договорами від 2003
року в зв'язку з закінченням строку дії
договорів, оформивши це актом
приймання-передачі; визнати недійсними
договори оренди їх земельних ділянок
від 2011 року.

В судовому засіданні представник
позивачів подав заяву про залишення
без розгляду позовні вимоги в частині
визнання недійним договору оренди
землі між ОСОБА_1 та ПП «Агромаш», яка
прийнята судом, в зв'язку з чим уточнив
позовні вимоги та просив: повернути їх
земельні ділянки за договорами від 2003
року в зв'язку з закінченням строку дії
договорів, оформивши це актом
приймання-передачі; визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки від
2011 року між ОСОБА_5 та ПП «Агромаш».

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
повністю підтримала уточнені позовні
вимоги та пояснила, що і вона і ОСОБА_5
договори оренди земельних ділянок з
відповідачем в 2003 році підписували,
орендну плату отримували всі 10 років.
Договір від 2011 року з відповідачем вона
не підписувала. Знає, що ОСОБА_5 договір
від 2011 року підписувала, але вона
підписувала пустий бланк договору.
Просить уточнені позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачів в судовому
засіданні повністю підтримав позицію
своєї довірительки та просив
задовольнити в повному обсязі уточнені
позовні вимоги.

Представники відповідача в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги не
визнали та пояснили, що дійсно між
сторонами в 2003 році укладались
договори оренди земельних ділянок, які
були належним чином зареєстровані. 31
жовтня 2011 року між позивачами та
відповідачем були укладені угоди про
розірвання договорів оренди земельних
ділянок від 2003 року за взаємною згодою
сторін, в зв'язку з заключенням нових
договорів на термін 10 років. Ці угоди
були зареєстровані у відділі
Держкомзему Карлівського району, на
підтвердження чого надали копії
вказаних угод. Також, представниками
відповідача підтверджено, що 20.01.2011
року між позивачами та ПП «Агромаш»
було укладено нові договори оренди
земельних ділянок, які були підписані
сторонами та зареєстровані у відділі
Держкомзему Карлівського району. Всім,
з ким переукладались договори оренди
земельних ділянок, при підписанні
надавались заповнені бланки договорів
та навіть вже з підписом генерального
директора ПП «Агромаш» та відбитком
печатки підприємства і всі мали
можливість ознайомились з їх текстом,
керівник підприємства ніколи не
підписує чисті бланки договорів та не
ставить відбиток печатки, а тому
твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_5
підписувала чисті бланки договорів не
відповідають дійсності.

Вислухавши позивачку, представника
позивачів, представників відповідачів,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо позовних вимог про припинення
договорів оренди земельних ділянок від
2003 року в зв'язку з закінченням строку
їх дії та повернення земельних ділянок
позивачам.

Сторонами не заперечується що між ними
06.08.2003 року були укладені договори
оренди земельних ділянок строком на 10
років.

В той же час, в судовому засіданні
представниками відповідача було
надано копії угод від 31.10.2011 року про
розірвання договорів оренди земельних
ділянок від 06.08.2003 року, відповідно до
яких договори оренди розриваються за
взаємною згодою, в зв'язку з
заключенням нових договорів на термін
10 років, які були зареєстровані у
відділі Держкомзему Карлівського
району 17.11.2011 року (а.с. 77-80).

Тобто, на момент розгляду справи
договори оренди земельних ділянок від
2003 року є вже розірваними, а отже
відсутній предмет спору, в зв'язку з
чим, суд вважає, що в цій частини в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити.

Щодо уточнених позовних вимог про
визнання недійсним

договіру оренди земельної ділянки від
2011 року між ОСОБА_5 та ПП «Агромаш».

Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі»,
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 15 ЗУ «Про оренду землі»
встановлює істотні умови договору
оренди землі та наслідки недотримання
цих умов.

Згідно досліджених в судовому
засіданні копії договору оренди землі
від 20.01.2011 року між ОСОБА_5 та ПП
«Агромаш», він містить всі істотні
умови, встановлені ст. 15 ЗУ «Про оренду
землі» в редакції на дату укладання
договору, та підписаний сторонами (а.с.
63-65). Договір зареєстрований у відділ
Держкомзему Карлівського району 17.11.2011
року за №00267, як вказано у
відповіді на запит суду від 19.12.2013 року
(а.с. 94).

Згідно пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_5
підписувала чистий бланк договору. В
той же час стороною позивачів жодних
доказів на підтвердження своїх доводів
суду не надано. На пропозицію суду,
відповідно до принципу змагальності,
щодо призначення експертизи -

позивачка та її представник
відмовились.

В зв'язку з викладеним, суд вважає, що
позовні вимоги в цій частині не
підтверджені доказами, а отже і позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню за недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені неї і документально
підтверджені судові витрати, зокрема і
витрати на правову допомогу. Згідно ч. 2
ст. 84 ЦПК України, граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюються законом. Граничні
розміри компенсації витрат на правову
допомогу встановлені ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року №4191-VI. Відповідно до вказаного
Закону граничний розмір витрат,
пов'язаних з правовою допомогою в
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленого законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З наданих в судовому засіданні
представником відповідача копії угоди
на представництво інтересів у
цивільній справі та копії видаткового
касового ордеру, витрати ПП «Агромаш»
на правову допомогу складають 3500 грн.,
проте розрахунку цієї суми відповідно
вимог зазначеного Закону суду не
надано. В зв'язку з чим позивачів слід
звільнити від сплати вказаних витрат.

На підставі викладеного, ст. ст. 13, 15 ЗУ
«Про оренду землі», ст. 628 ЦК України, ст.
1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», ст. ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та
уточнених позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Карлівський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії повного тексту рішення.

Суддя