Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Пащенко Л.В.
Справа № 406/9466/13
Провадження № 22ц/782/95/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області у складі:

головуючого - Пащенко Л.В.

суддів: Медведєвої Л.П., Соловей Р.С.

при секретарі Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу

за апеляційною скаргою ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»

на рішення Алчевського міського
суду Луганської області від 25 грудня
2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ПАТ «Алчевський металургійний
комбінат» про зобов'язання видати
довідку про підтвердження пільгового
стажу для призначення пенсії, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат», в
якому просив зобов'язати відповідача
видати йому уточнюючу довідку про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, якою
підтвердити його стаж роботи за
вказаний період для призначення пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№1виробництв, робіт, професій, посад,
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994
року №161 та вказати, що період роботи з
10.02.1983року по 07.11.1989 року, що становить 06
років 08 місяців 27 днів зараховується до
спеціального стажу за Списком №1, без
будь-якої додаткової інформації про
облік відпрацьованого часу, та
стягнути в відповідача моральну шкоду
в сумі 2 500 грн., та витрати на правову
допомогу в сумі 2 500 грн.

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 25 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2. до
Публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»
були задоволені частково, зобов'язано
ПАТ «АМК» видати ОСОБА_2 уточнюючу
довідку про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення
пенсії за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній, якою
підтвердити його стаж роботи за
вказаний період для призначення пенсії
за віком на пільгових умовах за Списком
№1 виробництв, робіт, професій, посад,
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994
року №161та вказати, що період роботи з
10.02.1983року по 07.11.1989 року, що становить 06
років 08 місяців 27 днів зараховується до
спеціального стажу за Списком №1, без
будь-якої додаткової інформації про
облік відпрацьованого часута стягнуто
витрати на правову допомогу в сумі 2500
грн. В задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ПАТ «АМК» звернулося з
апеляційною скаргою на нього, вважає
рішення незаконним, необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просило його скасувати та ухвалити
нове рішення у справі, яким відмовити
позивачу у задоволенні його позовних
вимог в повному обсязі.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив рішення суду
змінити та задовольнити його позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача суми моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційні
скарги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливее рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторонни посилалися в суді
першої інстанції. Суд правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно записів в трудовій книжці
ОСОБА_2 працював з 10.02.1983 року по 07.11.1989
року та з 29.07.1991 року по 29.03.2007 року в
ЦРМО ПАТ «АМК» на посаді слюсаря
ремонтника постійно занятим на
ремонті металургійного обладнання
безпосередньо у цехах металургійних у
місцях, де основні працівники мають
право на пільгове пенсійне
забезпечення по Списку №1.
Правонаступником Комунарського
металургійного комбінату є ПАТ «АМК».
Увесь період своєї праці позивач
займав одну посаду і умови його праці
не змінювались (а.с.54-61).

Згідно уточнюючої довідки ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»
(а.с.12) про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення
пенсії за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній від
23.10.2013 року, ОСОБА_2 з 29.07.1991 року по
29.03.2007 року працював на посаді слюсаря
ремонтника , постійно занятим ремонтом
металургійного обладнання
безпосередньо у цехах металургійних у
місцях, де основні працівники мають
право на пільгове пенсійне
забезпечення за Списком №1 розділ 11
пункт 2а-3б, підстава Постанова КМУ від
16.01.2003 року №36.

Порядок застосування атестації
робочих місць за умовами праці з 1992
року був встановлений постановою КМУ
від 01.08.1992 року № 442, яка набрала
чинності 21.08.1992 року.

До набрання чинності постанови КМУ від
01.08.1992 року № 442, єдиною підставою для
призначення пенсії на пільгових умовах
за списком № 1 є наявність професії у
відповідних списках.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
професія. За якою працював позивач,
віднесена до Списку №1, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.01.91 року №10 ( зі змінами та
доповненнями від 09.08.91 року №591)
розділом 111 «Металургійне
виробництво», позицією 1030200а-1753а.

Кабінет Міністрів СРСР своєю
постановою від 09.08.1991 року № 591
затвердив доповнення та зміни до
професій та посад, зайнятість в яких
дає право на пенсію на пільгових
умовах. Так, даною постановою списки
були доповнені наступними професіями:
робітники ремонтних служб, зайняті
ремонтом обладнання в містах його
встановлення на ділянках діючих
виробництв, де основні робітники, що
ведуть технологічний процес та
користуються правом на пільгове
пенсійне забезпечення за Списком №1.

При цьому суд першої інстанції
керувався пунктом 3 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботу, що дає право на пенсію завіком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383, згідно якого до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», право на
пенсію на пільгових умовах незалежно
від місця останньої роботи, мають
працівники зайняті повний робочий день
на підземних роботах, з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком № 1, № 2, виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених КМУ і за результатами
атестації робочих місць, а також за
умови досягнення 50 років, стажу роботи
не менше 20 років, з яких не менше 10 років
на вищезазначених роботах.

Відповідно до підрозділу 1 розділу 111
(1030100а-1753а Списку №1, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
09.08.91 року № 591, до переліку посад, які
мають право на пільгову пенсію за віком
відносяться посади робітників
ремонтних служб, зайнятих ремонтом
обладнання у місцях його установи на
ділянках (робочих місцях) діючих
виробництв, де основні робітники, які
ведуть технологічний процес,
користуються правом на пільгове
забезпечення по списку №1:
слюсарі-ремонтники,
електрогазозварники,
електрогазозварники ручної зварки,
електромонтери по ремонту та
обслуговуванню електрообладнання.

Згідно пункту 3 Порядку №383 при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами
відповідних умов праці за час
виконання роботи до 21.08.92 року за
результатами проведення атестації
робочих місць за умовами праці після
21.08.92 року,тобто з дати набрання
чинності постанови Кабінету Міністрів
України від 01.08.92 року №442, якою
затверджений Порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Це ж
встановлено п.1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.93 року № 637.

Підставою відмови ОСОБА_2 у видачі
довідки відповідачем було те, що
частина його стажу на посаді
слюсаря-ремонтника до 01.01.1992 року
підпадала під Список №2( розділ 4
Металургійне виробництво),
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1056 року №1173.

Водночас, професія позивача внесена до
Списку №1 постановою Кабінету
Міністрів України СРСР №591 від 9 серпня
1991 року.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем неправомірно не
враховано до пільгового стажу роботи
ОСОБА_2 слюсарем-ремонтником період
роботи з 10.02.1983 року по 07.11.1989 року,
оскільки атестацією робочих місць та
умов праці підтверджено особливу
шкідливість і особливо тяжкі умови
праці позивача на цій посаді, за
умовами праці, яка відповідала посаді
слюсаря-ремонтника, що міститься у
Переліку посад, передбачених Списком
№1 розділом 1, підрозділом 111 (1030100а-1753а),
затверджених постановою КМУ СРСР від
09.08.91 року №591.

З урахуванням викладеного, відповідач
повинен був діяти за правилами Порядку
№383, оскільки, якщо під час отримання
стажу відповідна робота не
передбачалась чинними на той час
Списками, а у подальшому її віднесено
до категорії шкідливих (наступними
редакціями Списків), такий стаж дає
право на пільгову пенсію.

З огляду на вище викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_2
до ПАТ «АМК».

Доводи позивача про безпідставну
відмову суду в задоволенні позовних
вимог про стягнення моральної шкоди в
сумі 2 500 грн., судова колегія вважає
такими, що не заслуговують на увагу,
оскільки згідно до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 4) у приниженні честі та
гідності фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
доводів позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд
першої інстанції правомірно відмовив у
стягненні моральної шкоди, оскільки
позивачем не доведений факт
спричинення відповідачу моральної
шкоди.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
будь-яких належних доказів на
підтвердження своїх доводів апелянти
суду не надали, тому судом першої
інстанції постановлене правильне по
суті і справедливее рішення.

Керуючись ст. 209,308 ЦПК України, судова
колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»
відхилити.

Рішення Алчевського міського
суду Луганської області від 25 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів
після її проголошення.

Головуючий:

Судді: