Справа № 351/2693/13-ц
Провадження № 22-ц/779/501/2014
Головуючий у 1 інстанції Калиновський
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Ясеновенко Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Ідея Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Снятинського
районного суду від 11 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Снятинського районного суду
від 11 грудня 2013 року задоволено
частково позов Публічного
акціонерного товариства «Ідея Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк» 11533 грн. 17 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 299 грн. 40 коп. судового збору. В решті
позову відмовлено.

Апелянтка на рішення суду першої
інстанції подала апеляційну скаргу в
якій зазначає, що судом не були
враховані обставини які були наведені
нею в заяві поданій до суду, де вона
зазначала що вимоги визнає частково,
тобто в частині стягнення
заборгованості по тілу кредиту,
просила суд врахувати те, що у неї
скрутне матеріальне становище, вона
ніде не працює, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, а тому допустила
прострочення кредитних платежів та
просила звільнити її від сплати пені та
штрафних санкцій. Однак судом не було
враховане її скрутне матеріальне
становище та було стягнуто занадто
велику суму, яку вона немає змоги
сплатити. Однак апелянтка, з рішенням
погоджується частково, визнає частково
позовні вимоги та погоджується
сплатити 4275 грн. 32. коп. - прострочений
борг та визначений судом штраф у
розмірі 1000 грн., оскільки суму в 11 533 грн.
17 коп. для неї занадто високою, сплатити
таку суму вона не має змоги через
важкий матеріальний стан.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати, постановити нове.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянтки, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
кредитного договору №Б53.024.71781 від
25.8.2009р. ВАТ «Плюс Банк» надав ОСОБА_2
кредит у сумі 5147 грн. терміном на 18
місяців, зі сплатою процентів у розмірі
21,98 % річних від залишкової суми
кредиту.

З довідки-розрахунку станом на 24.09.2013 р.
за кредитним договором №Б53.024.71781 від
25.08.2009 р. ОСОБА_2 має заборгованість в
сумі 19106 грн. 66 коп. з яких: 4275 грн. 32 коп.
прострочений борг; 6128 грн. 54 коп.
прострочені відсотки; 129 коп. 31 коп. -
строкові проценти, 7973 грн. 49 коп. пеня за
несвоєчасне погашення платежів, 600 грн.
віндикаційні витрати.

Із статуту ПАТ «Плюс Банк» та виписки з
ЄДРПОУ серії ААБ № 736989 від 13.11.2011 року
слідує, що Публічне акціонерне
товариство «Ідея Банк» виникло
внаслідок зміни назви Публічного
акціонерного товариства «Плюс Банк» і
є його правонаступником.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві грошові кошти у такій
самій сумі, що були передані йому, у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки (пені) може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення для справи.

Згідно п.27 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
положення ч.3 ст. 551 ЦК України по
зменшенню розміру неустойки може бути
застосоване судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка.

У поданій заяві відповідачка просила
звільнити її від сплати
заборгованості по пені та штрафних
санкцій, оскільки у неї скрутне
матеріальне становище, на даний час
вона ніде не працює, має на утриманні
двоє неповнолітніх дітей.

Враховуючи те, що розмір нарахованого
штрафу перевищує розмір основного
боргу, майновий стан відповідача, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що відповідачці
слід зменшити розмір штрафу до 1 000 грн.,
з чим погоджується і суд апеляційної
інстанції.

Посилання апелянта про нехтування
судом заяви про звільнення її від
сплати неустойки є надуманими і
спростовуються зібраними у справі
доказами та доводами судового рішення.

Колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції постановлено
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
тому підстав для його скасування з
мотивів, наведених у апеляційній
скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Снятинського районного суду
від 11 грудня 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко