У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014
Провадження №6/425/16/14

Справа №425/660/14-ц

19 лютого 2014 року
Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого - судді Нагорної
Н.В.,

при секретарі Гайворонській
І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду заяву
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою
про скасування заходів забезпечення
позову, в обґрунтування якої вказав, що
в провадженні Рубіжанського міського
суду знаходилась цивільна справа за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього
про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 17403,08грн. В
забезпечення даного позову ухвалою
Рубіжанського міського суду від
07.11.2011р. було накладено арешт на все
майно, яке йому належить в межах
заборгованості за кредитом 18000грн.
Державний виконавець постановою про
відкриття виконавчого провадження ВП
№29770785 від 10.11.2011р. відкрив за вказаною
ухвалою суду виконавче провадження та
наклав арешт на все майно, що належить
ОСОБА_1 На сьогоднішній день
заборгованість ним погашена, про що
банком була надана довідка про
відсутність заборгованості, тому
постановою державного виконавця ВП
№29770785 від 06.02.2014р. виконавче
провадження було закрито у зв'язку з
фактичним виконанням рішення суду
№2-1252 від 03.01.2011р. У зв'язку з чим,
посилаючись на положення ст.154 ЦПК
України ОСОБА_1 просив зняти арешт з
усього майна, яке йому належить.

В судове засідання ОСОБА_1 не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про що в матеріалах справи
мається довідка про отримання ним
судової повістки (а.с.17).

Представник ВДВС Рубіжанського
МУЮ в судове засідання не з'явився,
надав суду письмове клопотання про
розгляд справи в його відсутність.
Проти скасування заходів забезпечення
позову не заперечує.

В силу ч.5 ст.154 ЦПК України неявка
осіб, які беруть участь у справі, не
перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову.

За таких обставин суд вважає за
можливе розглянути заяву ОСОБА_1 без
участі осіб, які беруть участь у справі,
на підставі доказів, що маються в
матеріалах справи.

Суд, розглянувши справу в межах
заявлених вимог та в порядку ст..154 ЦПК
України, як просив заявник ОСОБА_1,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в
провадженні Рубіжанського міського
суду Луганської області знаходилась
цивільна справа за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В межах розгляду зазначеної справи
ухвалою суду від 07.11.2011 року було
забезпечено позов шляхом накладення
арешту на все майно, яке належить
ОСОБА_1, та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, в межах заборгованості за
кредитом 18000грн. (а.с.6). Вказана ухвала
суду виконана, накладено арешт на все
майно, яке належить ОСОБА_1, в межах
заборгованості за кредитом 18000грн., про
що зазначено в постанові державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження від 13.12.2011 року ВП №29770785

та зроблено реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (а.с.5, 7, 8, 9).

Рішенням Рубіжанського міського
суду від 19.12.2011 року позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задоволені. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість по кредиту в сумі
17111,96грн., судовий збір у сумі 171,12грн. та
витрати на ІТЗ в сумі 120грн. На підставі
вказаного рішення 03.01.2012р. виданий
виконавчий лист (а.с.11), за яким
постановою держвиконавця ВП №34322886 від
17.09.2012р. було відкрито виконавче
провадження (а.с.10). Постановою
державного виконавця ВП №34322886 від
06.02.2014р. виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-1252 від 03.01.2011р. закінчено у
зв'язку з фактичним виконанням рішення
суду (а.с.14). В постанові про закінчення
виконавчого провадження в пункті 2
зазначено про припинення чинності
арешту майна боржника та скасування
інших заходів примусового виконання
рішення.

Після встановлення зазначених
обставин, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, вважає вимоги ОСОБА_1
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Згідно ст..1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

В частині 1 статті 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
зазначено, що у разі закінчення
виконавчого провадження арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
проводяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

Аналогічні положення містяться в
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої Наказом Мінюста N 74/5
від 15.12.99, зареєстрованій в Мінюсті
15.12.1999 р. за N 865/4158.

Пунктом 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» судам роз'яснено,
що заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Отже за загальним правилом заходи
забезпечення позову діють до виконання
рішення суду.

Як вбачається з доказів, що
містяться в матеріалах справи, рішення
суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за
кредитним договором виконано, у зв'язку
з чим постановою державного виконавця
ВП №34322886 від 06.02.2014р. виконавче
провадження закінчено та припинено
чинність арешту майна боржника та
скасовані інші заходи примусового
виконання рішення (а.с.14).

Наведене свідчить про те, що дія
заходів забезпечення позову, тобто
арешт майна боржника ОСОБА_1, припинена
постановою держвиконавця ВП №34322886 від
06.02.2014р. про закінчення виконавчого
провадження.

Будь-яких належних та допустимих
доказів, як того вимагають приписи
ст..ст.57-60 ЦПК України, про те, що у
зв'язку з закінченням виконавчого
провадження державним виконавцем
заходи забезпечення позову, арешт
майна боржника ОСОБА_1 не скасовані, не
припинені або не зняті, заявником
ОСОБА_1 суду не надані.

З наявних в матеріалах справи
доказів суд не вбачає порушень прав
заявника ОСОБА_1, які повинні бути
захищені судом у спосіб, обраний
заявником, тому, враховуючи викладене,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог, суд приходить до висновку, що
вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та в їх
задоволенні слід відмовити з
зазначених підстав.

При цьому суд зазначає, що якщо
заявник ОСОБА_1 вважає, що рішеннями,
діями або бездіяльністю державного
виконавця порушені його права у
виконавчому провадженні, він має право
на захист своїх прав в порядку ст..82
Закону України «Про виконавче
провадження» та в порядку Розділу VІІ
ЦПК України «Судовий контроль за
виконанням судових рішень», або

захистити свої порушені, невизнані або
оспорювані права в інший спосіб,
передбачений ст..16 ЦК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.154, 208-210, 293 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Рубіжанський міський суд Луганської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційна
скарга не була подана. У разі подання
апеляційної скарги, ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.В.Нагорна