Справа № 165/2071/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Василюк А.В. Провадження №
22-ц/773/37/14 Категорія: 57 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю позивача - ОСОБА_2,

пр-ка позивача - ОСОБА_3,

пр-ків відповідача - Собчука Б.В.,
Недоходюка Р.С., Новосада П.В.,

пр-ка третьої особи - Саєнко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Волиньгаз»,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.Нововолинську, про
скасування акту, визнання нещасного
випадку, пов'язаного з виробництвом та
зобов'язання скласти акт за
апеляційною скаргою відповідача -
Публічного акціонерного товариства
«Волиньгаз» на рішення
Нововолинського міського суду від 04
листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Нововолинського міського
суду від 04 листопада 2013 року позов у
даній справі задоволено.

Скасовано акт розслідування нещасного
випадку, що стався 31 січня 2013 року з
контролером газового господарства
філії Нововолинське управління по
газопостачанню та газифікації
Публічного акціонерного товариства
«Волиньгаз» ОСОБА_2 за формою Н-5,
затверджений 02 квітня 2013 року
начальником Нововолинського УГГ.

Визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом нещасний випадок, який
мав місце 31.01.2013 року з ОСОБА_2 під час
виконання трудових обов'язків
контролера газового господарства
філії Нововолинське управління по
газопостачанню та газифікації ПАТ
«Волиньгаз» та зобов'язано відповідача
скласти акт розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 та акт про
нещасний випадок на виробництві за
формою Н-1.

Стягнуто з ПАТ «Волиньгаз» на користь
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 114 грн. 70
коп..

В апеляційній скарзі відповідач - ПАТ
«Волиньгаз», посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати це рішення та
ухвалити нове - про відмову в позові.

В суді апеляційної інстанції
представники відповідача апеляційну
скаргу підтримали із наведених у ній
підстав та просять її задовольнити.

Позивач та її представник апеляційну
скаргу заперечили та просять її
відхилити.

Представники третьої особи при
перегляді судового рішення
покладаються на розсуд суду.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
та обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а оскаржуване рішення
залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що нещасний випадок з ОСОБА_2, який
трапився 31.01.2013 року стався не під час
перебування її у відпустці, а саме під
час виконання трудових обов'язків
контролера газового господарства
філії Нововолинське управління по
газопостачанню та газифікації ПАТ
«Волиньгаз» і є таким, що пов'язаний з
виробництвом, а отже відповідача слід
зобов'язати скласти акт розслідування
нещасного випадку за формою Н-5 та акт
про нещасний випадок на виробництві за
формою Н-1.

Вказаний висновок суду відповідає
вимогам закону та обставинам справи, з
яких вбачається наступне.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
охорону праці» роботодавець повинен
організовувати розслідування та вести
облік нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій відповідно до
положення, що затверджується Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок. За підсумками
розслідування нещасного випадку,
професійного захворювання або аварії
роботодавець складає акт за
встановленою формою, один примірник
якого він зобов'язаний видати
потерпілому або іншій заінтересованій
особі не пізніше трьох днів з моменту
закінчення розслідування. У разі
відмови роботодавця скласти акт про
нещасний випадок чи незгоди
потерпілого з його змістом питання
вирішуються посадовою особою органу
державного нагляду за охороною праці,
рішення якої є обов'язковим для
роботодавця. Рішення посадової особи
органу державного нагляду за охороною
праці може бути оскаржене у судовому
порядку.

Згідно підпункту 2 пункту 10 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011
року № 1232 (далі Порядок) роботодавець,
одержавши повідомлення про нещасний
випадок, зобов'язаний протягом доби
утворити комісію у складі не менш як
три особи та організувати проведення
розслідування.

Відповідно до підпунктів 1, 2, 4, 17 пункту
15 Порядку встановлено, що обставинами,
за яких нещасний випадок визнається
таким, що пов'язаний з виробництвом, і
складається акт за формою Н-1 є
виконання потерпілим трудових
(посадових) обов'язків за режимом
роботи підприємства, у тому числі у
відрядженні; перебування на робочому
місці, на території підприємства або в
іншому місті для виконання потерпілим
трудових (почадових) обов'язків чи
завдань роботодавця з моменту прибуття
потерпілого на підприємство до його
відбуття, що фіксується відповідно до
правил внутрішнього трудового
розпорядку підприємства, в тому числі
протягом робочого та надурочного часу;
виконання завдань відповідно до
розпорядження роботодавця в неробочий
час, під час відпустки, у вихідні,
святкові та неробочі дні; одержання
потерпілим травми або інших ушкоджень
внаслідок погіршення стану його
здоров'я, яке сталося під впливом
небезпечного виробничого фактора чи
середовища у процесі виконання ним
трудових (посадових) обов'язків, що
підтверджено медичним висновком.

Із копії акта проведення розслідування
нещасного випадку від 02 квітня 2013 року
за формою Н-5 вбачається, що комісією
підприємства встановлено, що настання
нещасного випадку з ОСОБА_2 не має
причинного зв'язку з виробничими
обов'язками потерпілої, з умовами чи
безпекою праці (відсутнє письмове чи
усне розпорядження посадових осіб на
виконання службових обов'язків
потерпілою в період відпустки), а тому
нещасний випадок, що стався з ОСОБА_2 31
січня 2013 року визнаний таким, що не
пов'язаний з виробництвом. В зв'язку з
цим, комісією з розслідування
нещасного випадку було відмовлено у
складанні акту за формою Н-1 (а.с.5-7).

Як встановлено судом і вбачається із
матеріалів справи станом на 31 січня 2013
року позивач ОСОБА_2 перебувала у
трудових відносинах з відповідачем ПАТ
«Волиньгаз», а саме працювала на посаді
контролера газового господарства
філії Нововолинське управління по
газопостачанню та газифікації ПАТ
«Волиньгаз».

Згідно п.п.2.9, 2.20 виробничої інструкції
№ 1 філії ПАТ «Волиньгаз»
Нововолинське УГГ м.Нововолинська в
обов'язки контролера дільниці обліку
природного газу входить щомісячне
фіксування показників лічильників
природного газу та дотримання під час
роботи на дільниці чітко встановленого
маршруту (а.с.63-64).

Сторони погодили, що станом на січень
2013 року за позивачем було закріплено
частину будинків у с.Павлівка та
с.Менчичі Іваничівського району
Волинської області, в тому числі на
вулицях Перемоги та Вишневій у
с.Менчичі.

Нещасний випадок із ОСОБА_2 стався біля
будинку № 22 по вул.Вишневій в с.Менчичі
Іваничівського р-ну, що
підтверджується складеним 01.04.2013 року
комісійним протоколом огляду місця, де
стався нещасний випадок (а.с.69),
показами в суді першої інстанції
свідка ОСОБА_4, який прибув на
службовому автомобілі за ОСОБА_2 із її
чоловіком саме до цього будинку та
показами свідка ОСОБА_5 (водія
службового автомобіля), даними в
апеляційному суді.

Покликання апелянта на ту обставину, що
ОСОБА_2 з 30.01.2013 року згідно поданої
заяви перебувала у відпустці і ніхто їй
розпоряджень перевіряти показники
лічильника в період відпустки не давав,
а отже вона перебувала 31.01.2013 року в
с.Менчичі по своїх особистих справах і
отримала невиробничу травму - не
заслуговують на увагу з наступних
підстав.

Як встановлено судом заява від 29.01.2013
року про надання відпустки від імені
ОСОБА_2 написана її чоловіком, а нею
лише підписана (а.с.59).

Як пояснила в апеляційному суді
представник відповідача ОСОБА_7 вона,
як майстер і безпосередній керівник
ОСОБА_2 погоджувала цю заяву 29.01.2013 року
не самій заявниці, а у відділі кадрів.
ОСОБА_2 вона в той день не бачила і не
цікавилася причиною написання такої
заяви.

Як пояснила в суді першої інстанції
свідок ОСОБА_6 вона у відповідача по
31.01.2013 року виконувала обов'язки
інспектора відділу кадрів філії і їй за
період з 29 по 31 січня 2013 року для видачі
наказу заява ОСОБА_2 про надання
відпустки не надходила. Всю
документацію іншому працівнику було
передано 31.01.2013 року.

Із наказу про надання ОСОБА_2 відпустки
вбачається, що він виданий 30.01.2013 року
за № 12-1-к і оформлений не ОСОБА_6 (а.с.60).

Із тексту заяви на відпустку
вбачається, що ОСОБА_2 просила надати у
рахунок щорічної відпустки п'ять
календарних днів з 30 січня 2013 року,
тобто просила надати у рахунок
відпустки і 2 та 3 лютого 2013 року (субота
і неділя), які і так є для контролера
вихідними днями.

Де було ознайомлено із даним наказом
ОСОБА_2 - представники відповідача
пояснити не змогли.

Яка була потреба 29.01.2013 року писати
чоловіку від імені дружини заяву на
відпустку в той час, як сама ОСОБА_2
перебувала повний робочий день 29.01.2013
року на робочому місці - представники
відповідача пояснити не змогли.

Враховуючи наведені обставини, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що наказ про надання
відпустки ОСОБА_2 був виданий заднім
числом, тобто після нещасного випадку,
який стався із працівником.

Покликання апелянта на журнал обліку
та направлення контролерів до
відповідних споживачів, у якому станом
на 30 та 31.01.2013 року відмічено
перебування ОСОБА_2 у відпустці - не
заслуговує на увагу, оскільки, як
пояснила в апеляційному суді ОСОБА_7
цей журнал вона, як майстер веде для
себе особисто, жодною інструкцією
ведення такого журналу не передбачено.

Таким чином, навіть якби ОСОБА_2 і
перебувала у відпустці, то відповідач
не довів і тієї обставини, що як 30, так і
31 січня 2013 року ОСОБА_2 не було надано
усного розпорядження перевірити
лічильники споживачів, оскільки це був
кінець місяця.

Крім того, 30 січня 2013 року ОСОБА_2
перевіряла показники лічильників у
споживачів закріпленого за нею
с.Павлівка Іваничівського р-ну і ці
показники внесені відповідачем у
комп'ютерну систему та по них проведено
споживачами оплату за використання
газу.

Будь-яких належних та допустимих
доказів (наказів, розпоряджень тощо), що
на час відпустки ОСОБА_2 закріплені за
нею маршрути були закріплені за іншим
контролером, який і знімав ці показники
в с.Павлівка і в с.Менчичі 30 та 31 січня
2013 року - відповідач не надав.

Покликання апелянта на ту обставину, що
лікувальним закладом при поступленні
ОСОБА_2 не було взято аналізів на стан
сп'яніння - не заслуговують на увагу.

Із повідомлення Нововолинської
центральної міської лікарні від 01.04.2013
року вбачається, що ОСОБА_2 була
госпіталізована у травматологічне
відділення 31.01.2013 року о 15 год. і при
огляді ознак алкогольного чи
наркотичного сп'яніння не виявлено
(а.с.99). А з виписного епікрізу з історії
хвороби вбачається, що у ОСОБА_2 брались
для обстеження всі необхідні аналізи
(а.с.17).

Покликання апелянта на неврахування
судом першої інстанції показань
свідків - інших контролерів
підприємства - не заслуговують на
увагу, оскільки ці показання судом
взято до уваги і їм дана належна
правова оцінка.

Покликання апелянта на ту обставину, що
потерпілою не було відразу повідомлено
керівництво підприємства про нещасний
випадок - спростовується фактичними
обставинами, а саме тим, що в с.Менчичі
до місця нещасного випадку прибув
ОСОБА_4 який являється інженером з
охорони праці Нововолинського
управління по газопостачанню та
газифікації ПАТ «Волиньгаз», тобто є
саме тією посадовою особою, на яку
покладено обов'язок розслідування
нещасних випадків на виробництві і він
являвся головою комісії, утвореної
наказом підприємства для проведення
розслідування цього нещасного випадку
(а.с.5).

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції на підставі встановлених в
судовому засіданні фактів, що
підтверджуються належними доказами,
правильно визначено правовідносини
між сторонами і застосовано норми
матеріального права, що регулюють ці
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача -
Публічного акціонерного товариства
«Волиньгаз» відхилити, а рішення
Нововолинського міського суду від 04
листопада 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді