РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 р.

м.Хмельницький

Хмельницький міськрайоний суд
Хмельницької області

в с к л а д і: головуючої судді
Чевилюк З.А..

при с е к р е т а р і
Тютюнник А.М.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницькому цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Райковецької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької
області про визнання права власності
на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання права власності на
спадкове майно після смерті батька
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме
на домоволодіння, що складається із
глинобитного хліва «Б», камінного
погреба «В» та глинобитного житлового
будинку «А-1», загальною площею 45,5 кв.м.,
житловою площею 11,6 кв.м.) та знаходиться
за адресою домоволодіння АДРЕСА_1.

Як спадкоємець першої черги не може
реалізувати своє право на спадщину, у
зв'язку з реєстрацією права власності
на будинковолодіння 21.06.2012 року з
порушенням вимог чинного
законодавства, внаслідок чого
нотаріусом відмовлено у прийнятті
правовстановлюючого документа на
підтвердження права власності
померлого.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив його задоволити.
Відповідач позов визнав та не
заперечував проти його задоволення;
подав заяву про розгляд справи за
відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у
віці 67 років помер ОСОБА_3, батько
позивача.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, що складається в т.ч.
жилого будинку загальною жилою площею
40 кв.м. в АДРЕСА_1, придбаний за
договором купівлі-продажу від 21.08.1993
року.

Дані факти підтверджуються наступними
документами: копією свідоцтва про
смерть, копією свідоцтва про
народження, копією договору
купівлі-продажу від 21.08.1993 року, копіями
довідок Райковецької сільської ради.

Спадкоємцем майна померлого є донька
ОСОБА_2, яка прийняла спадщину в
установленому порядку, що
підтверджується заявою поданою до
нотаріальної контори, відповідно до
матеріалів спадкової справи.
Враховуючи, що ОСОБА_3 помер і його
права і обов'язки переходять до його
спадкоємців, з позовом про визнання
права власності на спадкове майно
звернулася позивачі (ст.1216 ЦК України).

Житловий будинок придбано під час
шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що створює для
нього статус спільної сумісної
власності(ст.22 КпШС).

ОСОБА_5 відмовилась від своєї частки у
спадковому майні, за інформацією
нотаріальної контори. Відмова від
частки у спадковому майні не припиняє
право спільної сумісної власності.

У разі смерті співвласника
приватизованого будинку (квартири)
частки кожного із співвласників у
праві спільної власності є рівними,
якщо інше не було встановлено
договором між ними (частина друга
статті 370, частина друга статті 372 ЦК).
Частка померлого співвласника не може
бути змінена за рішенням суду. Для
оформлення права на спадщину закон не
вимагає рішення суду про визначення
частки спадкодавця. (п.12. Постанови
Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 Про
судову практику у справах про
спадкування).

За Цивільним кодексом України
спадкуванням вважається перехід майна
після смерті його власника
(спадкодавця) до інших осіб, які мають
право спадкувати за законом або
заповітом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і
припинились внаслідок його смерті.

Позивач належить до першої черги
спадкоємців за законом, як донька
померлого, в порядку ст.1261 ЦК України.
Відомості щодо інших спадкоємців у
суду відсутні. Позивач не змогла
реалізувати своє право на спадкування
у встановленому порядку через
відсутність належним чином оформлених
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, що належало померлому.
Право власності на нерухомість
зареєстровано з порушенням
законодавства.

Відповідно до Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затв. наказом
Мінкомунгоспу УРСР від 31 січня 1966 р., що
втратила чинність 13.12.95 р., діяла на
момент придбання будинку, не
вимагалось здійснення реєстрації
будинків, домоволодінь у сільській
місцевості. Отже, у сільській
місцевості оформлення індивідуальних
(приватних) будинків здійснювалося
наступним чином- після закінчення
будівництва у господарській книзі
сільської ради робився відповідний
запис та відкривався особистий рахунок
на ім'я забудовника. Інших
правовстановлювальних документів
чинне на той час законодавство не
передбачало.

Підстави набуття померлим
глинобитного хліва «Б», кам'яного
погріба «В» та будинку саме площею 45,5
кв.м., житловою площею 11,6 кв.м. суду не
доведено. Технічний паспорт,
представлений на підтвердження, не є
правовстановлюючим, а тому не береться
до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення позову частково,
враховуючи перебування будинку в
спільній сумісній власності, відмову
ОСОБА_5 від права на частку у спадщині
та існуючий договір купівлі-продажу
будинку від 21.08.1993 року.

Керуючись ст. ст.384,.392,1216, 1218, 1261,1262, 1268,1269
ЦК України, статтями 10, 11, 14, 57-64, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
житлового будинку, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, в порядку
спадкування,після смерті батька
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року(свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1).

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через Хмельницький
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дати проголошення рішення або
отримання його копії у випадку
відсутності особи під час його
проголошення.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду
З.А.Чевилюк