Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/764/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Хуторна Інна Юріївна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

з участю представника
відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 10 грудня 2013
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
визнання удаваним правочином
кредитного договору в частині валюти,
визнання кредитного договору
укладеним у національній валюті
гривні, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом. Просив визнати удаваним
в частині валюти договору кредитний
договір №ZRSWAN02000171 від 11.10.2006 року,
укладений між ним та ПАТ КБ
«Приватбанк», просив визнати договір
таким, що укладений у національній
валюті гривні. В обґрунтування позову
зазначав, що вказаний договір не
відповідає чинному законодавству, його
(позивача) інтересам та волі, порушує
його права. Зокрема вважав, що
кредитний договір не міг бути
укладеним в іноземній валюті, оскільки
чинним законодавством заборонено
кредитування в іноземній валюті. Крім
того, на момент укладання договору курс
гривні до доллара становив 505 грн. за 100
дол. США. Як запевняли його працівники
банку валютний кредит є найбільш
вигідним, а гривневий обтяжений
значними відсотками. Про валютні
ризики його ніхто не попередив. Він не
фахівець в галузі права, тому довіряв
працівникам банку. Вважав, що у зв'язку
з ростом курсу гривні до доллара
оспорюваним договором його права
значно порушуються. Банк не попередив
його про всі ризики коливання курсу, а
тому відповідно до ст. 15 ЗУ «Про захист
прав споживачів» він як споживач має
право визнавати договір недійсним. На
думку позивача, банк його обманув,
оскільки він звернувся до банку з
проханням надати йому кредит на
купівлю автомобіля, надавши
рахунок-фактуру на суму 138 500 грн. Проте,
відповідач використовуючи своє
положення, відмовив у наданні
гривневого кредиту та надав згоду лише
на кредитування в іноземній валюті,
проте перерахував продавцеві
автомобіля 131 454,22 грн. Цим самим банк
підтвердив, що фактично договір
укладений у гривні, завуальований у
долларовий кредит.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду від 10 грудня 2013
року в задоволені позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
визнання удаваним правочином
кредитного договору в частині валюти,
визнання кредитного договору
укладеним у національній валюті гривні
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить зазначене рішення
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Вважає рішення суду незаконним,
безпідставним, оскільки воно не
відповідає вимогам та нормам
цивільного законодавства. Вважає, що в
рішенні не зазначені всі вказані ним
підстави, норми права, доводи, тощо.
Крім того, на думку апелянта, наданим
ним доказам не дана належна оцінка.
Обставини справи судом з"ясовані
неповно.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
11.10.2006 року між сторонами укладено
договір, на підставі якого позивач
одержав в Банку кредит в сумі 26025
долларів США на купівлю автомобіля та
10509,88 долларів США на сплату страхових
платежів терміном до 10.10.2013 року із
сплатою 0,84% на місяць за користування
кредитом (а.с.12-13).

Обгрунтовуючи заявлені вимоги про
недійсність зазначеного договору,
позивач посилався на те, що він є
удаваним правочином.

Проте, вирішуючи спір, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про безпідставність вимог позивача,
зважаючи на наступне.

Відповідно до роз"яснень, що
викладені в п.25 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.2009
року „Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", за удаваним
правочином (ст.235 ЦК) сторони умисно
оформляють один правочин, але між ними
насправді встановлюються інші
правовідносини. За удаваним правочином
права та обов"язки сторін виникають,
але ті, що випливають зі змісту
правочину.

Тобто, удаваний правочин вчиняється
з метою приховати інший правочин та
воля обох сторін має бути направлена на
укладення саме такого договору.

Разом з тим, доводи позивача
спростовуються наступними
обставинами. Так, про намір позивача
одержати саме долларовий кредит
свідчить його анкета-заява на ім"я
Банку (а.с.36). Зазначений доказ не
спростований.

Крім того, за період з дня укладення
оспорюваного договору позивач
виконував його, сплачуючи внески в
рахунок погашення кредиту, а отже,
визнавав його дійсність (а.с.33-34).

Судом першої інстанції також
встановлено, що на момент укладення
договору Банк мав ліцензію та дозвіл на
право здійснювати операції з валютними
цінностями (а.с.26-31).

Перерахування Банком коштів за
автомашину, яку купував позичальник, у
гривневому еквіваленті не може
свідчити про удаваність кредитного
договору.

Саме по собі зростання курсу доллара
США в даному випадку не може бути
підставою для задоволення вимог
позивача, оскільки він сам при належній
завбачливості та виходячи із динаміки
зміни курсів валют, міг передбачити в
момент укладення договору можливість
зміни курсу гривні України до доллара
США, а також можливість отримання
кредиту в національній валюті.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що Банк ввів позивача в оману,
висновків суду не спростовують та
правового значення не мають, оскільки
такі доводи виходять за межі заявлених
в суді вимог.

Оскаржуване рішення постановлене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 10 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: