Справа
№ 2-1747/11
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бондаря В.Я.

при секретарі Іщик О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Вища
школа реклами» за участю 3-х осіб
Інспекції ДАБК в Одеській області,
Управління архітектури та
містобудування ОМР, КП «Будова» про
зобов'язання здійснити капітальний
ремонт у квартирах АДРЕСА_1,
відшкодування моральної шкоди на
користь кожного позивача по 50 000, 00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Справа знаходиться у провадженні судів
з червня 2004 року, у позовних вимогах в
редакції від 10.11.2008 року позивачі
просили суд зобов'язати ТОВ "Компанія
"Вища школа реклами" здійснити
капітальний ремонт у квартирах
АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на
користь кожного позивача моральну
шкоду у розмірі 50 000, 00 гривень. Позовні
вимоги мотивували тим, що будівництво
дев'ятиповерхового жилого будинку по
АДРЕСА_2 ведеться з порушенням
будівельних норм та правил, у зв'язку з
чим, значно погіршився технічний стан
жилого будинку АДРЕСА_1, у якому вони
проживають, а також погіршились умови
проживання, порушені
санітарно-гігієнічні норми. Через що,
позивачам завдано матеріальну шкоди,
вони несуть додаткові витрати по
збереженню своїх квартир, крім того,
через несприятливі фактори
будівництва погіршився їх стан
здоров'я.

Позивачі у судовому засіданні позовні
вимоги у редакції від 10.11.2008 року
підтримали у повному обсязі, просили
суд задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Компанія
«Вища школа реклами» позов не визнав,
на його думку позовні вимоги позивачів
є необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Представник Інспекції ДАБК в Одеській
області у судове засідання не з'явився,
надав заяву, відповідно до якої просив
справу розглянути за його відсутності.

Представники Управління архітектури
та містобудування ОМР, КП «Будова» у
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити з наступних підстав.

Зазначена цивільна справа
розглядалася неодноразово, зокрема,
судом встановлено, що 25.06.2004 року
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18 звернулися до суду з позовної
заявою до ТОВ «Компанія «Вища школа
реклами» та Інспекції державного
будівельного контролю Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради про визнання
неправомірними дій інспекції ДАБК з
видачі дозволу на виконання
будівельних робіт ТОВ "Компанія "Вища
школа реклами" № 107/04 від 11.03.2004 р. та
зобов'язання інспекції ДАБК скасувати
зазначений дозвіл, визнання дій ТОВ
"Компанія "Вища школа реклами" з
проведення підготовчих робіт та
реконструкції жилого будинку по
АДРЕСА_2 незаконними та зобов'язання
припинити підготовчі роботи та
реконструкцію жилого будинку, а також
про стягнення моральної шкоди по 5000
грн. кожному з відповідачів солідарно.
Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 10.01.2005 р. у задоволенні
позовних вимог було відмовлено.

13 липня 2005 р. ухвалою Одеського
апеляційного суду рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 10.01.2005 було скасовано, справа
направлена на новий розгляд до того ж
суду. Справа була розподілена на
розгляд судді Шенцевій О.П..

Крім того, 07 серпня 2006 року позивачі
ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до
суду з адміністративним позовом до
Одеської міської ради та Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради, за участю
третьої особи на стороні відповідачів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Вища
школа реклами», в якому просили визнати
протизаконною діяльність та
бездіяльність відповідача Одеської
міської ради щодо відмови у вирішенні
проблем позивачів як мешканців м. Одеси
та усунення порушень їхніх
конституційних прав, визнати недійними
Висновок Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
за № 1111/05 від 10.09.2005 p., Рішення Одеської
міської ради за № 565 від 14.09.2005 p., Дозвіл
Інспекції державного архітектурно-
будівельного контролю УАМ Одеської
міської ради № 53/06 від 01.02.2006 р. щодо
забудови будинку АДРЕСА_2 як таких, що
суттєво порушують норми Будівельних
норм та правил, права та інтереси
мешканців прилеглої території жилого
будинку АДРЕСА_1, а також про стягнення
з кожного з відповідачів витрат на
оплату судового збору, ІТЗ судового
процесу та витрат на правову допомогу
1500 грн.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 08 грудня 2006 року
ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 20 травня 2007 року
за розглядом апеляційної скарги
позивачів постанова Приморського
районного суду м. Одеси була залишена
без змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Ухвалою судді Приморського районного
суду м. Одеси Шенцевої О.П. від 16 грудня
2008 року були залишені без розгляду
позови ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22 та ОСОБА_23, у
зв'язку з уточненням позову.

15 травня 2009 року рішенням Приморського
районного суду м. Одеси у задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Вища школа реклами» про зобов'язання
здійснити капітальний ремонт у
квартирах АДРЕСА_1, стягнення з
відповідача на користь кожного з
позивачів суми компенсації моральної
шкоди у розмірі 50 000, 00 грн. відмовлено.

(т.3, а.с.112)

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 14.12.2009 року вищевказане
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 15.05.2009 року скасовано, справу
повернуто до того ж суду на новий
розгляд. Підставами для скасування
вказаного рішення стало наступне,
зокрема, у мотивувальній частині
ухвали зазначено, що суд не розібрався
у правовідносинах, що виникли між
сторонами, не встановив належне коло
осіб, яких необхідно залучити до
розгляду справи. Зазначив, що
з'ясування питання про порушення
будівельних норм і правил при
будівництві багатоквартирного
будинку, на чому наполягають позивачі
при обґрунтовані своїх позовних вимог,
можливо лише у разі залучення до
розгляду справи КП «Будова», яке
здійснювало будівництво, а також
Управління архітектури та
містобудування ОМР, Інспекції ДАБК, які
надавали дозвіл на будівництво.

(т.3, а.с.195)

У відповідності до абз. 8 постанови
пленуму Верховного суду України від
12.06.2009 N 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», пред'явлення
позову до неналежного відповідача не
є підставою для відмови у відкритті
провадження у справі чи залишення
заяви без руху, оскільки заміна
неналежного відповідача здійснюється
в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У
разі, якщо норма матеріального права,
яка підлягає застосуванню за вимогою
позивача, вказує на те, що
відповідальність повинна нести інша
особа, а не та, до якої пред'явлено
позов, і позивач не погоджується на її
заміну, суд залучає до участі в справі
іншу особу як співвідповідача з
власної ініціативи. Після заміни
неналежного відповідача або
залучення співвідповідача справа
розглядається спочатку в разі її
відкладення або за клопотанням нового
відповідача чи залученого
співвідповідача та за його
результатами суд відмовляє в позові до
неналежного відповідача та приймає
рішення по суті заявлених вимог
щодо належного відповідача. Таким
чином, пред'явлення позову до
неналежного відповідача є однією з
підстав для відмови у задоволенні
позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст. 33 ЦПК України,
суд за клопотанням позивача, не
припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним
відповідачем, якщо позов пред'явлено не
до тієї особи, яка має відповідати за
позовом, або залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача.

Тобто суд, за відсутності умов,
передбачених вказаною нормою, не
вправі проводити заміну неналежного
відповідача на належного.

Суд звертає увагу, що у судовому
засіданні 04 лютого 2014 року у порядку
ст.. 10, 167 ЦПК України судом було
роз'яснено позивачам їх права та
обов'язки, роз'яснено можливість
залучення КП «Будова», Управління
архітектури та містобудування ОМР та
Інспекції ДАБК до участі у справі у
якості співвідповідачів, однак
позивачами позовні вимоги уточнені не
були та відповідного клопотання не
заявлено. У зв'язку з чим, суд ухвалив
залучити КП «Будова», Управління
архітектури та містобудування ОМР та
Інспекцію ДАБК до участі у справі у
якості третіх осіб.

(т.3, а.с.267)

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Компанія «Вища школа реклами»
проводить роботи з будівництва
9-поверхового жилого будинку по
АДРЕСА_2. Зазначені роботи проводяться
на підставі дозвільних документів:
висновку Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
за № 1111/05 від 10.09.2005 p., Рішення виконкому
Одеської міської ради за № 565 від 14.09.2005
р. «Про надання ТОВ "Компанія "Вища
школа реклами" дозволу на будівництво
9-поверхового з мансардою житлового
будинку з вбудовано-прибудованими
офісними приміщеннями та підземним
гаражем за адресою: АДРЕСА_2», дозволу
Інспекції ДАБК УАМ Одеської міської
ради № 53/06 від 01.02.2006 р..

(т.3, а.с. 46, 49, 103).

Ч.1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Дане
підтверджується ч. 1 ст. 15 ЦК України,
відповідно до якої кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони
є рівними учасниками судового розгляду
та на підставі положень статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 Цивільного
кодексу України способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Зазначене підтверджується ч. 1 ст. 22 ЦК
України, згідно якої, особа, якій
завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Крім того, ч.
3 даної статті встановлено, збитки
відшкодовуються у повному обсязі,
якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.03.1992р. №6
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Тобто, для притягнення особи до
відповідальності за завдання шкоди,
необхідно встановити такі обставини,
зокрема, особу, винну у завданні шкоди,
розмір шкоди, протиправність дій особи
та причинний зв'язок між протиправними
діями та завданою шкодою.

Доводи позивачів про те, що саме в
результаті проведення будівельних
робіт погіршився технічний стан жилого
будинку АДРЕСА_1, в якому вони
проживають, належного підтвердження не
знайшли. З наданого позивачами
Висновку про зміну технічного стану
противоворотнього флігелю та
технічного стану частини
лівоворотнього флігелю будівлі по
АДРЕСА_1, що виконаний НВЦ «Екострой»,
вбачається, що причина погіршення
технічного стану противоворотнього
флігелю є комплексною та пов'язаною з
проявом природного фізичного зносу
матеріалів та конструкцій за тривалий
період експлуатації будинку без
своєчасного проведення ремонтних
робіт; локального замочування основи
фундаментів будинку атмосферними
водами та витоками з водонесучих
комунікацій будинку з наступним
проявом просадних деформацій,
зафіксованих у конструкціях;
динамічного впливу на конструкції
будинку будівельних машин, і
механізмів що працювали на
будівельному майданчику, що викликали
активізацію деформаційних процесів
при проведенні робіт з демонтажу
лівоворотнього флігеля будинку
АДРЕСА_2. Таким чином, висновком
засвідчується погіршення технічного
стану флігелю не в результаті
будівництва, а в результаті проведення
робіт з демонтажу, та з інших причин,
відповідальність за які не може бути
покладеною на ТОВ «Компанія «Вища
школа реклами». Надані позивачами
таблиці фотофіксації також не
доводять, що незадовільний стан
квартир утворився саме в результаті
будівництва, що проводилося з
порушенням будівельних норм та правил.

Відповідачем надані докази того, що до
початку будівництва ним були проведені
необхідні роботи з підсилення
двоповерхових флігелів по АДРЕСА_1, які
були рекомендовані висновком Центру
НТТМ.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивачами не
доведено та матеріалами справи не
підтверджено, що саме діями
відповідача їм завдано матеріальну
шкоду, не встановлено причинний зв'язок
між діями відповідача та наслідками, а
також, враховуючи той фактор, що
позивачами пред'явлено позов до
неналежного відповідача, про залучення
інших осіб у якості співвідповідачів
позивачі клопотань не заявляли, суд
приходить до висновку про необхідність
ухвалення рішення про відмову в
задоволенні позову.

Крім того, вимоги позивачів про
стягнення моральної шкоди у розмірі 50
000 грн. суд вважає такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав. Будівництво відповідачем
9-поверхового жилого будинку по АДРЕСА_2
є законним, оскільки проводиться на
підставі усіх необхідних дозвільних
документів. Позивачами не доведено, що
під час проведення будівельних робіт
порушувалися будівельні норми та
правила. Наданими позивачами
документами про стан їх здоров'я не
підтверджується причинний зв'язок між
будівництвом та погіршенням здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою. яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою статті.
Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок «гральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Оскільки обставини справи
свідчать про законність дій
відповідача, вимоги позивачів про
стягнення моральної шкоди є
безпідставними.

Разом з тим, згідно Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", зокрема п. 4 вказаної постанови
визначено, що у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.
Постановою передбачено, що оскільки
відшкодування моральної шкоди
регулюється законодавчими актами, то
необхідно з'ясувати характер
правовідносин сторін і встановлювати,
якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної
шкоди при даному виді правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не є
заснованими на чинному законодавстві
та такими, що задоволенню не
підлягають.

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 -
відмовити.

Апеляційна скарг на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В.Я. Бондар