Справа № 454/207/13
Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/788/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 32
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Ніткевича А.В.,

при
секретарі Данилик І.І.,

з участю з
участю представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Сокальського районного суду
Львівської області від 26 вересня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
Державного підприємства "Львіввугілля"
про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2013 року
ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом,
просить стягнути солідарно з ДП
«Львіввугілля» та ДП Шахта «Бендюзька»
141 120 грн. на його користь відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров»я під час виконання
трудових обов»язків.

Свої вимоги мотивує наступним.

З 28.09.1970 р. по 12.09.1994 р. він працював у
підземних умовах на шахті № 2
«Великомостівська» ім.50-річчя Великої
Жовтневої соціалістичної революції
комбінату «Укрзахідвугілля».

Його звільнено у зв»язку з
несумісністю виконуваній роботі по
стану здоров»я.

У зв»язку з тривалою роботою в особливо
важких та шкідливих умовах, в нього
погіршився стан здоров»я, внаслідок
чого, він неодноразово звертався за
медичною допомогою та знаходився на
стаціонарному лікуванні з діагнозом
антракосилікоз ДП ІІ ст.,
гіпертонічний синдром І ст.

Професійне захворювання виникло
внаслідок підземного пилового стажу в
вугільних шахтах. Безпосередніми
причинами професійного захворювання є:
підвищена запиленість повітря робочої
зміни, концентрація пилу, в тому числі
вміст вільного діоксиду кремнію.

Згідно медичних витягів, йому
встановлено діагноз: антракосилікоз ДП
ІІ ст., гіпертонічний синдром І ст.

17.10.1994 р. йому встановлено ІІІ групу
інвалідності та визначено 60% втрати
профпрацездатності.

Внаслідок професійного захворювання
йому завдано моральної шкоди у виді
фізичних страждань, які виразились в
наступному: він втратив
працездатність, став інвалідом,
з»явився кашель і задишка при
незначному фізичному навантаженні, він
відчуває великі незручності при
веденні домашнього
господарства,змушений докладати
додаткових зусиль для організації
життя, відчуває себе неповноцінною
людиною, присутні почуття
безвихідності та відсутні перспективи
на майбутнє.

19 липня 2013 року позивачем уточнено
позовні вимоги, де останній просив:

- позовні вимоги в частині стягнення з
ДП шахта "Бендзюська" моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров"я,
внаслідок трудового каліцтва та
професійного захворювання залишити
без розгляду;

- стягнути з ДП "Львіввугілля" на
користь ОСОБА_5 141 120 грн. відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров"я при виконанні
трудових обов"язків, внаслідок
трудового каліцтва та професійного
захворювання.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 26 вересня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив ОСОБА_5, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення,яким стягнути з ДП
"Львіввугілля" на його користь 141 120 грн
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров"я при
виконанні трудових обов"язків,
внаслідок отриманого професійного
захворювання та трудового каліцтва.

Апелянт вважає рішення суду незаконним
та необгрунтованим, таким, що винесене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з"ясуванні судом обставин, що мають
значення для справи, та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, що відповідно до ст.
309 ЦПК України є підставою для його
скасування.

Звертає увагу, що суд першої інстанції
не звернув увагу та не надав належної
оцінки нормам закону, не врахував
наслідки ушкодження його здоров'я,
тяжкість вимушених змін у його житті, а
взявши до уваги лише повідомлення ДП
"Львіввугілля" про те що, ДП
"Львіввугілля" є неналежним
відповідачем, зокрема про те, що ДП
"Шахта Бендюзька" є правонаступником
шахти № 2 "Великомостівська" (ім. 50-річчя
Великої Жовтневої соціалістичної
революції) в/о "Укрзахідвугілля" (ДХК
"Укрзахідвугілля").

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_5 до
задоволення не підлягає із наступних
підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України встановлено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з копії трудової книжки
на ім"я ОСОБА_5, встановлено, що з 28.09.1970
року його зараховано підземним
машиністом електровоза з повним
робочим днем на шахту № 2
"Великомостівська"ім. 50-річчя Великої
Жовтневої соціалістичної революції
комбінату "Укрзахідвугілля". 25 вересня
1975 року позивача переведено підземним
гірничим робітником очисного вибою
п"ятого розряду з повним робочим днем
під землею, 03 жовтня 1986 року
переведений підземним гірничим
робітником очисного вибою п"ятого
розряду з повним робочим днем під
землею, 12 вересня 1994 року ОСОБА_5
звільнений по п.2 ст. 40 КЗпП України в
зв"язку з несумісністю виконуваній
роботі.

З витягів медичних карток вбачається,
що позивач неодноразово перебував на
стаціонарному лікуванні та йому
встановлено діагноз: антракосилікоз
ДН-ІІ ст.; гіпертонічний синдром І.

Згідно акта № 53 від 19.08.1993 року, з
позивачем стався нещасний випадок на
виробництві, зокрема, падіння породи.
Причиною нещасного випадку слугувало
порушення ОСОБА_5 «Інструкції по
охороні праці для гірничого робітника
очисного забою».

З акта №816 від 06.09.1994р., вбачається, що
дане захворювання є професійним та
виникло внаслідок контакту з
вугільно-природним шахтним пилом в
концентрації вище ГДК.

Згідно акта огляду МСЕК №2960 від 17.10.1994
р., позивачу встановлено ІІІ групу
інвалідності та 60% втрати
працездатності.

Постановою ради Міністрів УРСР від
05.05.1991р. № 106, наказом МВП СРСР від 29.05.1991
р. № 60 «Про перейменування шахт
об»єднання «Укрзахідвугілля»»,
розпорядженням в/о «Укрзахідвугілля»
від 14.05.1991р. № 97 шахту ім.50-річчя Великої
Жовтневої соціалістичної революції
перейменовано в шахту № 2
«Великомостівська».

На базі шахт №1 «Червоноградська», №2
«Великомостівська», №6
«Великомостівська» шляхом об»єднання
створено шахту «Червоноградську», яка
стала правонаступником прав і
обов»язків шахт на базі яких вона
створена.

Як вбачається з наказу Міністерства
вугільної промисловості від 27.06.1996 р.
№290-а змінено організаційно правову
форму підприємства з Шахта
«Червоноградська» на Державне
відкрите акціонерне товариство (ДВАТ)
«Шахта «Червоноградська».

Наказом Міністерства палива та
енергетики від 02.02.2001р. №50 «Про
перейменування ДХК «Укрзахідвугілля»
та ДВАТ (шахт), що входять до його
складу» дане підприємство ДВАТ Шахта
«Червноградська» перейменована на
ДВАТ «Шахта «Бендюзька».

Згідно наказу Міністерства енергетики
України від 24.12.2002р. №751 «Про
реорганізацію ВАТ ДХК «Львіввугілля»»
ВАТ ДХК «Львіввугілля реорганізовано
шляхом злиття і виділення та створено
ДП «Львіввугілля».

На підставі даного наказу до складу ДП
«Львіввугілля» ввійшла ДВАТ «Шахта
«Бендюзька», вже як відокремлений
підрозділ без статусу юридичної особи.

Як вбачається з наказу Міністерства
палива та енергетики від 19.01.2006р. №30
«Про створення державного
підприємства «Шахта «Бендюзька»
шляхом виділення із складу ДП
«Львіввугілля» відокремленого
підрозділу «Шахта «Бендюзька»
створено Державне підприємство Шахта
«Бендюзька».

Пунктом 6 даного наказу визначено, що ДП
«Шахта «Бендюзька» є правонаступником
майнових прав та обов»язків Державного
підприємства «Львіввугілля»,
пов»язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу «Шахта
«Бендюзька».

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 07.08.2013р. ДП
«Шахта «Бендюзька» перебуває в даному
реєстрі, місце розташування 80084,
Львівської області, Сокальського
району, село Бендюга, керівник
(голова ліквідаційної комісії)
Ключковський Юрій Іванович. З 05.06.2006р.
підприємство перебуває в стані
припинення, за рішенням засновників.

Також судом першої інстанції
встановлено, що Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та Пенсійним
фондом позивачу, виплачується
щомісячна компенсація втрати
працездатності (регрес) та пенсія в
підвищеному розмірі.

Відмовляючи у задоволенні позову за
безпідставністю суд виходив з того, що
ДП «Львіввугілля» не може нести
відповідальність за дії іншої
юридичної особи, а саме ДП «Шахта
«Бендюзька».

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, оскільки
висновки суду відповідають обставинам
справи, а доводи апеляційної скарги
таких не спростовують.

Згідно з ст.173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено,
що відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до п.1 Правил відшкодування
власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним
органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.06.1993 року №472,
власник підприємства, установи і
організації (надалі - підприємство) або
уповноважений ним орган (надалі -
власник) несе матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків
(надалі - ушкодження здоров'я), а також
за моральну шкоду, заподіяну
потерпілому внаслідок фізичного чи
психічного впливу небезпечних або
шкідливих умов праці. Власник
звільняється від відшкодування шкоди,
якщо доведе, що шкода заподіяна не з
його вини, а умови праці не є причиною
моральної шкоди.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного
Суду України"Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» роз'яснено, що судам
необхідно враховувати, що відповідно
до ст.237-1 КЗпП за наявності порушення
прав працівника у сфері трудових
відносин (незаконного звільнення або
переведення, невиплати належних йому
грошових сум, виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я умовах
тощо), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов»язок по
відшкодуванню моральної шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності( в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.29 ЦПК України здатність
особисто здійснювати цивільні
процесуальні права та виконувати свої
обов'язки в суді (цивільна процесуальна
дієздатність) мають фізичні особи, які
досягли повноліття, а також юридичні
особи.

Відповідно до ст.30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути
фізичні і юридичні особи, а також
держава.

Відповідно до ст.ст.80, 91 ЦК України
юридичною особою, яка має цивільну
правоздатність і може бути стороною в
суді, є організація, створена і
зареєстрована у встановленому законом
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 пред'явив позов до ДП
«Львіввугілля» та ДП Шахта "Бендюзька"
про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров"я під
час виконання трудових обов"язків. 19
липня 2013 року ОСОБА_5 було уточнено
позовні вимоги, де ОСОБА_5 просив
позовні вимоги в частині стягнення з ДП
шахта "Бендзюська" моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров"я
внаслідок трудового каліцтва та
професійного захворювання залишити
без розгляду, стягнути з ДП
"Львіввугілля" на його користь 141 120 грн.
відшкодування моральної
шкоди,спричиненої ушкодженням здоров"я
при виконанні трудових обов"язків,
внаслідок трудового каліцтва та
професійного захворювання.

З копії трудової книжки ОСОБА_5
вбачається, що останній перебував у
трудових відносинах з шахтою №2
"Великомостівська" ім. 50-річчя Великої
Жовтневої соціалістичної революції
комбінату "Укрзахідвугілля".

Постановою Ради Міністрів УРСР від
05.05.1991 р. №106, наказом МВП СРСР від
29.05.1991р. №60 «Про перейменування шахт
обєднання «Укрзахідвугілля»»,
розпорядженням в/о «Укрзахідвугілля»
від 14.05.1991р. №97 шахту ім. 50-річчя Великої
Жовтневої соціалістичної революції
перейменовано в шахту №2
«Великомостівська».

На базі шахт №1 «Червоноградська», №2
«Великомостівська», №6
«Великомостівська» шляхом об»єднання
створено шахту «Червоноградську», яка
стала правонаступником прав і
обовязків шахт на базі яких вона
створена.

Як вбачається з наказу Міністерства
вугільної промисловості від 27.06.1996р.
№290-а змінено організаційно правову
форму підприємства з Шахта
«Червоноградська» на Державне
Відкрите акціонерне товариство (ДВАТ)
«Шахта «Червоноградська».

Наказом Міністерства палива та
енергетики від 02.02.2001р. №50 «Про
перейменування ДХК «Укрзахідвугілля»
та ДВАТ (шахт), що входять до його
складу» дане підприємство ДВАТ Шахта
«Червноградська» перейменована на
ДВАТ «Шахта «Бендюзька».

Згідно наказу Міністерства енергетики
України від 24.12.2002р. №751 «Про
реорганізацію ВАТ ДХК «Львіввугілля»»
ВАТ ДХК «Львіввугілля реорганізовано
шляхом злиття і виділення та створено
ДП «Львіввугілля».

На підставі даного наказу до складу ДП
«Львіввугілля» ввійшла ДВАТ «Шахта
«Бендюзька», вже як Відокремлений
підрозділ без статусу юридичної особи.

Як вбачається з наказу Міністерства
палива та енергетики від 19.01.2006р. №30
«Про створення державного
підприємства «Шахта «Бендюзька»
шляхом виділення із складу ДП
«Львіввугілля» відокремленого
підрозділу «Шахта «Бендюзька»
створено Державне підприємство Шахта
«Бендюзька».

Пунктом 6 даного наказу визначено, що ДП
«Шахта «Бендюзька» є правонаступником
майнових прав та обовязків Державного
підприємства «Львіввугілля»,
пов»язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу «Шахта
«Бендюзька».

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 07.08.2013р. ДП
«Шахта «Бендюзька» перебуває в даному
реєстрі, місце розташування 80084,
Львівської області, Сокальського
району, село Бендюга, керівник
(голова ліквідаційної комісії)
Ключковський Ю.І.. З 05.06.2006р.
підприємство перебуває в стані
припинення, за рішенням засновників.

Акт №53 від 19.08.1993 року про нещасний
випадок з позивачем на виробництві,
який стався на шахті №2
"Великомостівська", складено у зв"язку з
падінням породи, причиною якого
слуговало порушення ОСОБА_5 "Інструкції
по охороні праці для гірничого
робітника очисного забою».

Акт розслідування професійного
захворювання від 06.09.1994 року складено у
зв»язку з виконанням робіт у шкідливих
умовах на протязі стажу роботи на шахті
№2 "Великомостівська"

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги позивача. Доводи цієї
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 26 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
А.В. Ніткевич

Н.П. Крайник