2/258/1663/13 258/4109/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 258/4109/13-ц

Провадження № 2/258/1663/1317 грудня 2013
року
м. Донецьк

КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДОНЕЦЬКА

в складі: головуючого - судді
Жолтого Д. В. ,

при секретарі -
Слоквенко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі Кіровської районної у
м. Донецьку ради «про визнання права
власності на майно»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Кіровського районного суду м. Донецька
з позовом до Територіальної громади в
особі Кіровської районної у м. Донецьку
ради «про визнання права власності на
майно».

Свої вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько
позивачки ОСОБА_2, який раніше мешкав
за адресою: АДРЕСА_1.

Після його смерті залишилося спадкове
майно - квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Дана квартира належала спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право
власності на квартиру ( будинок),
виданого 22 липня 2002 року за № 4976
Представництвом Фонду державного
майна України в м. Донецьку.

Іншого спадкового майна немає. Інших
спадкоємців немає.

Позивачка своєчасно, протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини
звернулася з заявою про прийняття
спадщини в нотаріальну контору.

Однак вона не має можливості оформити
свої спадкові права.

Як вбачається з довідки БТІ м. Донецька
від 22.03.2013 року № 248705, дана квартира
станом на 31.12.2012 року в КП БТІ м.
Донецька не була зареєстрована. В
зв'язку з чим позивачка не може
отримати витяг з реєстру власності
для нотаріального оформлення своїх
спадкових прав.

Разом з тим, ОСОБА_2 був повноправним
власником даного спадкового майна з
наступних підстав.

За сучасним законодавством на
підставі ст. 1299 ЦК України дана
квартира не є спадковим майном,
оскільки не зареєстрована в КП БТІ м.
Донецька, що не дає можливості
оформили права позивачки в
нотаріальному порядку.

ОСОБА_2 постійно проживав та
користувався спадковою квартирою, в
тому числі з моменту отримання
правовстановлюючого документа -
свідоцтва про право власності від
22.07.2002 року до його смерті, оплачував
необхідні платежі, виконував
повноваження власника.

Відповідно до раніше діючого
законодавства, право власності не
виникало з моменту державної
реєстрації.

За таких обставин, позивачка просить
суд встановити факт належності ОСОБА_2
квартири за адресою: АДРЕСА_1, а також
визнати з нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Представник позивачки в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
свого довірителя підтримав, надав
пояснення, аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Представник позивача не заперечувала
проти розгляду справи за відсутності
представника відповідача. Відповідно
до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає
необхідним прийняти заочне рішення на
підставі доказів, які є в матеріалах
справи.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1,
виданого Кіровським відділом ЗАГС м.
Донецька 31.07.1974 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право власності № 4976 від 22 липня 2002
року, виданого Представництвом Фонду
державного майна України в м. Донецьку,
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, належить на праві приватної
власності ОСОБА_2.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданого Відділом
державної реєстрації актів
цивільного стану Кіровського
районного управління юстиції в м.
Донецьку 10 липня 2012 року.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 14 червня
2013 року, на день смерті ОСОБА_2
залишилось спадкове майно - квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
спадкоємицею якого є його донька
ОСОБА_1, яка у належний строк подала
заяву про прийняття спадщини за
законом до вищевказаного спадкового
майна.

Даною постановою ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі Свідоцтва про
право на спадщину за законом на спірну
квартиру, оскільки Свідоцтво про право
власності на квартиру ( будинок),
видане Представництвом Фонду
державного майна України в м. Донецьку
від 22.07.2002 року за № 4976 на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не
зареєстровано.

Як вбачається з відповіді Четвертої
донецької державної нотаріальної
контори № 4489/02-14 від 25.09.2013 року, згідно
Спадкового реєстру (спадкові справи)
від 24.09.2013 року за № 35219286 до майна
ОСОБА_2, померлогоІНФОРМАЦІЯ_1 року
спадкову справу заведено Четвертою
донецькою державною нотаріальною
конторою від 27.07.2012 року за № 663/2012. У
спадковій справі знаходиться заява про
прийняття спадщини за законом від
доньки померлого ОСОБА_1; заява про
видачу Свідоцтва про право на
спадщину за законом га грошові внески
від ОСОБА_3, яка діє від імені та в
інтересах на підставі довіреності від
доньки померлого ОСОБА_1; Свідоцтво про
право на спадщину за законом на
грошові внески, виданого Четвертою
донецькою державною нотаріальною
конторою від 11.04.2013 року за реєстровим
№ 1-282 на ім'я доньки померлого ОСОБА_1.

Відповідно до довідки КП БТІ м.
Донецька № 248705 від 22.03.2013 року,
відповідно до архівних даних КП Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька,
інвентаризаційної справи, право
власності на нерухоме майно, станом на
31.12.2012 року, за адресою: АДРЕСА_1, не
зареєстровано. Відповідно до
інвентаризаційної справи за адресою:
АДРЕСА_1 була проведена технічна
інвентаризація в 2002 році.
Правовстановлюючих документів до
реєстрації в КП БТІ м. Донецька надано
не було. Паспортних ( анкетних)
свідчень про власника нерухомого майна
в КП БТІ м. Донецька немає.

Відповідно до п. 4 Заключних та
перехідних положень, Цивільний кодекс
України 2004 року застосовується до
цивільних правовідносин, які виникли
після набрання ним чинності. Відносно
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільного кодексу
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав та
обов'язків, які виникли або
продовжують існувати після набрання
чинності цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про власність» від 07.02.1991 року
об'єктами права приватної власності є,
зокрема, квартири.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про власність» право власності на
квартиру набувається, зокрема шляхом
викупу або за іншими обставинами,
передбаченими законодавством України.

Відповідно до ст.. 128 ЦК УРСР 1963 року
право власності виникає з моменту
передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором.

ОСОБА_2 постійно проживав та
користувався спадковою квартирою, в
тому числі з моменту отримання
правовстановлюючого документа -
свідоцтва про право власності від
22.07.2002 року до його смерті, оплачував
необхідні платежі, виконував
повноваження власника.

Таким чином, право власності на
домоволодіння виникло у ОСОБА_2 з
моменту отримання свідоцтва про право
власності на квартиру, в зв'язку з чим
позивачка має право спадкування
даного майна.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1,
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
128 ЦК УРСР, ст.. 1261,1270 ЦК України, ст.ст. 3,
10, 60, 119 - 121, 212 - 215, 224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Кіровської районної у м. Донецьку ради
«про визнання права власності на
майно» - задовольнити.

Встановити факт належності на праві
власності ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, квартири за адресою:
АДРЕСА_1, за його життя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Д. В.
Жолтий