Справа № 336/8012/13-ц
Пр. № 2/336/107/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого
судді Щасливої
О.В.,

при секретарі

Морозової В.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжі
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом
про визнання відповідача таким, що
втратив право користування
приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1, яка
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

В позові вказали, що їм на
підставі свідоцтва № 4731 про право
власності на житло від 31.03.1997 року
належить по 1/3 частині зазначеної
квартири. Крім того, позивачці ОСОБА_1
належить ще 1/3 частина на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 29.11.2000 року № 4-3143.
Відповідач є онуком позивачки ОСОБА_1 і
повнолітнім сином ОСОБА_2

У 2009 році ОСОБА_3 виїхав з квартири та
вивіз всі свої речі, також обіцяв
добровільно припинити свою реєстрацію
в спірній квартирі, але до теперішнього
часу зазначені дії не вчинив.

Перебування відповідача на
реєстраційному обліку в належній
позивачам квартирі створює перешкоди у
здійсненні ними права власності,
спричиняє збитки через необхідність
сплати житлово-комунальних послуг
виходячи із кількості зареєстрованих
осіб, тому вони просять визнати ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
зазначеною квартирою, оскільки він не
мешкає в ній без поважних причин понад
встановлені законом строки.

В судовому засіданні представник
позивачів - адвокат ОСОБА_4 підтримала
вимоги позову.

Належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи,
відповідач до суду не з'явився з
невідомих причин. Заперечень проти
позову не надав.

За згаданих обставин за згодою
представника позивачів суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи у відповідності до ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення
представника позивачів, суд доходить
висновку про обґрунтованість позову та
необхідність його задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачам на
підставі свідоцтва № 4731 про право
власності на житло від 31.03.1997 року
належить по 1/3 частині зазначеної
квартири. Крім того, позивачці ОСОБА_1
належить ще 1/3 частина на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 29.11.2000 року № 4-3143. В
квартирі зареєстрований ОСОБА_3, який
фактично в ній не проживає з 2009 року.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК
власник жилого будинку має право
використовувати помешкання, зокрема,
для власного проживання, проживання
інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в
силу ст. 395 ЦК України відноситься,
зокрема, право користування, а в силу
ст. 401 ЦК право користування чужим
майном (сервітут) може бути встановлене
щодо нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про
позбавлення відповідача права
користування належним позивачам
житлом на користь позивачів, суд
виходить з того, що існування цього
права може бути зумовлене його
реалізацією, тобто постійним
проживанням в житлі.

Між тим судом встановлено, що
відповідач впродовж п'яти років в
квартирі не мешкає.

Перебування ОСОБА_3 на реєстраційному
обліку створює для позивачів перешкоди
у здійсненні повною мірою права
власності, яке з урахуванням
встановлених обставин та наведених
норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» підставою
для знаття з реєстрації є, зокрема,
остаточне рішення суду про позбавлення
права користування житловим
приміщенням або про виселення.

У зв'язку з викладеним право позивачів,
як вже зазначено, підлягає захисту в
обраний ними спосіб.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 395, 401,
405 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 60, 212-215, 292, 294
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання в суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів після його проголошення, а
особами, які беруть участь у справі, але
не були присутні в залі судового
засідання під час проголошення
рішення, - в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
ним протягом десяти днів після
отримання копії рішення.

Суддя

О.В. Щаслива