Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді: - Ковальчук
Н.М.,

суддів - Рожина Ю.М.,
Григоренка М.П.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю представника позивача - Пухи
Д.А.,

відповідачки -
ОСОБА_3,

представника відповідачки -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Національного університету водного
господарства та природокористування
на рішення Рівненського міського суду
від 4 грудня 2013 року у справі за позовом
Національного університету водного
господарства та природокористування
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за проживання в гуртожитку та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Національного університету водного
господарства та природокористування
про скасування абзацу №1 Примітки до
наказу №146 від 17.03.2011 року, абзацу 1
Примітки до наказу № 395 від 22.07.2011 року,
абзац № 1 Примітки до наказу № 93 від
10.02.2012 року та зобов"язання зробити
перерахунок,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 4 грудня 2013 року первинний та
зустрічний позови не задоволенні.

Вважаючи рішення суду в частині
відмови в задоволенні первинного
позову таким, що постановлене з
порушенням норм процесуального права
та без належного дослідження судом
матеріалів справи, Національний
університет водного господарства та
природокористування( далі НУВГП)
оскаржив його в апеляційному порядку. В
поданій апеляційній скарзі зазначає,
що місцевий суд, відмовляючи у
задоволенні первинного позову, не
врахував норми Примірного положення
про гуртожитки, що регулюють плату за
проживання в гуртожитках. Послуги
проживання в гуртожитках є одним із
видів платних послуг, що надаються
державними навчальними закладами на
підставі п.4 розділу 8 Переліку платних
послуг, які можуть надаватись
державними навчальними закладами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 січня 1997 року
№ 38. Конкретний розмір плати за
проживання в гуртожитках
встановлюється керівництвом вищого
навчального закладу і розраховується
відповідно до законодавства, тарифів,
порядку розрахунків за комунальні
послуги залежно від рівня комфортності
житла. Гуртожиток, в якому проживає
ОСОБА_3 розрахований для проживання
студентів на ліжко-місце з санітарною
нормою 6 кв.м на одну людину. ОСОБА_3
займає дві кімнати, які передбачені
для заселення п"яти студентів і не є
відособленим приміщенням, тому, є
незаконним висновок, що плата за
користування гуртожитком сім"ї ОСОБА_3
має бути встановлена по ставках
квартирної плати для гуртожитків
державного та громадського житлового
фонду. З наведених підстав просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову НУВГП.

Рішення суду про відмову в
задоволенні зустрічного позову не
оскаржувалось, а тому, рішення суду в
цій частині перегляду в апеляційному
порядку не підлягає.

________________________________________________________________________
___________________________________________

Справа № 569/1499/13-ц
Головуючий у 1
інстанції - Крижова О.Г.

Провадження № 22-ц 787/143/2014

Доповідач - Ковальчук Н.М.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
кімнати АДРЕСА_1 перебувають у
відособленому користуванні
відповідачки, а нарахування
заборгованості за проживання в цих
кімнатах проводилось з порушенням
вимог п.38 постанови Ради Міністрів
УРСР № 208 від 03.06.1986 "Про затвердження
Примірного положення про
гуртожитки"(далі Постанови), оскільки,
ця заборгованість не може
нараховуватись за кількість займаних
ліжко-місць.

З даним висновком суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
суду погодитись не може .

Судом встановлено: на балансі
позивача знаходиться гуртожиток, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1
Безпосереднє обслуговування цього
гуртожитку здійснюється НУВГП.

Відповідно до обставин,
встановлених рішенням Рівненського
міського суду від 8 грудня 2006 року, яке
є чинним, ОСОБА_3, як молодий
спеціаліст, 20 серпня 1991 року була
зарахована на посаду лікаря-терапевта
здоровпункта НУВГП, у зв"язку з чим
поселена в гуртожиток АДРЕСА_1 і їй, як
одинокій матері, надано житло, що
складалось з двох кімнат. На іншу
роботу в Рівненську обласну дитячу
лікарню переведена у липні 1994 році.
(а.с.39-41).

На підставі розпорядження ректора
НУВГП від 28.11.2008 року № 69, ОСОБА_3
виданий ордер від 22.12.2008 року № 402, і їй
надано право зайняти з дочкою до 30
червня 2009 року кімнати АДРЕСА_1

У січні 2013 року НУВГП звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3, та,
доповнивши позовні вимоги, просив
стягнути з відповідачки 5348,89 грн. в
рахунок погашення заборгованості за
проживання її та членів її сім"ї в
кімнатах АДРЕСА_1 оскільки
відповідачка оплату за проживання по
встановленим тарифам не сплачує

Будівля АДРЕСА_1 має статус
гуртожитку, призначеного для
проживання студентів. Ця обставина
підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, а саме:
інвентарною карткою обліку основних
засобів у бюджетних установах,
розпорядженням міського голови від
31.03.2003 року про надання дозволу на
реконструкцію гуртожитку під житловий
будинок та висновком комплексної
державної експертизи по робочому
проекту реконструкції гуртожитку. На
даний час реконструкція гуртожитку не
проведена.

Відповідачка проживає у вказаних
кімнатах з дочкою, зятем та онукою.

Фактично ОСОБА_3 займає п"ять
ліжко-місць, на які приходиться по 6
кв.м., та додаткових 14,6 кв.м., оскільки
загальна площа займаної кімнати
складає 44,5 кв.м.

Відповідно до наказу
по НУВГП від 22.07.2009 року № 343 „Про
оплату за проживання в гуртожитках
НУВГП на 2009-2010 роки" вартість 1
ліжко-місця в гуртожитку складає 103 грн
в місяць.

Наказом № 146 від 17 березня 2011 року
на 2011 рік плата в гуртожитку АДРЕСА_1
для сторонніх осіб встановлена 125 грн
в місяць за 1 ліжко-місце (а.с.42,52).

Наказом № 93 від 10 лютого 2012 року
на 2012 рік плата в гуртожитку АДРЕСА_1
для сторонніх осіб встановлена 145 грн
в місяць за 1 ліжко-місце(а.с.42,51)

Виходячи з цього та п.12
Постанови, згідно якого жила площа в
гуртожитку надається в розмірі не
менше 6 кв.м. на одну особу, відповідачці
нараховано плату за проживання у
кімнатах, що фактично зайняті.

З довідки-розрахунку,
наданої позивачем, вбачається, що
відповідачка проводить оплату за
проживання у кімнатах АДРЕСА_1
гуртожитку не у повному обсязі, у
зв'язку з чим у останньої перед НУВГП
виникла заборгованість, розмір якої, з
урахуванням сплачених ОСОБА_3 сум,
станом на 29 березня 2013 року складає 5348,89
грн.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що вимоги позову про стягнення
із ОСОБА_3 на користь НУВГП
заборгованості з оплати за проживання
та комунальних послуг у розмірі 5348,89
грн являються законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, оскільки
відповідачка займаючи у гуртожитку
позивача п"ять ліжко-місць та 14,6
нежитлових квадратних метрів, оплату
за проживання та отримані комунальні
послуги в повному обсязі не здійснює, у
добровільному порядку суму
заборгованості не погашає, у зв'язку з
чим у НУВГП виникло право на звернення
до суду із відповідним позовом.

Не заслуговують на
увагу доводи апеляційної скарги про те,
що плата за займане ОСОБА_3 житло має
нараховуватись відповідно до абз.2 п.38
Постанови.

Відповідачка-позивачка не надала
до суду жодного доказу, який би
підтвердив доводи про те, що кімнати,
які вона займає, є відособленим
(відокремленим) у встановленому
законом порядку приміщенням (п.4
постанови Ради Міністрів УРСР № 208 від
03.06.1986 "Про затвердження Примірного
положення про гуртожитки").

Отже, рішення суду ухвалено із
порушенням вимог матеріального закону,
а тому, на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог НУВГП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені останнім та документально
підтверджені судові витрати, а саме
судовий збір у розмірі 321,46 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Національного
університету водного господарства та
природокористування задовольнити.

Рішення Рівненського міського
суду від 4 грудня 2013 року скасувати в
частині відмови в задоволенні позову
Національного університету водного
господарства та природокористування
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за проживання в гуртожитку та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Національного університету
водного господарства та
природокористування до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
проживання в гуртожитку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Національного університету водного
господарства та природокористування
п"ять тисяч триста сорок вісім гривень
89 копійок .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Національного університету водного
господарства та природокористування
судовий збір у розмірі триста двадцять
одну гривню 46 копійок судових витрат

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді: підпис
Рожин Ю.М.

підпис
Григоренко М.П.

Згідно:суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.