АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/3095/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

-
Слободянюк С.В.

при секретарі - Кучер
Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи»

на рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року в
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання кредитора
таким, що прострочив прийняття
виконання зобов'язання за договором

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулося в суд з позовом
до відповідача про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Свої вимоги мотивувало тим, що йому
належить право вимоги до боржника
ОСОБА_2 за кредитним договором від
23.07.2008 № 2615/0708/71-064 на підставі Договору
факторингу від 28.11.2012 року, укладеного з
ТОВ «ФК «Вектор Плюс», до якого, в свою
чергу, таке право вимоги перейшло за
Договором факторингу від 28.11.2012 року,
укладеного з ПАТ «Сведбанк» (який є
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
та змінило найменування з ВАТ
«Сведбанк» на ПАТ «Сведбанк»).

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором від 23.07.2008 № 2615/0708/71-064, 23.07.2008
року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був
укладений Іпотечний договір №
2615/0708/71-064-Z-64, відповідно до якого
відповідач передала банку в іпотеку
належну їй на праві власності квартиру
АДРЕСА_1

Банк виконав зобов'язання по
кредитному договору, проте відповідач
неналежно виконувала взяті на себе
зобов'язання, в результаті чого станом
на 23.06.2013 року утворилася прострочена
заборгованість в сумі 177 947,25 дол. США, що
за курсом НБУ на дату розрахунку
дорівнює - 1 422 332,37 грн. та складається з:
заборгованості за кредитом - 92 144,00 дол.
США, що за курсом НБУ на дату розрахунку
складає - 736 506,99 грн., по відсотках - 38
087,17дол. США, що за офіційним курсом НБУ
на дату розрахунку складає - 304 430,75 грн.
та пені в розмірі 47 716,08 дол. США, що за
курсом НБУ на дату розрахунку складає -
381 394,63 грн.

Ним були направлені письмові вимоги
про необхідність погашення
заборгованості за кредитним договором
та попередження про можливість
звернення стягнення на предмет
іпотеки, проте зазначені вимоги були
залишені без задоволення.

Просило суд звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що
належить відповідачці на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 23 липня 2008 року в реєстрі № 7802 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 23.07.2008 №
2615/0708/71-064, укладеним між ПАТ «Сведбанк»
та ОСОБА_4, яка станом на 23.06.2013 року
складає 1 422 332,37 грн., шляхом проведення
прилюдних торгів згідно Закону України
«Про виконавче провадження»,
встановивши початкову ціну предмету
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності /незалежним
експертом на стадії оцінки майна.

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зустрічним позовом про
визнання кредитора таким, що
прострочив прийняття виконання
зобов'язання за договором.

В обґрунтування зустрічних вимог
посилалася на те, що ТОВ «Кредитні
ініціативи» не вчинило жодної дії,
спрямованої на те, щоб вона виконала
умови кредитного договору (не надало їй
доказів на підтвердження переходу прав
кредитора у зобов'язанні, не відкрило
рахунок для можливості погашення
кредиту у валюті, не надала розрахунок
заборгованості).

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року в
задоволенні позову ТОВ «Кредитні
ініціативи» та зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ТОВ
«Кредитні ініціативи» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
задоволення його позову в повному
обсязі.

Зазначає, що ним доведено не виконання
умов кредитного договору відповідачем
та безспірність суми заборгованості
перед ним.

Зауважує, що відповідач ніяким чином не
позбавлений виконувати свої
зобов'язання за кредитним договором, а
той факт, що він не відкрив для
відповідача валютний рахунок - не
впливає на виконання боржником своїх
зобов'язань. Крім того, позичальнику
було направлено повідомлення про зміну
кредитора, в якому були вказані
реквізити для здійснення оплати.

Посилання суду на відсутність в
кредитному договорі обов'язку
позичальника щодо конвертації валюти,
спростовується п.3.5. кредитного
договору, згідно якого передбачено
право здійснювати списання коштів на
рахунках позичальника для погашення
кредиту як в національній, так і в
іноземній валюті. При цьому банк
самостійно здійснює конвертацію
списаних коштів у валюту зобов'язання.

Крім того, воно зареєстровано як
фінансова установа відповідно до
свідоцтва про реєстрацію від 15.11.2011
року. Додатком до відповідного
свідоцтва № 214 серія ФК, передбачено
здійснення фінансових послуг без
отримання ліцензій або дозволів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» суд
першої інстанції підставно виходив з
їх недоведеності та необґрунтованості
з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23.07.2008 року між
ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений
Кредитний договір №2615/0708/71-064, з
подальшим внесенням до нього змін та
доповнень, за умовами якого банк
зобов'язався надати позичальнику
кредит у сумі 93 000,00 доларів США 00
центів, а позичальник зобов'язався
повернути наданий кредит і сплатити
проценти за користування в сумі, строки
та на умовах, які по передбачені
кредитним договором (а.с.7-15).

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором, 23.07.2008 року між ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений
Іпотечний договір № 2615/0708/71-064-Z-64,
відповідно до якого ОСОБА_2 передала
Банку в іпотеку належну їй на праві
власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.16-18).
Сторони оцінили вищезазначений
предмет іпотеки в 596 236,00 грн.

Сторонами не заперечується, що банк
свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надавши відповідачу кредит у сумі 93 000,00
дол. США.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ
«ФК «Вектор Плюс» було укладено
договір факторингу, за умовами якого
останньому було передано права
грошової вимоги банку щодо погашення
заборгованостей з боржників, які
виникли, а також ті, які можуть
виникнути в майбутньому на підставі
кредитних договорів (а.с.37-39).

28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено
договір факторингу, за умовами якого
останньому було передано права
грошової вимоги банку щодо погашення
заборгованостей з боржників, які
виникли, а також ті, які можуть
виникнути в майбутньому на підставі
кредитних договорів (а.с.40-48).

Також, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор
Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи»
укладено нотаріально посвідчений
договір про передачу прав за іпотечним
договором № 2615/0708/71-064-Z-64 (а.с.50-51).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив
зокрема з недоведеності розміру
заборгованості відповідача.

Так, в матеріалах справи міститься
повідомлення ПАТ «Сведбанк» від 14.12.2012
року за вих. № 0014011 про відступлення
права грошової вимоги до ТОВ «ФК
«Вектор Плюс», направленого ОСОБА_2,
згідно якого станом на 28.11.2012 року
розмір заборгованості ОСОБА_2 за
кредитним договором №2615/0708/71-064
становив: по основній сумі кредиту - 2 271,
75 дол. США; заборгованість за
процентами 187, 12 дол. США і нарахована
пеня в сумі 790, 27 дол. США (а.с.124).

Таким чином, згідно зазначеного
повідомлення, на момент передачі права
вимоги за Договором факторингу від
28.11.2012 року, від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ
«ФК «Вектор Плюс», заборгованість
відповідача за кредитним договором
становила 3 249,14 дол. США.

Разом з тим, звертаючись до суду з
позовом, ТОВ Кредитні ініціативи»
посилалось на існування
заборгованості в розмірі 177 947,25 дол.
США, що за курсом НБУ на дату розрахунку
складає - 1 422 332,37 грн. та складається з:
заборгованості за кредитом - 92 144,00 дол.
США, що за курсом НБУ на дату розрахунку
складає - 736 506,99 грн., по відсотках - 38
087,17дол. США, що за офіційним курсом НБУ
на дату розрахунку складає - 304 430,75 грн.
та пені в розмірі 47 716,08 дол. США, що за
курсом НБУ на дату розрахунку складає -
381 394,63 грн. (а.с.29).

Судом вірно зауважено, що наданий
позивачем витяг з Реєстру
заборгованостей боржників до Договору
факторингу від 28.11.2012 року, укладеного
між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи», згідно якого
заборгованість ОСОБА_2 за кредитним
договором станом на 28.11.2012 року
становить 160 993, 08 дол. США є не належним
доказом, оскільки суперечить
повідомленню ПАТ «Сведбанк» від 14.12.2012
року за вих. № 0014011 та зазначений витяг
підписаний аналітиком ТОВ «Кредитні
ініціативи» ОСОБА_5, що є не
припустимим, оскільки підпис та
відтиск печатки ТОВ «ФК «Вектор Плюс»
відсутній (а.с.170).

Крім того, позивачем не надано іншого
реєстру заборгованості ОСОБА_2 за
кредитним договором, зокрема до
договору факторингу укладеного 28.11.2012
року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК
«Вектор Плюс».

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суд першої
інстанції про те, що позивачем не
надано доказів переходу до нього прав
вимоги до ОСОБА_2 в іншому розмірі, аніж
зазначено в повідомленні ПАТ
«Сведбанк» від 14.12.2012 року.

Таким чином розмір заборгованості
ОСОБА_2 в сумі 177 947,25 дол. США, що за
курсом НБУ на дату розрахунку складає -
1 422 332,37 грн., є недоведеним.

В апеляційному суді представник
позивача підтвердив той факт, що реєстр
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором суду першої інстанції не
надавалися, а відтак вони не могли бути
предметом судового розгляду.

При цьому слід зазначити, що справа
перебуває в провадженні судів з 28
серпня 2013 року і позивачі мали
можливість надати такі документи

Такі реєстри не були додані до
апеляційної скарги, що позбавило суди
можливості визначити дійсну
заборгованість відповідача за
кредитним договором, оскільки наданий
позивачем розрахунок суттєво
відрізняється від розрахунку
заборгованості, зазначеному у довідці
банку, як сторони кредитного договору.

Також суд вірно застосував пункт 41
Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ яким передбачено, що при
вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна. Оскільки вказане
положення закону є оціночним, то суд
має належним чином його мотивувати та
врахувати загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність (пункт 6
частини першої статті 3 ЦК)

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що непідтверджений
належними доказами розрахунок
заборгованості відповідача за
Кредитним договором не може бути
доказом того, що обраний позивачем
спосіб захисту свого права шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
вартістю в 596 236, 00 грн. є співмірним з
наявною заборгованістю відповідача
внаслідок порушення нею умов
кредитного договору.

Таким чином відмова суду в задоволенні
позову ТОВ «Кредитні ініціативи» з цих
підстав є обґрунтованою.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось та набуло законної сили.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: