І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2014 року
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого: судді
Калюжної В.В., при секретарі: Марусій
І.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Третя Запорізька
державна нотаріальна контора про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини. В обґрунтування позовних
вимог позивач вказала наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся
позивача, ОСОБА_3. Після смерті бабусі
відкрилася спадщина за законом у
вигляді грошових вкладів та частки в
квартирі АДРЕСА_1. Про смерть бабусі
позивач дізналася з повідомлення
Третьої Запорізької державної
нотаріальної контори, направленого на
її адресу, згідно якого вона є
спадкоємцем після смерті бабусі та
пропустила строк для звернення із
заявою про прийняття спадщини та було
запропоновано звернутися до суду з
заявою про визначення додаткового
строку для її прийняття. Отримавши
зазначене повідомлення від
нотаріальної контори позивач
надіслала на адресу нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
після смерті бабусі. Позивач є
спадкоємцем відповідно до ст. 1266 ЦК
України, іншим спадкоємцем після
смерті бабусі є Відповідач по справі.
Позивач зазначає, що підставою для
звернення до суду є те, що вона не
змогла прийняти спадщину та звернутися
з відповідною заявою до нотаріальної
контори своєчасно, так як не мала
відомостей про смерть бабусі. З
урахуванням поважності причини
пропуску строку на прийняття спадщини,
просила визначити їй додатковий строк
для прийняття спадщини.
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала на
підставах, викладених у позові, просить
суд позов задовольнити. Представник
позивача пояснила, що батько позивача
ОСОБА_4 помер, коли позивачу було три
роки. Позивач народилася та постійно
проживає в Російській Федерації і є
громадянкою іншої держави, останній
раз Позивач приїздила до м. Запоріжжя у
1985 році. Стосунки позивача з ріднею
батька припинені через сімейні
обставини. Згідно заяви, з якою
відповідач звернулася до нотконтори
після смерті ОСОБА_3 вбачається, що вона
подана за дванадцять днів до спливу
шестимісячного строку для прийняття
спадщини та в ній не зазначено про ще
одного спадкоємця -позивача.
Відповідач до позивача не дзвонила та
не повідомляла про смерть бабусі, більш
того, відповідач взагалі не знала
номер телефону позивача.
Відповідач ОСОБА_2 та її представники в
судовому засіданні та згідно наданих
суду письмових заперечень просили
відмовити у задоволенні позову з
підстав необґрунтованості доводів.
Відповідач пояснила суду, що Позивач
була повідомлена про смерть бабусі, нею
особисто по телефону, що можуть
Представник третьої особи - Третьої
Запорізької державної нотаріальної
контори до судового засідання не
з'явився, суду надано заяву про розгляд
справи за відсутності представника
третьої особи, не заперечують проти
розгляду справи згідно Законодавства
Заслухавши пояснення сторін у справі
та їх представників, свідків, а також
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270
ЦК України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.
Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
Встановлено, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
06.10.2008 року, актовий запис № 8933, виданим
Запорізьким міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Запорізькій області.
Позивач є онукою померлій, оскільки
ОСОБА_4, батько позивача, був сином
померлій та який ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серія НОМЕР_2, виданим
Шевченківським ЗАГС м. Запоріжжя 24.02.1979
року, актовий запис № 986 .
Родинні відносини ОСОБА_4 з ОСОБА_3 в
суді визнала відповідач, тому
зазначені обставини на підставі ч. 1 ст.
61 ЦПК України є визнаними та
доказуванню не підлягають.
Родинні відносини позивача з батьком
ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_3, виданим
Тарасівською сільською радою
Пушкінського району Московської
області 01.10.1975 року, актовий запис № 74.
Згідно свідоцтва про шлюб серія №
НОМЕР_4, виданого відділом ЗАГС м.
Корольова Головного Управління ЗАГС
Московської області, актовий запис №
1286, вбачається, що 27.11.2004 року позивач
зареєструвала шлюб та отримала
Отже, позивач є спадкоємцем за законом
після смерті ОСОБА_3 у відповідності до
Відповідач ОСОБА_2 є дочкою
спадкодавця, та є спадкоємцем першої
черги за законом після її смерті.
За життя ОСОБА_3 заповіту не складала,
що підтверджується копією витягу зі
спадкового реєстру від 24.03.2009 року.
Відповідно до спадкової справи за №
152/2009, відкритої після смерті ОСОБА_3,
до нотаріальної контори 24.03.2009 року,
тобто за 12 днів до спливу
шестимісячного строку для прийняття
спадщини звернулася відповідач -
ОСОБА_2, донька померлої, з заявою на
прийняття спадщини від 21.03.2009 року за р.
№ 513, в якій інших спадкоємців не
Лише згідно додаткової заяви
відповідача до нотконтори від 21.08.2013
року, зазначено про Позивача, як
спадкоємця після смерті ОСОБА_3 та
вказано адресу проживання позивача.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус, який одержав від
спадкоємців повідомлення про
відкриття спадщини, зобов'язаний
повідомити про це тих спадкоємців,
місце проживання або роботи яких йому
відоме. Нотаріус може також
зробити виклик спадкоємців шляхом
публічного оголошення або
повідомлення про це у пресі.
Листом від 22.08.2013 року позивач
повідомлена Третьою Запорізькою
державною нотаріальною конторою про
те, що відкрилася спадщина після смерті
ОСОБА_3 - бабусі позивача та позивач
відповідно до ст. 1266 ЦК України є
спадкоємцем за законом і пропустила
строк для звернення із заявою про
прийняття спадщини та було
запропоновано звернутися до суду з
заявою про визначення додаткового
строку для її прийняття.
09.09.2013 року позивач звернулася до
нотконтори за оформленням заяви на
прийняття спадщини після смерті бабусі
р. № 6-5607, яка надійшла до Третьої
Запорізької державної нотаріальної
контори 30.09.2013 року.
З матеріалів справи вбачається, що
позивач свій намір щодо прийняття
спадщини підтверджує наступними діями,
які виражені в поданні заяви на
прийняття спадщини, видала довіреність
на ім'я свого чоловіка для отримання
необхідних документів для
нотаріальної контори та направила його
до м. Запоріжжя, щоб отримати усі
необхідні документи для отримання нею
спадщини, звернулася до суду з позовом.
За клопотанням представника
відповідача суд допитав свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак зазначені свідки
не змогли підтвердити суду факт
оповіщення відповідачем позивача щодо
смерті ОСОБА_3, оскільки кожен з свідків
надав пояснення, які є суперечливими
між собою та поясненнями відповідача
ОСОБА_2 Свідки також посилалися на те,
що не пам'ятають усіх подій на день
смерті ОСОБА_3, позивача не знають та
особисто з нею не розмовляли, тому суд
не може прийняти пояснення зазначених
свідків в якості доказу повідомлення
Позивача про смерть бабусі та оцінює
Суд не може прийняти як доказ, який
підтверджує обізнаність позивача про
смерть бабусі, заяву від доньки
відповідача - ОСОБА_7 від 13.01.2014 року,
оскільки зазначена особа не
викликалася в якості свідка та не
попереджена про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивих пояснень.
Інших доказів, які б свідчили про
повідомлення Позивача про смерть
спадкодавця протягом встановленого
строку на прийняття спадщини
Відповідачем суду не надано.
Згідно положень ч. 1, ч. 2 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього
Кодексу.Докази подаються сторонами та
іншими особа, які беруть участь у
справі.
Проте, згідно вимог зазначених в статті
60 ЦПК України, наведені причини
поважності пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини,
відповідачем не спростовані.
Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України,
за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
Таким чином, якщо спадкоємець
пропустив шестимісячний строк для
подання заяви про прийняття спадщини з
поважних причин, закон гарантує йому
право на звернення до суду з позовом
про визначення додаткового строку на
подання такої заяви.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» вирішуючи питання
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини, при цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом встановлено, що позивач у
встановлений законом шестимісячний
строк не звернулася із заявою до
нотаріуса з метою прийняття спадщини
через те, що не знала про смерть бабусі
та дізналася про це лише з повідомлення
Третьої Запорізької державної
нотаріальної контори у вересні 2013 року.
Вирішуючи спір, суд враховує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини та виходить з того,
що строк на прийняття спадщини
пропущено з поважних причин,
пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій,
оскільки Позивач не була обізнана про
смерть спадкодавця до вересня 2013 року,
тоді як шестимісячний строк на подачу
заяви завершився 05.04.2009 року.
Доводи позивача підтверджені
сукупністю наявних у справі письмових
доказів і Відповідачем жодним чином не
спростовані, що є підставою для
визначення додаткового строку на
звернення до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.
Враховуючи вище викладене, а також те,
що позивач не є громадянкою України,
постійно проживає у Росії, суд вважає
можливим надати позивачу додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, визначивши його в три місяці,
оскільки такий строк буде достатнім
для реалізації позивачем свого права у
відповідності з нормами ст.1272 ЦК
Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Третя Запорізька державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
додатковий строк у 3 (три) місяці для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3, яка померла
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Калюжна В.В.