Придніпровський районний суд
Справа № 711/1319/14-ц
У Х В А Л А

21 лютого 2014 року
м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного
суду м.Черкаси Михальченко Ю.В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення доказів та витребування
доказів по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
доньки, -

встановив:

17.02.2014 ОСОБА_1 звернувся до
Придніпровського районного суду
м.Черкаси з заявою про забезпечення
доказів в порядку ст.133 ЦПК України та
витребування доказів в порядку ст.137
ЦПК України, а саме: забезпечити докази
шляхом накладання арешту на рахунки
позивачки ОСОБА_2 в ПАТ «Приватбанк».
Витребувати від ПАТ «Приватбанк»
довідку про наявність рахунків у
ОСОБА_2, суми коштів на них та рух
зазначених коштів. Винести рішення
суду про перерахування коштів з
рахунків позивачки на рахунок ОСОБА_3.
Мотивуючи свою заяву наступним, на
протязі 15 років він систематично в
повному обсязі сплачував аліменти
позивачці ОСОБА_2 на утримання дочки
ОСОБА_3. Але ці кошти до неповнолітньої
Крістіни не доходили. Позивачка
замість того, щоб використовувати
кошти з аліментів на утримання
неповнолітньої дочки розміщала їх на
своїх депозитах в ПАТ»Приватбанк», про
що він виклав в своїх запереченнях на
позовну заяву позивачки. Тільки за час
навчання дочки в державному бізнес
коледжі з 01 вересня 2011 р. по 12 червня 2012
р., а з 12 червня 2012 р. по теперішній час в
приватному коледжі
Східноєвропейського університету,
куди мама перевела дочку таємно без
його згоди, щоб запобігти відрахуванню
за неуспішність, ним виплачено
позивачці аліментів на суму 23703,68 грн.
Від цієї суми аліментів позивачка
сплатила за навчання дочки 13350 грн., а
10353,68 грн., які залишилися у позивачки
від аліментів, які вона повинна була
використати на утримання дочки напевно
також осіли на банківських рахунках
позивачки. Такий висновок - припущення
робить тому, що Крістіну він практично
утримував сам: одівав, годував, носив
щодня сніданки і обіди їй на роботу
(майже рік вона працювала офіціанткою),
бо мама кошти їй не давала навіть на
проїзд. Він також брав на себе
додаткові витрати: оплатив дорогу
операцію та лікування зубів та інше.
Кошти на ці витрати він відривав від
своєї грудної доньки, а сам просив
допомоги у батьків-пенсіонерів.
Враховуючи, що отримати інформацію про
рахунки позивачки в ПАТ «Приватбанк» є
неможливим, а ці докази є дуже
важливими, так як свідчать про крадіжку
шляхом шахрайства дитячих коштів і в
будь-який час позивачка може зняти їх з
рахунків, просив заяву задовольнити

В судове засідання позивач та
відповідач не з'явились, належним чином
були повідомлені про час і місце
розгляду заяви, причина неявки суду не
відома.

Вивчивши вимоги в заяві про
забезпечення позову та витребування
доказів, суддя вважає, що дана заява
підлягає до часткового задоволення, а
саме в частині витребування доказів, з
ПАТ «Приватбанк» довідки про наявність
рахунків у ОСОБА_2, суми коштів на них та
рух зазначених коштів підлягає до
задоволення, а в частині накладання
арешту на рахунки позивачки ОСОБА_2 в
ПАТ «Приватбанк» необхідно відмовити
з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.133 ЦПК України
«Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є
допит свідків, призначення експертизи,
витребування та (або) огляд доказів, у
тому числі за їх місцезнаходженням. У
необхідних випадках судом можуть бути
застосовані інші способи забезпечення
доказів.»

Відповідно до ст.137 ЦПК України, у
випадках, коли щодо отримання доказів
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, є складнощі, суд за
їх клопотанням зобов'язаний
витребувати такі докази. Клопотання
про витребування доказів має бути
подано до або під час попереднього
судового засідання, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті із долученням
відомостей про неможливість
отримання таких доказів особисто
стороною або іншою особою, яка бере
участь у справі.

Таким чином, чинним законодавством
України, не передбачений такий вид
забезпечення доказів, як накладення
арешту на банківські рахунки.
Накладення арешту передбачено, як
різновид забезпечення позову у
відповідності до ст.151,152 ЦПК України, з
відповідним обґрунтуванням виду
забезпечення позову, необхідністю
доведення, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у випадку винесення його на
користь позивача.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.133,137,209,293 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
доказів та витребування доказів по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої доньки -
задовольнити частково.

Витребувати від публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
довідку про наявність рахунків у
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
з зазначенням суми коштів на них та рух
зазначених коштів.

В частині забезпечення доказів
шляхом накладання арешту на рахунки
позивачки ОСОБА_2 в ПАТ «Приватбанк» -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Ю. В. Михальченко