Справа № 602/83/14-ц
Провадження № 2/602/66/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2014 р. Лановецький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого
Радосюка А. В.

при секретарі
Костюк О. М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

при попередньому розгляді у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Ланівці цивільної справи за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
-

в с т а н о в и в :

Шлюб між сторонами зареєстровано
03 березня 1990 року Молотківською
сільською радою Лановецького району
Тернопільської області, актовий запис
за №1.

В шлюбі в сторін неповнолітніх дітей не
має.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом про розірвання шлюбу,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
на протязі спільного проживання в
сторін почали виникати сварки та
конфлікти. Сварки виникали на грунті
несумісності у сторін поглядів на
життя, різних характерів та
розбіжностей щодо влаштування побуту.
З 1992 року сім'я існує формально, сторони
шлюбних відносин не підтримують, не
ведуть спільного господарства, а тому
позивач не бажає надалі залишатися в
шлюбі.

В попередньому судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_1
підтримала позов і просила суд
розірвати шлюб, пославшись при цьому на
обставини, вказані в позовній заяві.
Крім того, представник позивача
пояснила, що сторони не підтримують
шлюбних відносин з 1992 року і з того часу
проживають окремо та не спілкуються
між собою, неповнолітніх дітей в шлюбі
не мають, а тому просить суд строк на
примирення не надавати.

Відповідач ОСОБА_3 в попереднє
судове засідання не з'явилася, хоча про
день, час і місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, однак на
адресу суду від неї поступила заява, в
якій вона просить розгляд справи
проводити у її відсутності, позовні
вимоги визнає і не заперечує щодо
розірвання шлюбу, майнових претензій
до позивача не має, з'явитися в судове
засідання не може по стану здоров'я.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази по справі вважає,
що позов підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що сторони втратили
почуття взаємоповаги один до одного, на
протязі спільного проживання в сторін
почали виникати сварки та конфлікти, з
1992 року жодних відносин між собою не
підтримують, не ведуть спільного
господарства, спільної згоди щодо
побудови сімейного життя не досягли,
представник позивача просить суд строк
на примирення не надавати, а відповідач
в поданій на адресу суду заяві дає
згоду на розірвання шлюбу.

Згідно ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За вказаних обставин суд вважає,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, сім'я фактично розпалася,
зберегти її немає можливості, а тому
шлюб слід розірвати.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 не
вказала, яке прізвище їй слід залишити
після розірвання шлюбу, тому суд вважає
за доцільне ОСОБА_3 після розірвання
шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_3».

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 10, 60, 130, 174, 209, 212 - 215, 292
ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного
кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 березня 1990 року
Молотківською сільською радою
Лановецького району Тернопільської
області, актовий запис за №1, між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, розірвати.

Відповідачу ОСОБА_3 після
розірвання шлюбу залишити прізвище
«ОСОБА_3».

Дане рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Тернопільської
області через Лановецький районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Дане рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: А. В. Радосюк