Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/5377/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Крижанівської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції за апеляційною
скаргою відділу державної виконавчої
служби Новоград-Волинського
міськрайонного управління юстиції на
ухвалу Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 24 січня 2014 року,-

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду із скаргою, в якій просила
визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
25 жовтня 2013 року, посилаючись на те, що
дана постанова винесена з надуманих
підстав.

Ухвалою Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 24 січня 2014 року скарга
задоволена в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відділ державної
виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції просить скасувати
дану ухвалу та постановити нову - про
відмову у задоволенні скарги,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.
Вказує, що резолютивна частина рішення
не містить визначення конкретного
боржника та стягувача, оскільки обидві
особи є одночасно і боржниками і
стягувачами. Суду слід було видати два
виконавчих листа із зазначенням
конкретних дій кожного з боржників.

Скаржник підтримала апеляційну скаргу
і додатково пояснила, що є незрозумілим
порядок виконання такого рішення у
примусовому порядку.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.368 ЦПК за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, видається виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи
18.10.2012 року Новоград-Волинський
міськрайонним судом було видано
виконавчий лист (а.с.6) по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ у
приватну власність співвласникам
житлового будинку та земельної ділянки
в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ в натурі житлового
будинку.

Реалізуючи гарантоване законом право,
ОСОБА_2 подала в Новоград-Волинський
ВДВС Житомирського міського
управління юстиції виконавчий лист для
примусового виконання судового
рішення в даній справі у частині
розподілу огорожі (а.с.12). Проте, у
відкритті виконавчого провадження
було відмовлено згідно п.8 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження».

Зміст постанови державного виконавця
свідчить про те, що підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження стала відсутність у
резолютивній частині рішення
зазначення особи, яка повинна вчинити
такі дії.

Задовольняючи скаргу, суд виходив с
того, що на зворотній стороні
виконавчого листа вказано боржника та
стягувача і відсутність у одному із
абзаців резолютивної частини рішення
зазначення боржника не може бути
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

З таким обгрунтуванням суду погодитися
неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Судовим рішенням виділено у приватну
власність ОСОБА_2 відповідне нерухоме
майно : частину житлового будинку з
господарськими будівлями та земельну
ділянку.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено
порядок державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно.

Згідно із ст.4 цього Закону обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, а саме право власності на
нерухоме майно.

Державна реєстрація проводиться на
підставі рішень судів, що набрали
законної сили (п.5 ч.1 ст.19 вказаного
Закону).

Отже, судовим рішенням виділено на
праві власності ОСОБА_2 відповідне
нерухоме майно, яке підлягає державній
реєстрації.

Закон України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон) встановлює
порядок саме примусового виконання
рішень судів.

До таких дій віднесено звернення
стягнення на кошти на майно боржника,
зобов'язання боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
поновлення на роботі, відібрання
дитини, виселення боржника, вселення
стягувача (ст.ст.52, 75-79 Закон).

Судовим рішенням не визначено
будь-яких дій, що повинен вчинити
боржник, в частині виконання рішення
про виділення у приватну власність
певного майна, а тому державному
виконавцю при вирішенні питання про
відкриття виконавчого провадження
слід було визначитися чи підлягало
примусовому виконанню судове рішення в
цій частині на відміну від рішення,
яким зобов'язано ОСОБА_3 закрити дверну
пройму з приміщення 1-3 в приміщення 1-1,
відкрити дверну пройму з приміщення 1-4
в 1-5 в місячний термін після набрання
рішенням законної сили, а не посилатися
на незрозумілість резолютивної
частини рішення, що може бути підставою
для звернення до суду за відповідним
роз'ясненням (ст.221 ЦПК України).

За вказаних обставин постанова
державного виконавця є неправомірною.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути допущені порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

Суд не врахував положення даної норми і
постановив ухвалу про визнання
постанови протиправною та її
скасування, що не належить до
компетенції суду. При цьому, не вирішив
питання, яким чином слід усунути
допущені порушення або поновити права
заявника.

За таких обставин, ухвалу суду слід
скасувати та ухвалити нову, якою
визнати неправомірною постанову
головного державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язати його
прийняти рішення про наявність підстав
для відкриття виконавчого провадження
або відмови у відкритті з інших
підстав.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 24 січня 2014 року та ухвалити
нову.

Визнати неправомірною постанову
головного державного виконавця
відділу виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції Кошман Л.А. від 25
жовтня 2013 року про відмову у прийнятті
до провадження виконавчого документа
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 2-6/11, виданого 18 жовтня 2013 року
Новоград-Волинським міськрайонним
судом.

Зобов'язати головного державного
виконавця відділу виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції Кошман Л.А. прийняти
рішення щодо наявності підстав для
відкриття виконавчого провадження по
заяві ОСОБА_2 відповідно до вимог
ст.ст.19, 26 Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий Судді