АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа 2-1721/11-ц
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Соколан Н.О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В.
П,

при секретарі - Бевзі М. О.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 25 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
розподіл майна.

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про розподіл
майна. Уточнивши позовні вимоги, просив
суд встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_3, визнати
спільним сумісним майном транспортні
засоби: легковий універсал -В
Фольксваген КАДІ державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
Мікроавтобус ГАЗ32213СПГ, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, поділити
зазначене майно між сторонами визнавши
права власності та виділивши позивачу
легковий універсал - В Фольксваген КАДІ
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
відповідачу - Мікроавтобус ГАЗ32213СПГ,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.
Стягнути з позивача на користь
відповідача різницю у вартості майна у
сумі 47500 грн.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 25 грудня 2013 року
позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розподіл
майна задоволено. Встановлено факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу. Визнано спільним
сумісним майном ОСОБА_5 та ОСОБА_3
транспортні засоби: легковий універсал
- В Фольксваген КАДІ державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
Мікроавтобус ГАЗ32213СПГ, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2. Виділено
ОСОБА_5 легковий універсал - В
Фольксваген КАДІ державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 120
000 грн., ОСОБА_3 - Мікроавтобус ГАЗ32213СПГ,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.,
вартістю 25 000 грн. Стягнути з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3 різницю у вартості
майна у сумі 47500 гривень.

В апеляційні скарзі відповідач ОСОБА_3
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволення позовних вимог,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення. Вважає, що
факт проживання сторін однією сім'єю не
доведено; суд першої інстанції
безпідставно визнав транспортні
засоби спільним сумісним майном; судом
не встановлені обставини, які мають
значення для вирішення справи та взято
до уваги лише показання свідків, які є
зацікавленими особами.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
апеляційної скарги та заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких обставин.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 перебували
у фактичних шлюбних відносинах з 2005
року та на час придбання транспортних
засобів. За час спільного проживання
однією сім'єю, сторони придбали 23
листопада 2006 року Легковий універсал -
В Фольксваген КАДІ державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 та 04 червня
2006 року Мікроавтобусу ГАЗ32213СПГ,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

На думку колегії суддів, суд в повному
обсязі встановив права й обов'язки
осіб, які беруть участь у справи,
обставини справи, перевірив доводи
сторін, надав їм правильну правову
оцінку. Висновки суду про те, що
вищезазначене майно належить ОСОБА_5
та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності, обґрунтовані, підтверджені
письмовими матеріалами справи, а також
поясненнями самих учасників процесу.

Згідно ст.75 ЦПК України доказами є будь
які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інші обставини,
які мають значення для вирішення
справи.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції відповідач підтвердила, що
позивач проживав разом з нею в будинку,
який належить відповідачу, з 2005 року до
2007 року, тому доводи апеляційної скарги
щодо не встановлення факту проживання
сторін однією сім'єю та
безпідставності визнання транспортних
засобів спільним сумісним майном,
колегією суддів не може бути прийнято
до уваги. Інші доводи апеляційної
скарги зводяться до переоцінки
висновків суду та незгоди з ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Пункт 23 Пленуму зазначає, що вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно
до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Згідно пункту 25 Пленуму, вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції встановлено, що позивачем
внесено на депозитний рахунок
районного суду різницю у вартості
майна у сумі 47500 гривень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
повинне бути залишене без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 25 грудня 2013року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення , але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: