У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/875/14-ц

Провадження № 6/116/45/14

17.02.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим

у складі: головуючої судді
Пакули М.Р.

при секретарі
Єрмакової Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції Автономної
Республіки Крим про примусове
проникнення до квартири АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції Автономної
Республіки Крим звернувся до
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим з поданням
про примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1. Подання мотивовано
тим, що у Відділі державної
виконавчої служби Сімферопольського
районного управління юстиції
Автономної Республіки Крим на
примусовому виконанні перебуває
виконавчий лист № 2-59/2010, виданий
Нижньогірським районним судом
Автономної Республіки Крим 22 жовтня
2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3
частки усіх виді заробітку щомісячно
і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду боржником у добровільному
порядку не виконується, заборгованість
становить 26 779, 23 гривні. З метою
перевірки майнового стану боржника
ОСОБА_1 просять дозволити примусове
проникнення до його житла - квартири
АДРЕСА_1.

Перевіривши матеріали справи суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню в силу наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 22 жовтня
2010 року на виконання рішення від
30 вересня 2010 року
Нижньогірським районним судом
Автономної Республіки Крим був
виданий виконавчий лист № 2-59/2010 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3
частини усіх видів доходу, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного
віку, щомісячно, починаючи з 26 травня
2010 року до досягнення дитиною
повноліття.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
районного управління юстиції від 12
листопада 2010 року за зазначеним
виконавчим документом було відкрито
виконавче провадження. Боржник
ОСОБА_1 був зобов'язаний з'явитися на
прийом до державного виконавця для
вирішення питання щодо сплати
аліментів.

З метою перевірки майнового стану
боржника ОСОБА_1 10 лютого 2014 року, 12
лютого 2014 року державним виконавцем
був здійснений вихід за адресою,
зазначеною у виконавчому документі, а
саме: АДРЕСА_1. Однак двері ніхто не
відкрив, зі слів сусідів ОСОБА_1 за
зазначеною адресою проживає тривалий
час, щоденно буває дома, веде
спільно із дружиною господарство, у
зв'язку з чим залишені повістки про
явку до державного виконавця
відповідно на 12 лютого 2014 року та на 17
лютого 2014 року, про що були складені
акти від 10 лютого 2014 року та від 12
лютого 2014 року.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження»
регламентовано, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У процесі здійснення виконавчого
провадження державний виконавець має
право звертатися до суду з поданням
про розшук боржника - фізичної особи
або дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або
іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб,
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Статтею 12 Загальної декларації прав
людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного
пакту про громадянські та політичні
права 1966 року регламентовано, що ніхто
не може зазнавати безпідставного
посягання на недоторканність свого
житла. При здійсненні своїх прав і
свобод кожна людина може зазнавати
тільки таких обмежень, які встановлені
законом виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, ст. 18
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено у
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави у права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Приймаючи до уваги те, що державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
районного управління юстиції
Автономної Республіки Крим не надані
належні та допустимі докази того, що
боржник ОСОБА_1 ухиляється від
виконання рішення Нижньогірського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 30 вересня 2010 року, і будучи
належним чином повідомленим про дату
та час проведення відповідних
виконавчих дій, перешкоджає цьому, а
також приймаючи до уваги те, що
відсутні дані щодо прийняття
державним виконавцем відповідних
заходів по встановленню майнового
стану боржника ОСОБА_1, підстав для
задоволення подання про примусове
проникнення у квартиру АДРЕСА_1, суд не
вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
районного управління юстиції
Автономної Республіки Крим про
примусове проникнення до квартири
АДРЕСА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через
Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а
особою, у відсутності якої вона була
постановлена, - протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя
М.Р. Пакула