У Х В А Л А

27 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Оніпко О.В., суддів
Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Ковальчук
Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Зарічненського районного суду
Рівненської області від 21 листопада
2013 року за заявою ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и
л а :

Ухвалою Зарічненського районного суду
Рівненської області від 21.11.2013 р. у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову відмовлено.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі
ОСОБА_1 вказує, що вона постановлена з
порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що у зв»язку із відмовою суду
у задоволенні його заяви, правомірно
набуте ним майно може бути реалізоване
з торгів за борги ОСОБА_4 Просить
ухвалу скасувати та постановити нову,
якою накласти арешт на автомобіль
марки «Фольксваген Джетта» , рік
випуску 1989, державний номерний знак
НОМЕР_1, зареєстрований
Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області
19.05.2004 р.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду 1-ї
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про її часткове задоволення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.11.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу автомобіля
марки «Фольксваген Джетта» , рік
випуску 1989, державний номерний знак
НОМЕР_1, зареєстрований
Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області
19.05.2004 р. дійсним. У забезпечення
вказаного позову просив суд накласти
арешт на спірний автомобіль.

Згідно з актом № 75 огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу від 14.08.2013 р. тимчасове
затримання транспортного засобу
«Фольксваген Джетта», д.н. знак НОМЕР_1
було здійснено у зв'язку з арештом ВДВС
Дніпропетровського РУЮ і автомобіль
знаходиться на спецмайданчику в смт.
Малевичі, вул. Комарова, 29 (а.с. 14).

З копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу вбачається, що
власником вказаного автомобіля є
ОСОБА_4 (а.с. 4).

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинні
зазначатися, зокрема, причини, у зв'язку
з якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності.

Також згідно з пунктами 2,4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
суди повинні виходити з того, що
наведений у частині першій статті 152
ЦПК перелік видів такого забезпечення
не є вичерпним, тому за наявності
відповідного клопотання можуть бути
застосовані й інші види, але з
урахуваннямобмежень, установлених
частиною четвертою зазначеної статті.

Справа № 561/981/13-ц
Головуючий суддя 1
інстанції: Снітчук Р.М.

Провадження № 22-ц787/140/2014

Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

Недопустимо забезпечувати позов
шляхом зупинення виконання судових
рішень, що набрали законної сили.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інтереси інших
осіб, права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та доводи ОСОБА_1 про вилучення у нього
працівниками ДАІ автомобіля у зв»язку
із накладеним на вказане майно ВДВС
Дніпропетровького РУЮ арештом через
наявність у ОСОБА_4 боргу за кредитними
зобов"язаннями, місцевий суд
обґрунтовано відмовив йому у
задоволенні заяви .

Інших доводів та доказів на
підтвердження обставин щодо
утруднення виконання або взагалі
неможливості виконання рішення суду у
разі задоволення позову ОСОБА_1 ,
останній не навів та не надав.

Разом з тим місцевий суд у порушення
норм процесуального права, як на одну з
підстав для відмови у задоволенні
вказаної заяви ОСОБА_1 також послався
на відсутність підтверджуючих доказів
про правомірність набуття позивачем у
власність вказаного транспортного
засобу, хоча предметом спору є саме
набуття ним права власності на спірний
автомобіль. У зв»язку з наведеним
вказані посилання суду підлягають
виключенню з ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Зарічненського районного суду
Рівненської області від 21 листопада
2013 року - змінити, виключивши з тексту
ухвали посилання суду на відсутність
підтверджуючих доказів про
правомірність набуття ОСОБА_1 у
власність вказаного транспортного
засобу. В решті ухвалу залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: