Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/4698/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Григорусь Н.Й.

суддів
Талько О.В., Косигіної Л.М.

секретаря судового засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 18 листопада
2013 року, -

встановила:

У липні 2013 року позивач ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся із позовом до
відповідача, в якому просив винести
рішення про стягнення з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 24 241,62 грн. та судові
витрати.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 18 листопада 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто ОСОБА_1 18
311,62 грн. заборгованості за кредитним
договором та 229,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
представником ПАТ КБ «Приватбанк»
подана апеляційна скарга, в якій
просить змінити рішення суду першої
інстанції та винести нове про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що дане рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при постановленні рішення суд неповно
з'ясував обставини справи, які мають
суттєве значення для справи. Зокрема,
суд безпідставно вважав нараховану
комісію за обслуговування рахунку
пенею та зменшив її розмір за власною
ініціативою.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.02.2008 року між позивачем ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1
укладено договір за умовами якого,
останньому надано кредит у розмірі 3 000
грн. у вигляді кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою визначених
сторонами відсотків за користування
кредитними коштами та на умовах
повернення у строки, встановлені
умовами зобов'язання, з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с. 9-13).

У зв'язку з тим, що відповідач не
здійснює платежі по кредиту виникла
заборгованість на загальну суму 24 241,62
грн., позивач у відповідності до вимог
договору використовуючи своє право,
визнав термін кредиту таким, що настав
і вимагає погашення залишку кредиту,
тому звернувся до суду із позовними
вимогами до відповідача.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що позивачем у відповідності
до вимог ст. 1054 ЦК України належним
чином були виконані взяті на себе
зобов'язання перед позичальником за
кредитним договором.

У той же час, в порушення умов цього
договору, позичальник припинив
сплачувати кредит та проценти за його
користування, внаслідок чого виникла
заборгованість, що підтверджується
розрахунками, наданими позивачем в
обґрунтування своїх вимог.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що
порушенням зобов'язання є невиконання
або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Судом правильно встановлено, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
позивач згідно умов договору має право
вимагати дострокового погашення
залишку кредиту, тому наявні підстави
для стягнення кредитної
заборгованості з відповідача.

Разом з тим, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що згідно заяви
ОСОБА_1 про відкриття кредитного
рахунку та умов до нього передбачено
нарахування комісії за обслуговування
рахунку клієнта згідно діючого тарифу
(п. 9.6.). У встановленому умовами
кредитного договору порядку, ОСОБА_1
договір не припиняв, а відтак останній
відповідно до п. 3.13., 6.4., 9.12., 3.1.3. є
продовженим. Окремі положення
кредитного договору та додатку до
нього відповідач не оскаржував.

За таких обставин, суд першої інстанції
безпідставно вважав комісію за
користування кредитом неустойкою
(пенею) та без заяви відповідача
зменшив її розмір з 6 930,00 грн. до 1 000,00
грн. на підставі ст. 551 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні з
ухваленням нового - про повне
задоволення позовних вимог та
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованості за
кредитним договором в сумі 24 241,62 грн.,
також підлягає збільшенню розмір
судового збору стягнутого на користь
позивача.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 18
листопада 2013 року змінити, збільшити
розмір стягнутої суми заборгованості
за кредитним договором з 18 311,62 коп. до 24
241,62 грн., судового збору з 229,40 грн. до
242,42 грн., а всього з 18 541,32 грн. до 24 484,04
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:
Судді: