Справа №
Провадження № 2/477/251/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого
району Миколаївської області про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2013 року позивачі
звернулися до суду із вказаним позовом,
в якому просять визнати за кожним з них
право власності на 1/ 2 частину
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,14 га, що розташована по АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог
вказували, що після смерті їх батька
залишилося спадкове майно у виді
вищевказаної земельної ділянки та
розташованого на ній житлового
будинку. Вони є єдиними спадкоємцями та
спадщину прийняли і оформили свої
права щодо вищевказаного житлового
будинку. Однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вказану земельну
ділянку їм було відмовлено, оскільки
спадкодавцем не було проведено
державної реєстрації права власності
на це майно та не присвоєно їй
кадастрового номеру, а отже вони не
можуть подати до нотаріальної контори
всі документи, що необхідні для
оформлення своїх спадкових прав, а
саме: витягу з поземельної книги або
витягу з Державного земельного
кадастру про відсутність обмежень на
земельну ділянку. Через вказане за
захистом своїх спадкових прав вони
були змушені звернутися до суду із цим
позовом.

Представник позивачів ОСОБА_5
звернулася до суду із заявою, в якій
позовні вимоги своїх довірителів
підтримала та просила справу
розглянути у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада
Жовтневого району Миколаївської
області звернулася до суду із заявою, в
якій позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
щодо визнання за ними права власності
на вищевказану земельну ділянку
визнала та просила справу розглянути у
відсутність їх представника.

Дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив, що за даними
свідоцтв про народження НОМЕР_1 та
НОМЕР_2, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
синами ОСОБА_4 (а.с. 6-9).

Згідно свідоцтва про смерть
НОМЕР_3, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про
що Корабельним відділом реєстрації
актів цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції здійснено
актовий запис про смерть за №752 від
22.08.2008 року (а.с. 10).

Відповідно до Державного акту на
право власності на земельну ділянку
ІІ-МК № 035903 від 18 листопада 1996 року,
ОСОБА_4 на час смерті мав у власності
земельну ділянку площею 0,14 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд, що
розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 16).

За даними спадкової справи та
свідоцтв про право на спадщину, що
видані 4 листопада 2011 року, державним
нотаріусом Жовтневої державної
нотаріальної контори Миколаївської
області, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_4
в рівних частках. Вказані свідоцтва
посвідчують права позивачів в рівних
частках на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 12-15).

Підстави, з яких позивачі були
змушені звернутися до суду із цим
позовом підтверджуються листом
нотаріуса від 23.09.2013 року № 1094/02-14, яким
позивачам було роз'яснено про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
через ненадання всіх документів,
необхідних для оформлення спадкових
прав щодо земельної ділянки, а саме:
витягу з Державного земельного
кадастру про відсутність обмежень на
земельну ділянку або витягу з
поземельної книги (а.с. 26).

Відповідно до пп.4.20 п. 4 Глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Мінюстом
України 22.02.2012 року за № 296/5, видача
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку проводиться
нотаріусами на підставі відповідних
документів, в тому числі, витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку або витягу з поземельної книги.

Згідно ст.1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»,
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

За ст.3 цього Закону слідує про
обов'язковість внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти (земельні ділянки,
розташовані на території України).

Згідно п. 109 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051,
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою власника
земельної ділянки.

З огляду Державного акту серії ІІ-МК №
035903, виданого 18 листопада 1996 року, та
яким посвідчується право власності
ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,14 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, слідує, що
кадастровий номер земельній ділянці не
присвоєно, отже поземельна книга не
заводилася, а тому позивачі як
спадкоємці останнього, позбавлені
можливості нотаріально оформити свої
спадкові права.

Однак, відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України
вказують, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК
України, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є єдиними
спадкоємцями майна після смерті свого
батька ОСОБА_4, проте через вищевказані
обставини позивачі позбавлені
можливості нотаріально оформити свої
спадкові права, встановивши належність
вище вказаного майна спадкодавцю, суд
вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК
України, цивільне право позивачів
підлягає захисту судом шляхом визнання
за ними права власності на вказане
спадкове майно в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кожним
по 1/ 2 частині в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зайчевське Жовтневого
району Миколаївської області, право
власності на земельну ділянку площею
0,14 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
розташовану по АДРЕСА_1, що зазначена в
Державному акті серії ІІ-МК № 035903,
виданому 18 листопада 1996 року на
підставі рішення виконкому
миколаївської сільської ради народних
депутатів від 25 липня 1996 року № 73-п,
зареєстрованого у Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 363.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова