АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1901/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Оніщука М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Кучер
Є.М.,

за участю:

представника позивача
БагатченкаЮ.В.,

представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
13 грудня 2013 року про відмову в заміні
способу забезпечення позову по
цивільній справі за позовом Федерації
професійних спілок України до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГЕНЦІЯ БОЗ»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТІВЕРС», треті
особи: Підприємство Федерації
професійних спілок України
«Міжнародний центр культури і мистецтв
України», Підприємство «Господарське
управління Федерації профспілок
України» про зобов'язання належного
виконання укладених договорів,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 13.12.2013 відмовлено в
задоволенні заяви Федерації
професійних спілок України про заміну
способу забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу скасувати та
постановити нову, якою скасувати
заходи забезпечення позову. Вважає, що
судом порушено вимоги Конституції
України та Закону України «Про статус
народного депутата України», норми
яких встановлюють заборону на
обмеження повноважень народного
депутата України.

В судовому засіданні апелянт підтримав
апеляційну скаргу з викладених в ній
підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував за її
безпідставністю та необґрунтованістю
і просив ухвалу суду залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі
повторно не з'явились в судове
засідання, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.
Колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу за відсутності осіб,
які не з'явились, оскільки їх неявка,
незалежно від причин, не перешкоджає
розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні заяви про заміну
забезпечення позову виходив з
недоведеності вимог заяви та
відсутності належних правових підстав
для заміни обраного судом за заявою
позивача способу забезпечення позову.

Вказаний висновком суду є законним і
обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
04.12.2013 до Печерського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява Федерації
професійних спілок України до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «АГЕНЦІЯ БОЗ», ТОВ
«СТІВЕРС», треті особи: Підприємство
Федерації професійних спілок України
«Міжнародний центр культури і мистецтв
України», Підприємство «Господарське
управління Федерації профспілок
України» про зобов'язання належного
виконання укладених договорів з
охорони приміщень.

Одночасно з позовною заявою позивачем
подано заяву про забезпечення позову
шляхом заборони будь-яким особам
знаходження у приміщеннях, що належать
позивачу та зобов'язання звільнення
вказаних приміщень.

Ухвалами Печерського районного суду м.
Києва від 04.12.2013 відкрито провадження у
справі та вжито заходів забезпечення
позову, зокрема:

- заборонено будь-яким особам, крім
працівників Підприємства Федерації
професійних спілок України
«Міжнародний центр культури і мистецтв
України» та Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГЕНЦІЯ БОЗ»,
знаходитись у приміщенні за адресою: м.
Київ, вул. Інститутська, 1;

- зобов'язано будь-яких осіб, крім
працівників Підприємства Федерації
професійних спілок України
«Міжнародний центр культури і мистецтв
України» та Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГЕНЦІЯ БОЗ»,
звільнити приміщення за адресою: м.
Київ, вул. Інститутська, 1;

- заборонено будь-яким особам, крім
працівників Підприємства
«Господарське управління Федерації
профспілок України» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «СТІВЕРС»,
знаходитись у приміщенні за адресою: м.
Київ, Майдан Незалежності, 2;

- зобов'язано будь-яких осіб, крім
працівників Підприємства
«Господарське управління Федерації
профспілок України» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «СТІВЕРС»,
звільнити приміщення за адресою: м.
Київ, Майдан Незалежності, 2.

Звертаючись до суду з заявою про заміну
способу забезпечення позову, позивач
вказував, що коло осіб, яким відповідно
до резолютивної частини ухвали про
забезпечення позову дозволено
знаходитись у приміщенні Федерації
професійних спілок України, є
обмеженим та охоплює виключно
працівників Підприємства
«Господарське управління Федерації
профспілок України» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «СТІВЕРС»
і перешкоджає роботі членських
організацій Федерації професійних
спілок України та роботі працівників
апарату, а отже заміна способу
забезпечення шляхом розширення кола
осіб, які мають право перебувати в
приміщенні за адресою: м. Київ, Майдан
Незалежності, 2 є необхідною.

Частиною 1 ст. 154 ЦПК України
передбачено, що суд може за заявою
однієї із сторін і зважаючи на
пояснення другої сторони допустити
заміну одного способу забезпечення
позову іншим.

Судом першої інстанції обґрунтовано
зазначено, що заміна одного способу
забезпечення позову іншим може мати
місце у випадку коли раніше
встановлений вид забезпечення позову
не захищає прав позивача і не може
гарантувати виконання рішення або коли
цей захід невиправдано обмежує права
відповідача чи зачіпає або порушує
права та інтереси третіх осіб.

Проаналізувавши доводи заяви, предмет
позову, висновки суду та вимоги
процесуального закону, колегія суддів
приходить до висновку, що у суду першої
інстанції були відсутні належні
правові підстави для заміни обраного
судом, за заявою позивача, способу
забезпечення позову, а тому висновок
суду про недоведеність та
безпідставність вимог заяви, є цілком
правомірним та обґрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги,
які здебільшого стосуються
неправомірності, на думку апелянта,
ухвали суду про забезпечення позову, не
заслуговують на увагу, є не
обґрунтованими з точки зору вимог
процесуального законодавства, а відтак
не дають підстав для скасування ухвали
суду про відмову в заміні способу
забезпечення позову.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Таким чином, оскільки при апеляційному
розгляді справи порушень вимог закону,
які є підставою для скасування ухвали в
справі не виявлено, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312 п. 1, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 13 грудня 2013 року про відмову в
заміні способу забезпечення позову -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді