АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/712/2014
Головуючий в І інстанції Рядча Т.І.
Доповідач: Фурман Т.Г.
2014 року лютого місяця 18 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:
Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.При
секретарі:Бараш Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_5 на ухвалу
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 25 грудня 2013 року та ОСОБА_6,
ОСОБА_7, діючої від свого імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 і
малолітнього ОСОБА_9, на ухвалу
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 28 січня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, діючої від
свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 і малолітнього
ОСОБА_9, до ОСОБА_5, треті особи:
управління Державної міграційної
служби України в Херсонській області,
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Дніпровської районної у м.
Херсоні ради, про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням шляхом
вселення та поновлення реєстрації,
В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7,
діюча від свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 і малолітнього
ОСОБА_9, звернулася до суду з вказаним
Ухвалою судді Дніпровського
районного суду м. Херсона від 25 грудня
2013 року вжито заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
нерухоме майно - житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
Ухвалою цього ж суду від 28 січня 2014
року задоволено клопотання
представника відповідача ОСОБА_5,
провадження у даній справі зупинено до
розгляду в Дніпровському районному
суді м. Херсона справи за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_7, яка діє в своїх
інтересах, а також від імені
неповнолітнього ОСОБА_8 та
малолітнього ОСОБА_9, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням і зняття з
реєстраційного обліку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить ухвалу Дніпровського
районного суду м. Херсона від 25 грудня
2013 року, як постановлену з порушенням
положень цивільного процесуального
законодавства, скасувати і ухвалити
нову, якою у задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовити.
ОСОБА_6, ОСОБА_7, діюча від свого
імені та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_8 і малолітнього ОСОБА_9, також
подали апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального закону,
просять скасувати ухвалу суду першої
інстанції від 28 січня 2014 року і
направити справу до місцевого суду для
продовження розгляду.
Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність оскаржених ухвал
вимогам цивільного процесуального
закону, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід
задовольнити, а у задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7,
діючої від свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 і малолітнього
ОСОБА_9, слід відмовити з наступних
Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
У відповідності до ч.3 ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 4 Постанови № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22 грудня 2006
року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд(суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору між сторонами є право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, власником якого є відповідач.

Задовольняючи подану позивачами
заяву про забезпечення позову суд не
встановив, яким чином невжиття заходів
забезпечення позову в обраний
заявниками спосіб може привести до
невиконання або утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, у зв'язку з чим постановив
незаконну ухвалу і вжив заходи
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на належне відповідачу нерухоме
майно, які, на думку колегії суддів, є
неспівмірними з заявленими позовними
вимогами про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням.

З огляду на викладене колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
суду від 25 грудня 2013 року як така, що
постановлена з порушенням норм
цивільного процесуального
законодавства, підлягає скасуванню з
постановленням нової про відмову у
задоволенні клопотання про
забезпечення позову у відповідності до
вимог п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Що стосується постановленої
судом першої інстанції 28 січня 2014 року
ухвали про зупинення провадження у
даній справі, колегія суддів виходить з
такого.

За правилами п.4 ч.1 ст.201 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Згідно роз'яснень наданих у п. 33
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» від 12 червня 2009
року, визначаючи наявність
передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за
яких провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено у пункті 4 частини першої
цієї статті - неможливість розгляду
цивільної справи до вирішення іншої
справи, що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

З доданих до апеляційної скарги
позивачів матеріалів вбачається, що в
провадженні Дніпровського районного
суду м. Херсона знаходиться цивільна
справа, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, яка
представляє інтереси неповнолітніх
ОСОБА_10 та ОСОБА_9, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Державна міграційна
служба України в Херсонській області,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житлом та зняття з
реєстраційного обліку.

Встановивши, що предметом позову у
вищезазначеній цивільній справі є
право користування неповнолітніми
ОСОБА_9, ОСОБА_8 житловим будинком
АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
обставини, які будуть встановлюватися
при її вирішенні, мають значення для
правильного вирішення спору у даній
справі, а тому обґрунтовано
задовольнив клопотання представника
ОСОБА_5 про зупинення провадження у
справі з підстав, передбачених п.4 ч.1
ст.201 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги
позивачів не ґрунтуються на законі і,
як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Постановлена судом ухвала від 28
січня 2014 року відповідає положенням
процесуального закону і підстав для її
скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303,307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
діючої від свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 і малолітнього
ОСОБА_9, відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Херсона від 25 грудня 2013 року скасувати
і постановити нову.

У задоволенні клопотання ОСОБА_6,
ОСОБА_7, діючої від свого імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 і
малолітнього ОСОБА_9, про забезпечення
позову відмовити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Херсона від 28 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і в частині зупинення
провадження у справі може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: