Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц- 797/428/14 р.
інстанції Батурін А.С.
Доповідач в апеляційній
інстанції Моцний М.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого судді - Моцного
М.В.,

суддів - Клочко В.П.,
Козуб О.В.,

за участю секретаря - Івченка
М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Севастополі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Гагарінського
районного суду м. Севастополя від 11
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до Підрозділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у м.
Севастополі, Філії 01 Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.», третя особа -
Відкрите акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», про визнання
недійсними організацію та проведення
публічних торгів та визнання
переважного права на придбання
власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом у якому просила визнати
недійсними організацію та проведення
публічних торгів стосовно реалізації
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 та визнати за нею переважне
право на її придбання.

Ухвалою Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 11 грудня 2013 року
позовна заява повернута ОСОБА_3 для
подання до належного суду у зв'язку з не
підсудністю справи.

Не погодившись з ухвалою суду позивач
надала апеляційну скаргу, в який
просить її скасувати як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, зазначає, що
справа підсудна саме Гагарінському
районному суду м. Севастополя з підстав
передбачених ст. 114 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
головуючого, дослідивши матеріали
справи, та перевіривши доводи
апеляційної скарги вважає, що остання
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод закріплено
право кожного на справедливий і
публічний розгляд його справи
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України, позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

Частиною першою статті 114 ЦПК України
встановлено, що позови, що виникають з
приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» судам роз'яснено, що
виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Наприклад, це позови
про право власності на таке майно; про
право володіння і користування ним
(стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого
майна, що є у спільній частковій
власності та виділ частки із цього
майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності та виділ частки із
цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право
користування нерухомим майном
(визначення порядку користування ним);
про право, яке виникло із договору
найму жилого приміщення, оренди тощо;
про визнання правочину з нерухомістю
недійсним; про звернення стягнення на
нерухоме майно - предмет іпотеки чи
застави; розірвання договору оренди
землі; стягнення орендної плати, якщо
спір виник з приводу нерухомого майна;
про усунення від права на спадкування
та визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Однак, зазначена постанова Пленуму не
дає виключного переліку позовів, які
мають пред'являтися за
місцезнаходженням майна, а наводить
умови і підстави, за якими можна
визначити, що спір виник з приводу
нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
відповідачів та просила визнати
недійсними організацію та проведення
публічних торгів стосовно реалізації
квартири АДРЕСА_1, а також визнати за
нею переважне право на придбання
спірної квартири. Зазначена квартира є
предметом іпотеки та може були
реалізована у межах процедури
виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного слід вважати, що
спір виник з приводу нерухомого майна і
на цей спір поширюється положення ч. 1
ст. 114 ЦК України.

Отже, висновки суду першої інстанції
щодо виникнення спору з приводу дій
державного виконавця та юридичної
особи, яка була організатором торгів,
які не знаходяться в Гагарінському
районі м. Севастополя, а тому справа не
підсудна Гагарінському районному суду
м. Севастополя, колегія судів вважає
помилковими.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна квартира знаходиться в
Гагарінському районі м. Севастополя.

Таким чином колегія суддів вважає, що
підстави для повернення ОСОБА_3 її
позовної заяви для подання до
належного суду відсутні, позовна заява
з підстав передбачених ч. 1 ст. 114 ЦК
України повинна розглядатися саме
Гагарінським районним судом м.
Севастополя, а тому ухвала від 11 грудня
2013 року постановлена з порушенням
вимог процесуального закону та
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції на
новий розгляд для вирішення питання
про відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, п. 4 ст. 311 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Ухвалу Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 11 грудня 2013 року -
скасувати.

Направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.Моцний

Судді:
В.П.Клочко

О.В.Козуб