У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 26 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 20 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Рівненського міського центру
творчості учнівської молоді про
стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним
позовом, у якому просив стягнути з
відповідача на свою користь
недоотриману ним заробітну плату за
18, 19, 20, 25, 26, 27,28 лютого 2013 року у сумі
445 грн 38 коп.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від
26 листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 20 січня 2014 року, в
задоволенні указаного позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий судовий розгляд,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
позову та відсутності правових підстав
для стягнення з відповідача
недоотриманої заробітної плати.

При цьому суд правильно виходив з того,
що оплата праці позивача за період з 18-20
лютого 2013 року та 25-28 лютого 2013 року
здійснена на підставі чинного наказу
від 12 грудня 2012 року № 129-ос та
відповідно до вимог ст. 97 Кодексу
законів про працю України, а позивач 11
лютого 2013 року надавав свою
згоду на зменшення навантаження до 6
навчальних годин, про що свідчить його
заява.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Рівненського
міського центру творчості учнівської
молоді про стягнення заробітної плати,
за касаційною скаргою на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 26 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 20 січня 2014
року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак