АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/646/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46, 47 Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
20 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Міщенко С. В. суддів Магда
Л. Ф. , Трюхан Г. М. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 07 листопада 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,-
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2013 року ОСОБА_8 діючи як
представник за довіреністю від імені
позивача ОСОБА_7 - звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_6 про розірвання
Представник позивача позовні
вимоги обґрунтовувала тим, що 08
листопада 2008 року виконавчим комітетом
Ладижинської сільської ради
Уманського району Черкаської області
між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було
зареєстровано шлюб. Що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 від 17 вересня 2013 року.
Через різність характерів та
поглядів на життя подружнє життя між
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не склалося.
Неповнолітніх дітей сторони від даного
шлюбу не мають , а з травня 2011 року
фактично припинили свої відносини як
подружжя, тому представник позивача
просила суд розірвати укладений
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шлюб .
Заочним рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 07 листопада 2013 року
розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6
міськрайонного суду Черкаської
області від 13 січня 2014 року заяву
ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення
про розірвання шлюбу залишено без
Не погоджуючись з заочним
рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу,
обґрунтовуючи яку зазначала, що
жодного виклику до залу судового
засідання районного суду не
отримувала, а суд ухвалив рішення не
повідомивши її про розгляд даної
справи. Лише отримавши заочне рішення
вона дізналася про вказаний позов, але
на той час її чоловік уже помер .

На думку апелянта, позов про
розірвання шлюбу подано виключно з
власних міркувань та інтересів матері
позивача ОСОБА_7, яка представляла
інтереси позивача по першій інстанції
та сприяла припиненню стосунків між
сторонами. А її покійний чоловік про
цей позов не знав та зазначеної
довіреності не надавав , оскільки на
час підписання довіреності він
перебував на лікуванні в Черкаській
обласній лікарні, а тому не міг бути в
цей час в Ладижинській сільській раді
Уманського району Черкаської області.
Хоча вони з чоловіком і проживали
окремо один від одного, але
спілкувалися до дня смерті і
надіялися, що стосунки між ними будуть
відновлені.

Апелянт, посилаючись на те, що
судом в не повній мірі з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи та на допущені порушення норм
матеріального і процесуального права,
просила скасувати заочне рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 07 листопада 2013
року, а справу провадженням закрити.

Заслухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність,
обґрунтованість заочного рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

В п.8 та п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року N 14 «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що ухвалене у
справі рішення має бути гранично
повним, ясним, чітким, викладеним у
послідовності, встановленій статтею 215
ЦПК, і обов'язково містити вступну,
описову, мотивувальну та резолютивну
частини. У мотивувальній частині
рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК).

А вказане рішення вказаним вимогам не
відповідає, оскільки суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді спору та ухваленні
рішення , що оскаржується.

З матеріалів справи вбачається,
що 08 листопада 2008 року виконавчий
комітет Ладижинської сільської ради
Уманського району Черкаської області
зареєстрував шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6,
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від 17
вересня 2013 року /а.с. 4/.

08 жовтня 2013 року ОСОБА_8 , діючи в
інтересах ОСОБА_7 як позивача
відповідно до посвідченого секретарем
сільської ради доручення, яке
зареєстровано в реєстрі за № 529 /а.с.
9/, склала позовну заяву про розірвання
шлюбу , підписала її як представник від
імені ОСОБА_7 та подала до суду . Також ,
будучи допущеною судом до розгляду
справи в якості представника позивача,
ОСОБА_8 приймала участь в розгляді
справи на стороні ОСОБА_7, при тому, що
останній участі в розгляді справи не
брав та заяви про розгляд даного позову
без його участі до суду не подавав.

Також у матеріалах справах
відсутні дані про те, що відповідач
отримувала копію позовної заяви та
була належним чином повідомлена про
час і місце розгляду даної справи як 24
жовтня 2013 року, так і 07 листопада 2013
року .

Пунктом 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року
встановлено, що сімейне законодавство
не передбачає можливості розірвання
шлюбу представником одного з подружжя
або їх обох за довіреністю останніх, а
правила ЦК України про представництво,
довіреність і доручення на ці
правовідносини не поширюються.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.4 ст.169 ЦПК
України суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157
цього Кодексу, у разі неявки в судове
засідання однієї із сторін або
будь-кого з інших осіб, які беруть
участь у справі, про яких немає
відомостей, що їм вручені судові
повістки. У разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Згідно ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Тому , за таких обставин , у суду не було
підстав для відкриття провадження у
справі за позовною заявою
представника позивача ОСОБА_8 про
розірвання шлюбу та розгляду даного
позову , оскільки сімейне
законодавство не передбачає
можливості розірвання шлюбу
представником одного з подружжя .А
також у суду не було підстав для
ухвалення заочного рішення , оскільки
при розгляді справи судом було
допущено порушення права відповідача
на участь у розгляді справи , подання
доказів та заперечень.

Відповідно до ст.227 ЦПК України
відповідачам, які не з'явилися в судове
засідання, направляється
рекомендованим листом із
повідомленням копія заочного рішення
не пізніше трьох днів з дня його
проголошення.

Ч.1 ст.232 ЦПК України передбачено, що
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи. Колегією судів
встановлено, що суд , проголосивши
заочне рішення 07 листопада 2013 року
/а.с.21/ , в порушення ст.227 ЦПК України
направив його копію відповідачу на 12-й
день 19.11.2013 року , а отримала вона
заочне рішення 21.11.2013р.. Після чого
ОСОБА_6 подала заяву про перегляд
заочного рішення /а.с.43-44/.

Розглянувши заяву відповідача ОСОБА_6
про перегляд заочного рішення , суд
першої інстанції 13 січня 2014 року без
належного мотивування та оцінки
обставин справи постановив ухвалу ,
якою залишив вказану заяву без
задоволення. Хоча судом було допущено
порушення при прийнятті позовної заяви
та під час розгляду справи і ухвалення
заочного рішення, а ОСОБА_7 на час
перегляду заочного рішення по справі
помер , про що виконавчим комітетом
Ладижинської сільської ради
Уманського району Черкаської області
видано свідоцтво про смерть від 23
листопада 2013 року серії І-СР № 218356 /а.с.
45/ , яке було долучено до заяви
відповідача .

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
передбачено закриття провадження у
справі, якщо померла фізична особа, яка
була однією зі сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню в апеляційному
порядку із закриттям провадження у
справі або залишенням заяви без
розгляду з підстав, визначених
статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Тому, переглядаючи в апеляційному
порядку дану цивільну справу, в якій
після ухвалення судом заочного рішення
особа яка є стороною померла , а
правонаступництво при цьому не
допускається, колегія суддів
апеляційного суду , встановивши , що
під час розгляду справи судом першої
інстанції було допущено порушення норм
матеріального та процесуального права
, вважає за необхідне скасувати рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 07 листопада 2013
року , а провадження у справі закрити на
підставі ч. 1 п. 6 ст. 205, ч. 1 ст. 310 ЦПК
України , у зв'язку зі смертю сторони у
справі, правонаступництво по якій не
допускається.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 307, 310, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 07
листопада 2013 року - задовольнити .

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 07 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про розірвання шлюбу - скасувати
, справу провадженням закрити .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :