АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2243/2014
Головуючий у 1- інстанції: Яценко Н.О. .
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючої - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В. ,

при секретарі - Мурга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3
на судовий наказ Оболонського
районного суду м. Києва вілд 26 березня
2013 року за заявою Комунального
підприємства «Житлосервіс «Куренівка»
Оболонського району в м. Києві про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги з ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

В С Т А
Н О В И Л А :

Судовим наказом Оболонського
районного суду м. Києва віл 26 березня 2013
року стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь КП «Житлосервіс
«Куренівка» заборгованість за оплату
житлово-комунальні послуги у розмірі 10
212 грн. 74 коп. та судовий збір в розмірі
114 грн. 70 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2013 року в задоволені
заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування
судового наказу, виданого 26 березня 2013
року, про стягнення на користь КП
«Житлосервіс «Куренівка»
заборгованості по оплаті
житлово-комунальні послуги -
відмовлено.

Не погодившись з судовим наказом,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати.

Апелянти посилаються на те, що суд
першої інстанції не з'ясував обставини,
що мали значення для справи та порушив
норми матеріального і процесуального
права. Вказують, що судом не враховано,
що заявник просив стягнути
заборгованість за період часу, який
поза межами загальної позовної
давності. Зазначають що є розбіжності у
сумі оплати за житлово-комунальні
послуги, а тому даний спір повинен
розглядатись в порядку позовного
провадження.

В судове засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримали.

КП «Житлосервіс «Куренівка» в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить
зворотне повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 75).

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення скарги
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 95 ЦПК України
судовий наказ є особливою формою
судового рішення, що видається судом за
результатами розгляду вимог,
передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу
може звернутися особа, якій належить
право вимоги, а також органи та особи,
яким законом надано право захищати
права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути виданий у разі
коли заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

За змістом статті 98, пункту 2 частини
третьої статті 100, статті 103 ЦПК України
до заяви про видачу судового наказу
додаються оригінали або належним чином
завірені копії документів, які
підтверджують матеріально-правову
вимогу заявника. На такі документи
поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК
України щодо належності та
допустимості доказів.

Згідно ст. 100 ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, у разі, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Відповідно до зазначеної норми закону
та п. 2 ч. 8 ст. ст. 105-1 ЦПК України
наявність спору про право є підставою
для відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу,а на даній
стадії для скасування судового наказу.

Відповідно до зазначеної норми закону
та п. 2 ч. 8 ст. ст. 105-1 ЦПК України
наявність спору про право є підставою
для відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу.

Відповідно до п.9 Постанов Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№ 14 від 23.12.2011 року наявність спору про
право (пункт 2 частини третьої статті 100
ЦПК), яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, можна встановити відсутністю
документів, що підтверджують наявність
суб'єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують порушення
суб'єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.
Крім того, мають ураховуватися
обставини, якщо із доданих документів
вбачається, що боржник заперечує, не
визнає або оспорює свій обов'язок перед
заявником (кредитором); із доданих
документів вбачається пропуск
позовної давності. Така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (частина третя статті 267 ЦК
України).

В пункті 13 вищезазначеної Постанови
зазначено, що якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Відмовляючи в задоволені заяви про
скасування судового наказу суд першої
інстанції виходив з того, що судовий
наказ видано відповідно до вимог ст.ст.
95-104 ЦПК України та підстав для його
скасування не має

Колегія суддів з таким висновком
погодитись не може, суд першої
інстанції, постановив ухвалу без
належного врахування обставин, що
мають значення для справи та невірно
застосував положення процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи КП
«Житлосервіс «Куренівка» при поданні
заяви про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги не надано
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг, не додано
документи, що вказують на правильність
і безспірність розрахунків та щодо
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Заявник просить стягнути
заборгованість за житлово-комунальні
послуги станом на 01 вересня 2013 року,
надавши довідки відносно боргу період
2010, 2011 року, 2012 року, частково за 2013 рік
(а.с.6).

Боржником надано копії квитанції по
сплаті за житлово-комунальні послуги
саме за ці за періоди (а.с.32-46).

Боржником оспорюється розмір
заборгованості, вказаної стягувачем,
тобто у заяві про скасування судового
наказу вказується про наявність спору
про право, а тому вищевикладені
обставини мають бути з'ясовані в
судовому засіданні в порядку позовного
провадження. Встановивши наявність
відсутності договорів на
підтвердження матеріально-правових
вимог, а також інших письмових доказів,
які підтверджують факт надання послуг,
суд повинен був відмовити у прийнятті
заяви, а не видавати судовий наказ і
роз'яснити стягувачу, що він може
звернутись з вимогами в порядку
позовного провадження, а не надавати
правову оцінку правовідносинам та
доказам, запереченням наданим
сторонами судового наказу, що
суперечить положенням ст. 100 ЦПК
України .

Вищенаведені обставини, свідчать про
наявність спору, а заявлені позивачем
вимоги не є безспірними.

Крім того, суд першої інстанції,
видаючи судовий наказ та відмовляючи в
його скасуванні, не врахував, що
розрахунок заборгованості свідчить
про наявність спору щодо розміру боргу,
періоду за який цей борг виник та про
пропуск стягувачем позовної давності,
а тому така вимога повинна
розглядатися лише в позовному
провадженні.

Встановивши наявність спору, суд
повинен був скасовувати судовий наказ
і роз'яснювати стягувачу, що він може
звернутись з вимогами в порядку
позовного провадження, а не надавати
правову оцінку правовідносинам та
доказам, запереченням наданими
сторонами судового наказу, що
суперечить положенням ст. 96, 100 ЦПК
України

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду скарги на
судовий наказ апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
скасування судового наказу та
роз'яснити, що заявлені стягувачем
вимоги можуть бути розглянуті в
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що
судовий наказ виданий Оболонським
районним судом м. Києва 26 вересня 2013
року підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 100, 105-1, 303, 304, 307, 313 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити.

Судовий наказ Оболонського районного
уду м. Києва від 26 березня 2013 року про
стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Комунального підприємства
«Житлосервіс «Куренівка»
заборгованість за оплату
житлово-комунальні послуги у розмірі 10
212 грн. (десять тисяч двісті дванадцять)
74 коп., та судовий збір в розмірі 114 грн.
70 коп., - скасувати.

Роз'яснити Комунальному підприємству
«Житлосервіс «Куренівка», що заявлені
ним вимоги можуть бути розглянуті в
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає

Головуючий:

Судді: