Справа № 699/33/14-ц
Номер провадження 4-с/699/1/14
УХВАЛА

20.01.2014
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Сміян
А.В.,

заявника ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2 .;

заінтересованих осіб:

державного виконавця Кришні Я.М.,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1 на
неправомірні дії державного виконавця
Кришні Яни Миколаївни, за участі
заінтересованої особи: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2014 р. до суду пооступила
вказана скарга, яка відправлена
заявником поштою 06.01.2014 р, і яка ухвалою
судді від 11.01.2014 р. призначена до
розгляду на 20.01.2014 р.

Дану скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що
26.12.2013 р. на його адресу надійшла
постанова державного виконавця ВДВС
Корсунь-Шевченківського РУЮ в
Черкаській області Кришні Я.М. від
24.12.2013 р. про накладення арешту на його
майно, як боржника, а саме: автомобіль
НОМЕР_1, та заборони на його відчуження.

Заявник вважає вказану постанову
незаконною і таку, що підлягає до
скасування на підставі наступного.

Дійсно рішенням Корсунь -
Шевченківського районного суду
Черкаської області від 07.07.1994 р. по
справі № 2-179/94 з ОСОБА_1 було стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини усіх видів його
заробітку, щомісячно, але не менше 1/4
мінімальної заробітної плати і до
досягнення сином повноліття.

ОСОБА_1, на виконання зазначеного
рішення суду, по червень 2011 року
включно сплачено аліменти на утримання
сина і постановою державного
виконавця від 22.06.2011 р. було закінчено
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-179/94, виданим 07.07.1994 р. з
винесенням постанови про закриття
такого.

12 червня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області з позовною
заявою про стягнення з нього
заборгованості по сплаті аліментів за
2001 - 2011 р.р. в сумі 9703,17 грн. (дев'ять тисяч
сімсот три гривні 17 копійок) та
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів в сумі 88
705,95 грн. (вісімдесят вісім тисяч сімсот
п'ять гривень 31 копійка), яку 05 липня 2012
р., вpaxoвyючи матеріальний стан ОСОБА_1, у
відповідності до ч. 2 ст. 31 ЦПК України,
зменшила до 21020,10 грн., та вказала
період стягнення: з 01.07.2009 р. по 02.07.2012 р.

Рішенням Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
10.07.2012 р. по позов ОСОБА_3 задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів в сумі
5000 грн. та 107,30 грн. судових витрат. В
іншій частині позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено ( цивільна справа №
2310/1239/2012).

Відповідно до вказаного рішення суду
був виданий виконавчий лист № 2310/1239/2012
та у ВДВС відкрито виконавче
провадження,потім було накладено
арешт на вказаний автомобіль, а 24.12.2013
р.постановою державного виконавця
Кришні Я.М. даний арешт був знятий у
зв'язку повним погашенням ОСОБА_1 боргу
в сумі 5000 грн. та закінченням
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим листом, виданим 25.09.2012 р.

Але, в цей же день, тобто 24 грудня 2013
року,цим же державним виконавцем була
винесена постанова про накладення
арешту на цей же автомобіль НОМЕР_1, по
виконавчому листу № 2-179/94, відкритому
29.08.2012 р.

ОСОБА_1 вважає, що він не винен ОСОБА_3
жоднї суми, вказаний арешт є
незаконним, а тому і подав до суду дану
скаргу.

В судовому засіданні заявник та його
представник підтримали дану скаргу та
представник надав пояснення,
аналогічні тим, які викладені в
зазначеній заяві.

Державний виконавець Кришня Я.М. в
судове засідання з'явилась та
пояснила, що оскільки постанову від
22.06.2011 р. про закриття виконавчого
провадження по виконавчому листу №
2-179/94 було скасовано начальником
відділу ДВС 29.08.2012 р. у зв"язку з боргом
ОСОБА_1 по аліментах, хоча син ОСОБА_1 на
14.05.2011 р. вже був повнолітнім, та
відкрито виконавче провадження, і таке
було їй передане на виконання, то
держвиконавець і виконувала таке, а
тому свої дії вважає законними.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове
засідання з'явилась та пояснила, що
дійсно вона у травні 2012 р. пред»являла
позов до суду про стягнення з ОСОБА_1 як
9703 грн.17 коп. заборгованості по
аліментах, яка виникла до повноліття
сина, так і стягнення пені, яка
остаточно була визначена нею у сумі
21020 грн.10 коп. та яка по рішенню
Корсунь-Шевченківського районного
суду від 10.07.2012 р. була стягнута у сумі
5000 грн.

В іншій частині позовних вимог їй було
відмовлено.

ОСОБА_3 суду пояснила, що вона вважала,
що 9703 грн.17 коп., це борг по аліментах, а
тому такий повинен стягуватися
виконавчою службою до повного
погашення, а тому на її заяву 29 серпня
2012 р. ВДВС було повторно відкрито
виконавче провадження по стягненню
даної суми у примусовому порядку з
ОСОБА_1, хоча син на той час був
повнолітній.

Суд, вислухавши заявника та його
представника, державного виконавця та
ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
грунтуються вимоги заяви, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, вивчивши
необхідні документи по цивільній
справі №№ 2310/1239/2012, приходить до
висновку, що скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 385 ЦПК
України дану скаргу може бути подано до
суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

У суді встановлено, що державним
виконавцем оскаржувана постанова
винесена 24.12.2013 р., на адресу ОСОБА_1
надіслана 25.12.2013 р. ,яку він одержав
26.012.2013 р., згідно наданого суду
оригіналу конверта ( а.с. 14), а 06.01.2014 р. (
а.с.12), направив до суду скаргу, тобто в
межах вказаного законом строку.

Що стосується скарги, то у судовому
засіданні встановлено, що дійсно
рішенням Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
07.07.1994 р. по справі № 2-179/94 з ОСОБА_1 було
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини усіх видів його
заробітку, щомісячно, але не менше 1/4
мінімальної заробітної плати, до
досягненням сином повноліття, тобто до
14.05.2011 року.

22.06.2011 р. державним виконавцем ВДВС
Корсунь -Шевченківського РУЮ
Черкаської області винесена постанова
про закінчення виконавчого
провадження по стягненню вказаних
аліментів на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», тобто у зв'язку із
закінченням строку, передбаченого для
даного виду стягнення.Дана постанова в
цей же день була затверджена
начальником ВДВС
Корсунь-Шевченківського РУЮ та
направлено копії сторонам, які у суді
підтвердили про її одержання.

Рішенням Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
10.07.2012 р. по цивільній справі № 2310/1239/2012
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті
аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за
період з 01.08.2001 р. по травень 2011 р. в
розмірі 9703,17 грн., та 21020 грн.10 коп. пені,
позов було задоволено частково та
стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 5000
грн. пені. В іншій частині позовних
вимог відмовлено. Дане рішення
ухвалою апеляційного суду від 22.08.2012 р.
залишено в силі.

29.08.2012 р. постановою начальника ВДВС
було скасовано постанову державного
виконавця від 22.06.2011 р. про закриття
виконавчого провадження та відкрито
виконавче провадження по стягненню з
ОСОБА_1 тих же аліментів, але вже по
дублікату виконавчого листа № 2-179/94 (
а.с. 17, 28).

У зв»язку з виконанням даного
провадження держвиконавцем Кришнею
Я.М. 24.12.2013 р. і було накладено арешт на
рухоме майно ОСОБА_1, а саме: вказаний в
ухвалі автомобіль.

Суд вважає, що дані дії державного
виконавця є неправомірними,
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню, як незаконна на підставі
наступного.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі закінчення
строку, передбаченого законом для
відповідного виду стягнення.

Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом. Дані вимоги держвиконавцем
були виконані ( а.с.29).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 50 Закону у
разі закінчення виконавчого
провадження, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

Завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених ст. 51 вказаного
закону.

В даному випадку підстав для
відновлення вказаного провадження,
передбачених ст. 51 закону не було,
доказів, які б спростували це,
державним виконавцем суду не надано.

Таким чином, оскільки по виконавчому
листу № 2-179/94, 22.06.2011 р.було закінчене
виконавче провадження з підстав,
передбачених п.6 ч.1 ст.49 Закону України "
Про виконавче провадження"( а.с.29),
законні підстави для скасування даної
постанови ( а.с.24) та його відкриття ( а.с.
17) у начальника ВДВС були відсутні,
тому суд вважає дії державного
виконавця ВДВС
Корсунь-Шевченківського РУЮ
Черкаської області Кришні Я.М.
неправомірними в частині винесення
постанови від 24.12.2013 р. про накладення
арешту на рухоме майно, а саме:
автомобіль НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_1, та заборони на його відчуження,
по виконавчому листу № 2-179/94, а тому суд
скасовує оскаржувану постанову, як
незаконну.

Керуючись ст.ст.383-388, п. 27 ч. 1 ст. 293, ч. 2
ст. 294, ч.3 ст.209,ч.1 ст.218 ЦПК України;

п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 49, ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження»,

суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії
державного виконавця Кришні Яни
Миколаївни, за участі заінтересованої
особи: ОСОБА_3, задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
ВДВС Корсунь - Шевченківського РУЮ
Черкаської області Кришні Я.М.
неправомірними в частині винесення
постанови 24.12.2013 р. про накладення
арешту на автомобіль НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 та заборони на його
відчуження, та скасувати дану
постанову, як незаконну.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до апеляційного суду
Черкаської області через
Корсунь-Шевченківський районний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Ухвала виготовлена 22.01.2014 року.

Суддя
Кіхтенко Н. І.