АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

19 лютого 2014 колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Росік Т.В.,

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
подану представником на підставі
довіреності ОСОБА_3 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 05 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди,

В С
Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 05.12.2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 заподіяну внаслідок залиття
квартири матеріальну шкоду в розмірі 875
грн., моральну шкоду в розмірі 200 грн. та
судові витрати по справі - судовий збір
у розмірі 229 грн. 40 коп. та 300 грн. витрат
на правову допомогу. У задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено.

ОСОБА_2 вважаючи, що зазначене рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без врахування обставин, що мають
значення для справи, в поданій
представником апеляційній скарзі
просять його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позов у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на помилковість висновків
суду щодо часткового задоволення
позовних вимог, оскільки відповідачем
не було спростовано належними доказами
обставин на обгрунтування позову.
Залиття сталось з вини відповідача,
внаслідок заміни труби та халатного
відношення до експлуатації
сантехнічного обладнання. При
визначенні розміру моральної шкоди
судом не враховано, що вона є людиною
похилого віку і будь-які душевні
хвилювання та нервові стреси
призводять до погіршення стану її
здоров'я, а також того, що відмова
відповідача вирішити спір у
добровільному порядку завдала їй
моральної шкоди, яку вона оцінює в 2000
грн. Суд не стягнув з відповідача
судові витрати у справі пропорційно до
задоволених вимог та за послуги по
наданню правової допомоги по складанню
позовної заяви в розмірі 300 грн.,
вартість за проведення дослідження у
сумі 750 грн.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції ОСОБА_2 не з'явилася, вона та
її представник належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

ОСОБА_4 просила рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу, а
позивач має довести, що йому така шкода
завдана.

Право особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав, закріплено в ст. 23 ЦК України, а
підстави для такого відшкодування
передбачені ст. 1167 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
12.07.2012 року відбулося залиття квартири
АДРЕСА_1, яка належить позивачу на
праві спільної сумісної власності (а.с.
26).

Згідно акту від 07.08.2012 року
комісією ЖЕК-301 виявлено, що розбите
міжквартирне перекриття стелі
квартири АДРЕСА_1 з вище розташованої
квартири АДРЕСА_5 та здійснено
самовільну заміну стоякової
каналізаційної чавунної труби на
пластик в кв. АДРЕСА_5. Пластикова
каналізаційна труба, що проходить у
квартирі АДРЕСА_5 стикується з чавунною
в туалетній кімнаті квартири АДРЕСА_1
на висоті 10 см. від стелі. При цьому
роботи по з'єднанню стиків
каналізаційних труб виконані
неправильно, що призводить до витоків
каналізаційних стоків та залиття
квартири АДРЕСА_1 в туалетній кімнаті
(а.с.27).

Згідно звіту ТОВ «Бі Джі Ті консалтинг»
від 14.01.2013 року вартість завданого
матеріального збитку власнику АДРЕСА_1
внаслідок залиття, що сталося 12.07.2012
року становить 875 грн. з врахуванням
ПДВ. Також у висновку зазначено, що на
прохання замовника визначено вартість
ремонтно-будівельних робіт по заміні
каналізаційного стояку в АДРЕСА_1, що
становить 1307 грн. з врахуванням ПДВ
станом на дату оцінки (а.с.15 - 24).

Відповідно до ст. 11 ЦК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно зі ст. 57 ЦК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд правильно виходив із того, що
відповідач є особою, винною у залитті
квартири позивача, нею не надано
доказів на підтвердження тому, що
залиття квартири сталося не з її вини.
При визначенні розміру відшкодування
заподіяної позивачу матеріальної
шкоди у сумі 875 грн. судом правильно
взято до уваги звіт ТОВ «Бі Джі Ті
консалтинг» від 14.01.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні
позову в частині стягнення з
відповідача вартості
ремонтно-будівельних робіт по заміні
каналізаційного стояку в сумі 1307 грн.,
судом першої інстанції зроблено
правильні висновки, що матеріали
справи не містять будь-яких доказів
пошкодження стоку та необхідності його
заміни. Крім того, згідно листа
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації від 03.07.2012
року, співвласники АДРЕСА_1 добровільно
дали згоду на розбиття перекриття
мешканцям кв. АДРЕСА_5 де було виконано
заміну трубопроводу холодного та
гарячого водопостачання за їхній
рахунок (а.с. 47).

Суд обгрунтовано вважав доведеним
спричинення позивачу моральної шкоди
внаслідок неправомірних дій
відповідача. Визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди у сумі
200 грн., правильно виходив з обставин
заподіяння шкоди, ступеню страждань
позивача, та з засад розумності і
справедливості.

Судом стягнуто з відповідача на
користь позивача понесені витрати на
правову допомогу у сумі 300 грн., які
підтверджуються квитанцією АО ЮК №1 м.
Києва від 03.07.2013 року (а.с. 6), що
спростовує доводи апеляційної скарги з
цього приводу.

Оскільки доказів по сплаті витрат з
визначення вартості проведення оцінки
матеріального збитку у розмірі 750 грн.
позивачем суду надано не було, згідно
квитанції за такі послуги сплатив
ОСОБА_5, судом правомірно відмовлено у
стягнення зазначеної суми на рахунок
ОСОБА_2

Розподіл судових витрат між сторонами
проведено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, стягнуто з відповідача на
користь позивача судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп. пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів прийшла до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни або скасування з підстав,
зазначених в апеляційній скарзі
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 05 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/12852/13

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2601/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Сенюта В.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.