Справа №591/8492/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Клименко А. Я.Номер
провадження 22-ц/788/380/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 19
УХВАЛА

17 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В., Рибалки В. Г.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Сумської
міської ради

на ухвалу Зарічного районного суду
м.Суми від 05 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до споживчого товариства «Козацька
слобідка» про стягнення боргу за
договором доручення, -

в с т а н о в
и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду
м.Суми від 05 грудня 2013 року визнано
мирову угоду, укладену 02 грудня 2013 року
між позивачем ОСОБА_3 та представником
споживчого товариства «Козацька
слобідка» Агафоновою С.О. згідно якої:

1.Боржник споживче товариство
«Козацька слобідка» і стягувач ОСОБА_3
домовилися, що відповідно до ч. 2 ст. 604
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація).

2.Боржник споживче товариство
«Козацька слобідка» визнає, що її
заборгованість перед стягувачем
ОСОБА_3 на момент укладення цієї
мирової угоди відповідає відомостям,
які викладені в матеріалах суду, й
становить 31 56841грн. (тридцять одна
тисяча пятсот шістдесят вісім грн.) 41
коп., які воно повинне виплатити своєму
повіреному за виконану роботу по
представленню інтересів в суді та
оформлення документів, необхідних для
реєстрації права власності на нерухоме
майно споживчого товариства «Козацька
слобідка» по АДРЕСА_1 з урахуванням
річних, пені та інфляційних збитків.

3.Боржник - споживче товариство
«Козацька слобідка» зобовязується та
гарантує, що протягом 3(трьох) днів з
моменту визнання цієї мирової угоди
судом, тобто до 08 грудня 2013 року року,
передасть споруди та документи на
споруди у власність стягувачу ОСОБА_3,
таким чином буде погашене зобовязання
перед стягувачем шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог на
підставі та в порядку, що передбачені
ст. 601 Цивільного кодексу України, про
що обов'язково має бути складений
письмовий документ, а саме нотаріально
завірений акт приймання-передачі
споруд та інших матеріальних
(нематеріальних цінностей), в
результаті чого ОСОБА_3 отримує у
власність споруди за адресою: АДРЕСА_1,
а саме: споруди літ. « 14» - 5.0 кв. м., літ. «
19» - 5.0 кв. м., літ. « 25» - 5.0 кв. м., літ. « 26»
- 5.0 кв. м., літ. « 27» - 6.0 кв. м., літ. «28» - 5.0
кв. м., літ. « 29» - 5.0 кв. м., літ. « 30» - 5.0 кв.
м., літ. « 31» - 5.0 кв. м., літ. « 32» - 5.0 кв. м.,
літ. « 33» - 10.0 кв. м., літ. « 34» - 7.0 кв. м.,
літ. « 35» - 7.5 кв. м., літ. « 36» - 5 кв. м., літ.
« 37» - 7.5 кв. м., літ. « 38» - 7.5 кв. м., літ. «
39» - 7.0 кв. м., літ. « 40/41» - 14.9 кв. м., літ.
«42» -7.1 кв. м., літ. « 43» - 6.0 кв. м., літ. « 44»
- 6.0 кв. м., літ. « 45» - 6.0 кв. м., щитова літ.
«Б» - 6.9 кв. м., туалет літ. «В» - 8.1 кв. м.,
навіс літ. «Г» - 89.0 кв. м., огорожа №1, 2, 3.

4.Стягувач заявляє, що з моменту
підписання цієї мирової угоди та у
випадку належного її виконання не
матиме жодних майнових претензій до
боржника з приводу заборгованості,
погашення якої є предметом цієї
мирової угоди.

5.Стягувач гарантує, що після
підписання цієї мирової угоди він у
межах прав, вживатиме заходів,
спрямованих на закінчення судового
спору та скасування усіх заходів, які
були б застосовані з метою
забезпечення можливості здійснення
примусового виконання.

6.Боржник і стягувач домовилися, що
будь-які витрати, пов'язані з судовим
спором, що виникатимуть чи можуть
виникнути після затвердження судом
умов цієї мирової угоди, покладаються
на боржника.

7.Боржник і стягувач заявляють, що ні в
процесі укладення цієї мирової угоди,
ні в процесі виконання її умов не були,
не будуть і не можуть бути порушені
права будь-яких третіх осіб, в тому
числі й держави.

Закрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до споживчого
товариства «Козацька слобідка» про
стягнення боргу за договором
доручення.

В апеляційній скарзі Сумська міська
рада, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просить
скасувати зазначену ухвалу, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

При цьому доводить, що умови визнаної
судом першої інстанції мирової угоди
порушують права та інтереси Сумської
міської ради, як власника земельних
ділянок, оскільки споживче товариство
«Козацька слобідка» здійснювало
користування нею без відповідної
правової підстави шляхом самовільного
розміщення споруд, які у визначеному
законодавством порядку в експлуатацію
не вводилися і право власності на які
за даним товариством ніколи не
реєструвалося.

Вказує, що до вирішення питання про
можливість визнання мирової угоди, суд
зобов'язаний був перевірити чи має
споживче товариство «Козацька
слобідка» зареєстроване право
власності на споруди, що є предметом
мирової угоди та наявність правових
підстав щодо користування земельною
ділянкою на якій вони розміщуються.

Фактично, на підставі оскаржуваної
ухвали про визнання мирової угоди
проведено узаконення самовільного
будівництва та позбавлення Сумської
міської ради можливості розпорядження
земельною ділянкою на якій вони
розміщені.

Крім того зазначає, що споживче
товариство «Козацька слобідка»
збудувало споруди на спірній
земельній ділянці самочинно, а тому не
набуло на них право власності, а отже не
могло передавати таке право іншій
особі в результаті укладення мирової
угоди.

Позивач та відповідач належним чином
повідомлені про час і місце судового
засідання, проте своїм процесуальним
правом на участь у ньому не
скористалися, їх неявка не є перешкодою
для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника Сумської міської ради
Базіль Р.В., який підтримав доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про
закриття провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
мирова угода підлягає визнанню між
сторонами, оскільки вона не суперечить
вимогам закону і не порушує будь-чиї
права та охоронювані законом інтереси
та свободи.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута між
сторонами в ході судового розгляду і
під контролем суду заснована на
взаємних поступках угода, яка по новому
визначає їх суб'єктивні права та
обов'язки. Метою такої угоди є
врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови можуть
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін та предмету спору. Не може
визнаватися судом мирова угода, в якій
нічого не вирішено про долю заявлених
позивачем вимог і умови якої не
пов'язані зі спірними
правовідносинами, так як така угода не
приведе до усунення конфлікту.

За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦПК України,
якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди і продовжує судовий розгляд.

Визнаючи відповідно до умов мирової
угоди за ОСОБА_3 право власності на
нерухоме майно, яке не є предметом
спору, суд не з'ясував, чи відповідає
зазначена мирова угода вимогам закону,
зокрема положенням ст.175 ЦПК України, чи
стосується вона прав та обов'язків
сторін, що випливають з договору
доручення, який відсутній у матеріалах
справи, і самого предмета позову, чи
пов'язані її умови зі спірними
правовідносинами, чи законно
представник відповідача (наявність
повноважень) в тому числі і в розумінні
положень ст.ст.1000-1008 ЦК України,
укладаючи мирову угоду щодо нерухомого
майна шляхом передання його у
власність позивача, виконав взяті на
себе зобов'язання по виконанню
договору доручення, при цьому не
звернув уваги на те, чи є відповідач
власником нерухомого майна та чи не
перевищує його вартість суму самого
боргу.

Крім того, судом не з'ясовано, що саме
перешкоджало сторонам вирішити
питання про відчуження зазначеного у
мировій угоді нерухомого майна шляхом
укладення нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу цього майна,
який би відповідав вимогам ст.ст.655-657 ЦК
України та був зареєстрований у
встановленому законом порядку.

Не з'ясовано судом і питання про те, чи
не порушує укладення цієї угоди прав та
обов'язків інших осіб, зокрема
власників чи користувачів земельної
ділянки, на якій розміщені об'єкти
нерухомості перелічені в мировій
угоді.

Отже, за встановлених фактичних
обставин справи, суд дійшов
передчасного висновку про визнання
мирової угоди й закриття провадження у
справі, що у відповідності до положень
п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, є підставою для
скасування оскаржуваної ухвали і
передачі цього питання на новий
розгляд до суду першої інстанції в
іншому складі суддів.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1
ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу Сумської міської
ради задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми
від 05 грудня 2013 року у даній справі
скасувати, а вирішення питання щодо
визнання мирової угоди передати на
новий розгляд до суду першої інстанції
в іншому складі суддів.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий -

Судді -