АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3715/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Гончарук В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2013 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 грудня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання транспортного
засобу спільною сумісною власністю
подружжя та стягнення грошової
компенсації замість частки у праві
спільної сумісної власності на майно , -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року представник позивача
звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив визнати
транспортний засіб Honda Civik, державний
номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною
власністю подружжя, як такий що був
придбаний за час шлюбу, стягнути з
відповідача на її користь грошову
компенсацію у розмірі 60 000 грн.
вартості Ѕ частки автомобіля та
вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилалася на те,
що автомобіль є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, тому він
підлягає поділу у судовому порядку
внаслідок відсутності домовленості у
вирішенні спору у добровільному
порядку.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 19 грудня 2013 року -позов
задоволено частково.

Визнано, що автомобіль «Honda Civik»
державний номерний знак НОМЕР_2 був
спільною сумісною власністю подружжя.

В задоволенні іншої частини вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки не
відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам.

Зазначає, що спірний автомобіль
придбаний подружжям за час шлюбу був
незаконно переоформлений на іншу особу
без згоди позивачки.

Крім того, в 2006 році автомобіль був
придбаний приблизно за 120000 грн.,копія
витягу з електронної сторінки з сайту
http://auto.ria.ua/notepad.html знаходиться в
матеріалах справи.

В судовому засіданні апелянт скаргу
підтримала.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що компенсація позивачу
частки майна у спільній сумісній
власності подружжя є неможливою,
оскільки автомобіль був відчужений у
період перебування сторін у шлюбі.

Проте, з таким висновком суду
погодитись неможливо, оскільки такого
висновку суд дійшов, не з»ясувавши
дійсні обставини спору, не перевіривши
доводи і заперечення сторін та без
належної оцінки доказів. Зазначені
порушення норм матеріального та
процесуального права у відповідності
до ст.. 309 ЦПК України є підставою до
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення по суті заявлених
позовних вимог.

Згідно зі ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

При поділі майна суд виходить із того,
якщо між подружжям нe досягнуто згоди
про спосіб поділу спільного майна, то
за позовом подружжя або одного з них
суд може постановити рішення: про поділ
майна в натурі, якщо це можливо без
шкоди для його господарського
призначення; про розподіл речей між
подружжям з урахуванням їх вартості та
частки кожного з подружжя в спільному
майні; про присудження майна в натурі
одному з подружжя, з покладенням на
нього обов'язку компенсувати другому з
подружжя його частку грішми.

Статтями 70,71 СК України встановлено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно, допускається лише
за його згодою.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 372 ЦК України,
у разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. За рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення. У разі поділу
майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
13.10.2006 року, який в лютому 2011 року було
розірвано.

За час перебування у шлюбі подружжям
було придбано за спільні кошти
автомобіль «Honda Civik» державний номерний
знак НОМЕР_2, право власності якого було
зареєстровано в органах УДАІ м. Києва
за відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до довідки -рахунку від
24.11.2010 р. вказаний автомобіль було
відчужено за 2000 грн. та зареєстровано в
органах УДАІ м. Києва право власності
за ОСОБА_3.

Згідно ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена.

Оскільки під час перебування у шлюбі у
2006р. за спільні кошти сторін був
придбаний спірний автомобіль,
оформлений на відповідача, то саме він
і є предметом поділу.

Враховуючи, що автомобіль без згоди
позивачки незаконно був проданий та
переоформлений на іншу особу, то
обґрунтованими є доводи позивача, що
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачці грошову компенсацію - Ѕ від
вартості автомобіля.

Окрім того, заперечуючи проти позову,
відповідач зазначив, що автомобіль був
відчужений ним особисто внаслідок
невиконання ним же боргових
зобов'язань, що свідчить про те, що
кошти від реалізації автомобіля до
спільного бюджету сім'ї не надходили та
не були використані в її інтересах.

Не знайшли свого підтвердження і
доводи відповідача, що автомобіль був
його особистою власністю та придбаний
ним під час повного припинення
сімейних відносин за особисті кошти.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене та з
урахуванням матеріалів справи,
оцінивши докази, факти та відповідні їм
правовідносини та за своїм внутрішнім
переконанням, колегія суддів дійшла
висновку , що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення вартості Ѕ частки
автомобіля, то суд виходить з вартості
в розмірі 2000грн., яка визначена при його
продажу, оскільки позивачем такий
розмір не спростований, як і не
доведена вартість автомобіля у 120 000
грн. з врахуванням його випуску 2006
року.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309,316 ЦПК України
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 19 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити в справі нове рішення , у
наступній редакції:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
транспортного засобу спільною
сумісною власністю подружжя та
стягнення грошової компенсації
замість частки у праві спільної
сумісної власності на майно
-задовольнити частково.

Визнати автомобіль «Honda Civik» державний
номерний знак НОМЕР_2 таким, що належав
подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію у розмірі 1000 грн.
вартості Ѕ частки автомобіля «Honda
Civik»,державний номерний знак НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено протягом двадцяти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги до цього суду.

Головуючий
Судді