Справа № 121/3666/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого - судді Веденмеєр
М.В., при секретарі - Косенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, третя особа комунальне
підприємство Ялтинської міської ради
"Ремонтно-експлуатаційна організація
№3" про визнання протиправним та
скасування рішення, усунення перешкод
у користуванні власністю, стягнення
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, у якій просить
визнати незаконними та скасувати
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради від 27 березня
2008 року №655 «Про затвердження рішення
міжвідомчої комісії з реєстрації
будівель та внутрішніх перепланувань
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3», усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом зобов'язання ОСОБА_2 провести за
свій рахунок переобладнання, стягнути
моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є власником квартири АДРЕСА_2,
на підставі договору купівлі-продажу
від 12 квітня 1991 року. Відповідачу
ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_3 у
зазначеному будинку. Рішенням
Ялтинської міської ради від 18
листопада 1997 року для спільного
обслуговування зазначеного будинку у
постійне користування було надано
земельну ділянку, загальною площею 0,1652
га. Рішенням Ялтинської міської ради
від 15 жовтня 1990 року позивачу та ОСОБА_4,
спадкоємцем якого є ОСОБА_2, було надано
дозвіл на прибудову веранди з
улаштуванням кухні, ванної та туалету.
На підставі даного рішення та згідно
проекту, позивачем були виконані всі
необхідні будівельні роботи по
будівництву веранди. Рішенням
виконавчого комітету від 22 травня 1998
року було дозволено позивачу та ОСОБА_4
виконати реконструкцію раніш
збудованої веранди, відповідно до
проектів. Позивач виконав
реконструкцію, відповідно до проекту.
Проте, ОСОБА_4 реконструкцію не виконав,
оскільки помер, а його спадкоємець
ОСОБА_2 провела реконструкцію з
суттєвим відступленням від проекту, за
що притягалась до адміністративної
відповідальності. Не зважаючи на що,
відповідач збудувала триповерхову
прибудову. Оскільки фундамент та стіни
першого поверху не були розраховані на
таке навантаження, з часом стали
відбуватись руйнування несучих
конструкцій належної позивачу
квартири. Проте, рішенням виконавчого
комітету Ялтинської міської ради від 27
березня 2008 року, було затверджено
рішення міжвідомчої комісії,згідно
якого ОСОБА_2 надано дозвіл на
реєстрацію приміщень. На думку
позивача, зазначене рішення є
незаконним та підлягає скасуванню,
оскільки будівництво проводилось без
відповідних погоджень з суттєвим
відступленням від проекту. У зв'язку з
чим, позивач звернулась з зазначеним
позовом до суду.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
тих самих підстав.

Представник відповідача виконавчого
комітету Ялтинської міської ради у
судове засідання не з'явився, про місце,
день та час розгляду справи
повідомлений. Надав суду заперечення
проти позову, згідно яких позовні
вимоги не визнав, зазначив, що
оскаржуване рішення прийняте
відповідно до діючого законодавства та
у межах повноважень виконавчого
комітету .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в
судовому засіданні позов не визнали та
пояснили, що рішення виконавчого
комітету міської ради було прийняте
законно, на підставі відповідних
погоджень. Відповідач здійснив
прибудову, а не здійснив самовільне
будівництво. Належних доказів того, що
прибудова порушує права позивача суду
надано не було. Крім того, на теперішній
час, спірні приміщення вже
зареєстровані у встановленому законом
порядку.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про місце, день
та час розгляду справи повідомлений,
причину неявки суду не надав.

Вислухавши пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом встановлено, що позивачу, на
підставі договору купівлі-продажу від
12 квітня 1991 року належить квартира
АДРЕСА_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 07 жовтня 1991 року,
реєстровий №2547, ОСОБА_2, після смерті
ОСОБА_4, належить квартира АДРЕСА_3
(а.с.34).

Рішенням Ялтинської міської ради від 18
листопада 1997 року для спільного
обслуговування зазначеного будинку у
постійне користування було надано
земельну ділянку, загальною площею 0,1652
га, що підтверджується державними
актами на право постійного
користування землею ІV-КМ №002320 та ІV-КМ
№009536 (а.с.8,31).

Рішенням виконавчого комітету від 22
травня 1998 року №160 (41) було дозволено
позивачу та ОСОБА_4 виконати
реконструкцію веранд, з улаштуванням
на них туалетів та ванн АДРЕСА_3 (а.с.74).

На виконання зазначеного рішення від 22
травня 1998 року, сторони провели
відповідні реконструкції згідно
проектів.

В силу частини 1 ст. 51 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
виконавчим комітетом місцевої ради є
колегіальний орган, який утворюється
відповідною радою на строк її
повноважень.

За змістом ст. 30 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
відання виконавчого комітету належать
власні (самоврядні) та делеговані
повноваження у галузі
житлово-комунального господарства,
зокрема: повноваження зі сприяння
розширенню житлового будівництва,
надання особам, які мають потребу в
житлі, допомоги в будівництві житла,
обліку житлового фонду, здійснення
контролю за його використанням.

Відповідно до ч. 1 пункту б ст. 31 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин, до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать:
делеговані повноваження: прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у порядку та у випадках,
встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 53 та частини 6
ст. 59 цього Закону основною формою
роботи виконавчого комітету місцевої
ради є його засідання. Акти виконавчого
комітету ухвалюються у формі рішень.

Акт державного чи іншого органу (в тому
числі, органу місцевого
самоврядування) - це юридична форма
результату вираження його волі, тобто
офіційний письмовий документ, який
породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин, має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин та поширює свою чинність на
певний час, територію і коло суб'єктів.

Рішенням виконавчого комітету
Ялтинської міської ради від 27 березня
2008 року №655 , затверджено рішення
міжвідомчої комісії з реєстрації
будівель та внутрішніх перепланувань
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.25).

Положення частини 1 статті 376 ЦК України
дають підстави для висновку, що
критеріями самочинного будівництва є:
будівництво об'єкту нерухомого майна
на земельній ділянці, яка не відведена
для цієї мети, здійснене без
належного дозволу чи проекту, або
з порушенням будівельних норм і
правил.

Відповідно до норми частини 2
статті 376 ЦК України особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна не
набуває права власності на нього.

Наведена норма закону
передбачає три окремі підстави для
визнання будівництва самочинним та
відповідні правові наслідки для особи,
яка його здійснила.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 23
вересня 2013 року на квартиру
АДРЕСА_3,загальною площею 230,7 кв.м.,
житловою площею 11,6 кв.м., балконом
літ.а11 площею 21,2 кв.м..

Таким чином, на час розгляду справи в
суді, за відповідачем ОСОБА_2
зареєстровано на праві власності
спірне приміщення, що спростовує
твердження позивача про відсутність
правової реєстрації майна та
можливість застосування наслідків
самочинного будівництва.

Крім того, суд звертає увагу на той
факт, що відповідно до висновку
експертного дослідження № 233 від 29
листопада 2013 року (а.с.114-127), вірогідною
причиною появи тріщин у приміщеннях
квартири НОМЕР_1 та на зовнішніх стінах
квартири АДРЕСА_4 може бути ведення
будівельних робіт поблизу цих
конструкцій, які викликають певні
впливи та деформації на вже існуючі
конструкції. Однією з таких причин
може бути ведення будівельних робіт з
реконструкції квартири АДРЕСА_3, що
створює додаткове навантаження на
існуючі несучі стіни.

Таким чином, експертним дослідженням
встановлена лише вірогідність
завдання шкоди майну позивача через
ведення будівельних робіт. Тому
встановити достовірно причину
руйнування несучих конструкцій
належної позивачу квартири, на
теперішній час неможливо, що
підтвердив у судовому засіданні
експерт ОСОБА_5.

Згідно роз'ясненням, які
містяться у пункті 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 1997 року № 8 "Про судову
експертизу в кримінальних і
цивільних справах" про те, що при
перевірці й оцінці експертного
висновку суд повинен з'ясувати: чи було
додержано вимоги законодавства при
призначенні та проведенні
експертизи; чи не було обставин,
які виключали участь експерта
справі; компетентність експерта і чи
не вийшов він за межі своїх
повноважень; достатність поданих
експертові об'єктів дослідження;
повноту відповідей на порушені
питаннята їх відповідність іншим
фактичним даним; узгодженість між
дослідницькою частиною та
підсумковим висновком експертизи;
обґрунтованість експертного
висновку та його узгодженість з
іншими матеріалами справи.

Частиною 6 статті 147
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що висновок
експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими ст.212 цього
Кодексу.

Стаття 212 Цивільного
процесуального кодексу України
зазначає, що жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо,
а також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Разом із тим доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях (частина 4
статті 60 Цивільного процесуального
кодексу України).

Проаналізувавши наведений
висновок експерта, суд погоджується
з твердженням представника
відповідача, що висновки експерта
носять характер припущень та не
містять чіткої відповіді щодо
наявності причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідачки по
проведенню будівельних робіт та
проявом дефектів та пошкоджень в
квартирі позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.6,10,60,212-216 ЦПК України, ст.ст. 21, 321, 357,
376, 391 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, третя особа комунальне
підприємство Ялтинської міської ради
"Ремонтно-експлуатаційна організація
№3" про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської ради від 27
березня 2008 року №655 «Про затвердження
рішення міжвідомчої комісії з
реєстрації будівель та внутрішніх
перепланувань ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_3», усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
зобов'язання ОСОБА_2 провести за свій
рахунок переобладнання, стягнення
моральної шкоди , - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд в порядку та
строки, встановлені ст. ст. 294-296
Цивільного процесуального кодексу
України.

Суддя: