інстанції Рябченко Л.А.Провадження №
22-ц/780/1037/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Верланова С.М.,

при секретарі - Кирюшиній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 11 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про повернення
банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що 06.06.2011р. між нею та ПАТ «Дельта
Банк», в особі Білоцерківського
відділення, був укладений договір
банківського вкладу та відкритий
депозитний рахунок в доларах США на
який вона внесла готівкою грошові
кошти в сумі 14 250 доларів США. В
подальшому, 20.06.2011 року вона здійснила
поповнення депозиту на суму 1750 доларів
США після чого сума банківського
вкладу становила 16000 доларів США.

У липні 2011 р. позивачка звернулася до
відповідача із вимогою про повернення
грошових коштів за банківським
вкладом, однак 13.07.2011 р. банк надав
письмову відмову у видачі суми вкладу
та нарахованих процентів, тому просить
стягнути з відповідача суму

Відповідач позов не визнав, мотивуючи
тим, що надана позивачкою в якості
доказу «заява на переказ готівки» не
відповідає Інструкції НБУ №337 і не
містить обов'язкових реквізитів, не
зазначений номер рахунку, не вказано
дебет та кредит операції, еквівалент у
гривнях, загальна сума та призначення
платежу, не проставлена печатка банку,
документ виданий особою, яка не мала
права їх видавати та підписувати
договір.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 11 грудня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивачка подала апеляційну скаргу,
посилаючись на незаконність рішення,
неповність дослідження матеріалів
справи та доводів позивача,
упередженість суду до справи. Вважає,
що суд не врахував те, що саме на банк
покладений обов'язок видати
відповідний документ після завершення
приймання готівки, у випадку ж
невиконання даного обов'язку
відповідальність за таке невиконання
покладається на банк.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
відповідача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано належних доказів
укладення договору банківського
вкладу, зокрема квитанцій про внесення
готівкових коштів на рахунок банку, при
цьому надані позивачем документи не
містять необхідних реквізитів, а також
підписані особою, яка не має належних
на те повноважень та не завірені
печаткою банку.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 статті 1059 ЦК України
передбачено, що договір банківського
вкладу укладається в письмовій формі.
Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Пунктом 1.4. Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 3 грудня 2003 року № 516,
(далі - Положення) передбачено, що
залучення банком вкладів (депозитів)
юридичних і фізичних осіб
підтверджується: договором
банківського рахунку; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадної книжки; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадного (депозитного)
сертифіката; договором банківського
вкладу (депозиту) з видачею іншого
документа, що підтверджує внесення
грошової суми або банківських металів
і відповідає вимогам, установленим
законом, іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами) та звичаями
ділового обороту.

У той же час, п. 8 гл. 2 розд. ІІІ
Інструкції про касові операції у
банках України, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 14 серпня 2003 року № 337,
яка була чинною на момент укладення
договору банківського вкладу
передбачено, що після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату здійснення
касової операції (у разі здійснення
касової операції в післяопераційний
час - час виконання операції), а також
підпис працівника банку, який прийняв
готівку, відбиток печатки (штампа) або
електронний підпис працівника банку,
засвідчений електронним підписом САБ.

Судом встановлено, що 06.06.2011р. ОСОБА_2, з
однієї сторони, та представник ПАТ
«Дельта Банк», в особі заступника
начальника Білоцерківського
відділення Шевченко О.М., з другої
сторони, підписали договір № 2630/40/21694
банківського вкладу, про що свідчить
копія договору. На підтвердження факту
внесення коштів, відповідно до умов
договору, позивачка надала копію заяви
на переказ готівки № 347239 від 6.06.2011р. в
розмірі 14250 доларів США та заяви на
переказ готівки № 71333 від 20.06.2011р. в
розмірі 1750 доларів США. При цьому ПАТ
«Дельта Банк» не визнає наявність
правовідносин з позивачкою щодо
укладення договору банківського
вкладу, оскільки депозитний договір у
встановленому порядку в банку не
зареєстрований, інформація про нього в
базі даних діючих депозитних договорів
банку відсутня, грошові кошти від
позивачки не надходили, тому банк
рекомендував позивачці звернутися до
правоохоронних органів, зокрема
прокуратури міста Києва, якою 30.06.2011р.
за заявою банку було порушено
кримінальне провадження за
аналогічними фактами.

Таким чином, давши належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
застосувавши до спірних правовідносин
норми матеріального права, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задовольнив позову, виходячи з того, що
недодержання письмової форми договору
банківського вкладу у зв'язку з
відсутністю ощадної книжки чи інших
документів що відповідають вимогам,
установленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами), звичаями ділового обороту
та відсутністю підтвердження про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, свідчить про
недоведеність позивачкою своїх
позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
вимогам закону, доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують
та не можуть бути підставою скасування
рішення.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 11 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :