ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
У х в а л а

іменем україни

12 лютого 2014 року м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко
О.І.,

Завгородньої І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
український Міжнародний банк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 30 серпня
2013 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 07 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Перший Український
Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк»)
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4
та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитним договором та договором
поруки.

В обґрунтування позову зазначало, що
між банком та відповідачем ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № 6656127 від 22
липня 2008 року, за умовами якого
банк надав ОСОБА_4 кредит в розмірі
30 241 долар США, а ОСОБА_4
зобов'язався використати кредит за
його цільовим призначенням, сплатити
плату за кредит, повертати кредит
частинами в розмірах, в порядку та в
строки, визначені кредитним договором.

Взяті на себе зобов'язання щодо
своєчасного повернення кредиту та
плати за користування кредитом ОСОБА_4
не виконав.

Станом на 26 лютого 2013 року
заборгованість за кредитним договором
становить 21 003,57 дол. США та 36 036,97 грн,
яка складається із: заборгованості по
сумі кредиту - 19 180,68 дол. США,
заборгованості по відсотках - 1 822,89 дол.
США, пені - 18 019,81 грн, штрафу за
невиконання умов страхування
предметів застави - 2 417,16 грн, суми
штрафу за порушення обов'язків - 15 600
грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
22 липня 2008 року з ОСОБА_5 було
укладено договір поруки, за яким ОСОБА_5
поручилася перед банком за виконання
ОСОБА_4 зобов'язань згідно з кредитним
договором.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, банк звернувся до суду із
вказаним позовом та просив стягнути з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно
заборгованість за кредитним договором
в сумі 21 003,57 дол. США та 36 036,97 грн, а
також судові витрати - 2 039,19 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від
30 серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 7 листопада 2013
року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 21 003,57 дол. США та 36 036,97 грн. В
решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Перший Український Міжнародний
Банк» судові витрати в сумі 1
019,60 грн.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову в
повному обсязі, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Перевіривши доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Задовольняючи позовні вимоги частково
та стягуючи заборгованість лише з
боржника, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
банком відповідно до умов кредитного
договору застосовано право вимагати
повернення кредиту достроково, вимога
до поручителя не була пред'явлена
протягом шести місяців з дня
виникнення права вимоги, тому порука є
припиненою, а заборгованість підлягає
стягнення лише з боржника.

Проте погодитись з такими висновками
судів не можна.

Судами встановлено, що 22 липня 2008 року
між ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № 6656127,
відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит у розмірі 30 241,00 дол.
США, а відповідач зобов'язався прийняти
кредит, використати його за цільовим
призначенням, сплатити плату за кредит
та повернути банку кредит частинами в
розмірах, в порядку та строки,
визначені кредитним договором.

Відповідно до п. 3.2.1. кредитного
договору відповідач зобов'язаний
повертати кредит частинами в розмірі
та строки, передбачені графіком
повернення кредиту, та сплачувати
відсотки за користування кредитними
коштами.

Згідно з п. 3.1.2, 3.1.3 кредитного договору
відсотки за користування кредитом
розраховуються виходячи з залишку
заборгованості за кредитом на початок
кожного розрахункового періоду.

Відповідач з моменту видачі кредиту
своєчасно викопував свої зобов'язання
до вересня 2010 року, допускаючи лише
незначні порушення термінів сплати.
Надалі відповідач здійснював часткові
платежі по кредиту. Останній платіж
відповідач здійснив 10 січня 2012 року і з
цього часу припинив виконання
зобов'язання.

Відповідно до підпункту 1 п. 3.5.7.
кредитного договору затримання сплати
частини кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом на
строк понад 1 календарний місяць є
подією, настання якої надає позивачу
право вимагати від відповідача
дострокового повернення всього
кредиту разом із нарахованими
процентами.

Позивач, керуючись ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» та ст. 20
Закону України «Про заставу», п. 3.5.8.
кредитного договору, направив
відповідачу лист з вимогою вих. № 1737/1
від 21 травня 2012 року про дострокове
повернення отриманих ним кредитних
коштів в повному обсязі разом із
розрахованими процентами. Зазначений
лист був повернутий поштовим
відділенням до банку у зв'язку із
закінченням терміну зберігання листа.

Також судами встановлено, що засобом
забезпечення повернення кредиту є
договір поруки № 6656134 від 22 липня 2008
року, укладений між ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк» та
ОСОБА_5, згідно з умовами якого
поручається перед кредитором за
належне виконання ОСОБА_4 взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором. Позичальник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Відповідальність
поручителя настає з моменту
невиконання позичальником будь-якої
частини зобов'язання, так і при
невиконання позичальником
зобов'язання у цілому. Поручитель
відповідає перед кредитором за
виконання зобов'язання у повному об'ємі
всім належним йому на праві власності
майном та грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554
ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Сама по собі умова договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам ст. 252 ЦК України,
згідно з якою строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором,
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Зі змісту договору поруки вбачається,
що строк її припинення не встановлено,
тому згідно з вимогами вищевказаних
норм матеріального права порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання,
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково не пред'явить
вимоги до поручителя.

Отже, підставою для припинення
договору поруки може бути недотримання
кредитором строку звернення до суду з
вимогами до поручителя.

Відповідно до пункту 24 постанови від 30
березня 2012 року № 5 пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року,
відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Таким чином, посилання судів
попередніх інстанцій про сплив
шестимісячного строку для пред'явлення
вимоги про повернення боргу є
передчасним, оскільки строк дії
основного зобов'язання встановлений
кредитним договором та визначений до
2015 року.

Однак суди попередніх інстанції на
порушення вимог ст. ст. 212 - 215,
315 ЦПК України на зазначене уваги не
звернули, доводів сторін належним
чином не перевірили, не з'ясували коли
саме спливає шестимісячний строк
пред'явлення вимоги та допустив
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення ним
фактичних обставин справи та
перешкодили перевірці обставин, що
призвело до передчасного висновку про
задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення судом процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку про часткове
задоволення касаційної скарги із
скасуванням судових рішень та
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції з підстав,
передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «перший
Український Міжнародний Банк»
задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області
від 30 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 07 листопада
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А.
Горелкіна

Судді:

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко