АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р. Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Охневській Т.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 4 грудня 2013
р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1,
третя особа: Приватне акціонерне
товариство «Міська страхова компанія»
про відшкодування збитків в порядку
регресу,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 р. ТОВ «СК «Альфа-Гарант»
(надалі СК Альфа-Гарант») звернулося з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
збитків в порядку регресу, в розмірі 7
007,02 грн.

На обґрунтування своїх вимог
зазначало, що 13.07.2012 р. між СК
«Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу
№06-LIR/02-307-00027, за яким забезпеченим
транспортним засобом є автомобіль
NissanQashqai, реєстраційний номер НОМЕР_3,
строк дії договору по 17.07.013 р.

05.09.2012 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«Citroen» реєстраційний номер НОМЕР_4
порушила вимоги Правил дорожнього
руху, що призвело до
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої власнику автомобіля Nissan
Qashqai р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 була заподіяна
матеріальна шкода у розмірі 16 402,82 грн.

Посилаючись на те, що 09.11.2012 СК
«Альфа-Гарант» на підставі заяви
ОСОБА_2, виплатило йому страхове
відшкодування у розмірі 7 007,02 грн.,
позивач просив стягнути зазначену суму
в порядку регресу з ОСОБА_1 з підстав
передбачених ст. 993, п.2 ст.1187 ЦК України.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 04.12.2013 р. позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«СК «Альфа-Гарант» збитки в порядку
регресу в сумі 7 007,02 грн. та судові
витрати в розмірі 229,40 грн.

Справа №756/3989/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/1048/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Скрипник
О.Г.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.В апеляційній
скарзі представник ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ТОВ «СК
«Альфа-Гарант», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Зазначав, що суд залишив поза увагою
наявний у відповідача поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
№АВ/1259451 від 14.01.2012 р., укладений між
ПрАТ «Міська страхова компанія» та
ОСОБА_1, строк дії якого до 24.03.2013 р., у
зв'язку із чим вважав, що
відшкодовувати понесені позивачем
витрати повинна ПрАТ «Міська страхова
компанія», а не відповідач.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «СК
«Альфа-Гарант» просив апеляційну
скаргу відхилити, посилаючись на те, що
її доводи не ґрунтуються на матеріалах
справи та вимогах закону.

Представник ПрАТ «Міська страхова
компанія» в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи зазначена юридична особа була
повідомлена за останньою відомою суду
адресою.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Судом встановлено наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

13.07.2012 р. між ТОВ «СК «Альфа-Гарнт» та
ОСОБА_2 укладено договір добровільного
страхування наземного транспортного
засобу №06-LIR/02-307-00027, за яким
забезпеченим транспортним засобом є
автомобіль Nissan Qashqai р.н. НОМЕР_3,
власником якого є ОСОБА_2, строк дії
договору з 18.07.2012 р. по 17.07.013 р.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 10.10.2012 р. ОСОБА_1
визнано винною у вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, що призвело
до ДТП, внаслідок якої був пошкоджений
автомобіль NissanQashqai р.н.НОМЕР_3,
власником якого є ОСОБА_2

Відповідно до звіту з визначення
вартості матеріального збитку №770 від
01.10.2012 р. вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу Nissan Qashqai
р.н. НОМЕР_3 становить 16 402,82 грн.

09.11.2012 р. ТОВ «СК «Альфа-Гарант»
виплатило ОСОБА_2 страхове
відшкодування у розмірі 7 007,02 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1374 від 09.11.2012 р.

Цивільно-правова відповідальність
винної особи ОСОБА_1 зареєстрована у
ПрАТ «Міська страхова компанія», що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності серії АВ/1259451 від
14.01.2012 р.

Задовольняючи позовні вимоги СК
«Альфа-Гарант», суд першої інстанції
виходив з того, що дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини відповідача, а
тому оскільки позивач виплатив
потерпілій особі страхове
відшкодування, то він відповідно до
вимог ст.27 Занкоу України «Про
страхування» та ст.993 ЦК України має
право на регресні вимоги до винної
особи.

З таким висновком суду погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Дійсно за змістом ст.993 ЦК України, ст.27
Закону України «Про страхування»
(якими керувався суд першої інстанції)
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
страхування, в межах фактичних витрат,
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Разом з тим, суд не звернув увагу на те,
що цивільно-правова відповідальність
винної особи була застрахована в ПрАТ
«Міська страхова компанія».

Відповідно до вимог ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правої відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну в результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Суд першої інстанції не урахував, що
при вирішенні спору суду необхідно
було застосовувати положення саме
цього Закону, оскільки за своєю суттю
він має на меті захист не лише прав
потерпілих на відшкодування шкоди, але
й захист інтересів страхувальника -
особи, яка заподіяла шкоду. В іншому
разі нівелюється мета цього Закону,
оскільки у разі виплати страховикові,
що відшкодував страхове відшкодування
потерпілій особі за договором
добровільного страхування, і стягнення
цією особою суми відшкодування з
винної особи, остання не має права
регресної вимоги до страховика за
договором страхування
цивільно-правової відповідальності.

Посилання представника СК
«Альфа-Гарант» на роз'яснення,
викладені у п.11 постанови Пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», що на його думку надає йому
право звернення з вимогами до винної
особи, є помилковим.

За змістом викладених у цьому пункту
роз'яснень Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ убачається, що за
вибором потерпілого вимога про
відшкодування шкоди може бути
пред'явлена безпосередньо до винної
особи, оскільки за змістом ст.1191 ЦК
України, особа яка відповідає за шкоду
завдану з вини іншої особи має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи, якщо за законом межі
відповідальності останньої та особи,
яка за неї відповідає однакові. Тобто,
таке право вибору належить лише
потерпілому, а не страховику.

З матеріалів справи убачається, що ПрАТ
«Міська страхова компанія» не
ліквідована, крім того згідно з
вимогами п. 41.1 ст.41 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правої відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених зазначеним вище
законом у разі недостатності коштів та
майна страховика - учасника МТСБУ, що
визнаний банкрутом, та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Зважаючи на викладене, рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
у справ нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог СК
«Альфа-Гарант».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 4 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» до ОСОБА_1, третя особа:
Приватне акціонерне товариство
«Міська страхова компанія» про
відшкодування збитків в порядку
регресу, відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:
Судді: