АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц-7961858
Головуючий у 1 інстанції - Вернидубов
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Колотілову О.О .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013року

в справі за позовом ОСОБА_1 до
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації в м.
Києві,треті особи Релігійна громада
парафії на честь ВСІХ СВЯТИХ ВОЇНІВ у
Деснянському районі м. Києва
Української Православної Церкви,
Департамент міського благоустрою та
збереженню природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації, ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А
:

В вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом та вказував,
що він є прихожанином Храму «ВСІХ
СВЯТИХ ВОЇНІВ»,який розташований на
території парку Перемоги по вул.
Генерала Жмаченка,11 у Дніпровському
районі м. Києва. 14 вересня 2013 року йому
стало відомо про те, що рішенням
Дніпровської РДА від 3 вересня 2013 року
вирішено подати міській комісії з
питань впорядкування,розміщення та
демонтажу тимчасових споруд
пропозицію на демонтаж паркану та
малих архітектурних форм Храму «ВСІХ
СВЯТИХ ВОЇНІВ». Проте, прийняття такого
рішення позивач вважає є незаконним,
оскільки тимчасові споруди та паркан
було зведено за погодженням та з
дозволу, але процес погодження
необхідних дозвільних документів і
самого будівництва Храму вимагає
тривалого часу. Знесення ж тимчасових
споруд призведе до порушення прав
прихожан Храму на віросповідання.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року в
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
представник позивача подав
апеляційну скаргу та посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що
судом безпідставно не прийнято до
уваги обставини,які мають значення для
правильного вирішення справи, а саме,
що Релігійною громадою парафії
засновано та утримується місце для
проведення богослужінь та території
парку Перемоги. При цьому, з наданих
документів вбачається, що Дніпровською
РДА (і що було підтверджено
представником РДА в судовому
засіданні) не заперечується здійснення
в подальшому будівництва Храму «ВСІХ
СВЯТИХ ВОЇНІВ». При цьому, вважає
висновки суду про те,що споруди є
тимчасовими, оскільки ці споруди
віднесені до культових та не врахував,
що згідно з розділом 1 Правил
благоустрою міста Києва, затверджених
до рішенням Київської міської ради від
25.12.2008 р. № 1051/1051, тимчасова споруда - це
споруда функціонального (в тому числі
для здійснення підприємницької
діяльності),
декоративно-технологічного
призначення, в тому числі мала
архітектурна форма, яка виготовляється
з полегшених збірних конструкцій та
встановлюється без улаштування
заглибленого фундаменту тощо. На
території Храму знаходиться значна
кількість споруд, які не можуть бути
демонтовані без їх руйнування і
знецінення. Зокрема, там розташовані
Хрест пам'яті захисників вітчизни та
всіх невинно убієнних з цільного
граніту висотою 3,5 м. вагою 4, 850 тони;
Купель у формі хреста розміром 3x3 м.
глибиною 1,4 м. з іконостасом; Меморіал
загиблим у Афганістані киянам, який
складається з трьох стел розміром 2x3,5 м.
з прізвищами загиблих; сан блок
розміром 3x1,5 м.

Також в самому Храмі зберігається
значна кількість релігійних святинь:
Голгофа, зроблена майстрами на Святій
землі з каменем від Гробу Господнього;
Ковчег з частками мощів свт. Мартина
Сповідника, муч. Єпископів
Херсонеських Василя і Єлпидія, прп.
Ільї Муромця, вмч. Варвари, прпмуч.
Єлизавети Романової; Ікона з частками
мощів свт. Феодосія Чернігівського,
прп. ЛаврентіяЧернігівського; Ікона з
частками мощів новомучеників
Васильєвских (свящ. муч. Сергія
пресвітера и мучч. Кирила і Прохора);
Ікона з частками мощів безмездного
лікаря прп. Агапіта Печерського; Ікона
з мощами праведного воїна Феодора
Ушакова.

Наведене вище свідчить про
незаконність прийняття рішення щодо
демонтажу Храму без врахування
передбачених законодавством гарантій
діяльності релігійних організацій.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник позивача, після
відмови йому в заяві про залишення
позову без розгляду, доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити.

Відповідач та інші особи,які беруть
участь у справі в судове засідання не
з'явилися. Про місце та час розгляду
справи, відповідно до ст.ст.74.76 ЦПК
України, повідомлені належно, причини
неявки в судове засідання не
повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі,належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи в
апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 35 Конституції України
кожен має право на свободу світогляду і
віросповідання. Це право включає
свободу сповідувати будь-я колективно
релігійні культи І ритуальні обряди,
вести релігійну діяльність. Здійснення
цього права може бути обмежене законом
лише в інтересах охорони громадського
порядку, здоров'я і моральності
населення або захисту прав і свобод
інших людей.

Згідно із ст. 9 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожен має право на свободу думки,
совісті та релігії; це право включає
свободу змінювати свою релігію або
переконання, а також свободу
сповідувати свою релігію або
переконання під час богослужіння,
навчання, виконання та дотримання
релігійної практики і ритуальних
обрядів як одноособово, так і спільно з
іншими, як прилюдно, так і приватно.
Свобода сповідувати свою релігію або
переконання підлягає лише таким
обмеженням, що встановлені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах громадської
безпеки, для охорони публічного
порядку, здоров'я чи моралі або для
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону
України «Про свободу совісті та
релігійні організації» релігійні
організації мають право засновувати і
утримувати вільно доступні місця
богослужінь або релігійних зібрань, а
також місця, шановані в тій чи іншій
релігійній (місця паломництва).
Богослужіння, релігійні обряди,
церемонії та процесії безперешкодно
проводяться в культових будівлях і на
прилеглій території, у місцях
паломництва, установах релігійних
організацій, на кладовищах, в місцях
окремих поховань і крематоріях,
квартирах і будинках громадян, а також
в установах, організаціях і на
підприємствах за ініціативою їх
трудових колективів і згодою
адміністрації.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
свободу совісті та релігійні
організації» забезпечення виконання
та додержання законодавства про
свободу совісті,
світогляду,віросповідання та
релігійні організації здійснюють у
межах компетенції центральні органи
виконавчої влади, що забезпечують
формування та реалізують державну
політику у сфері релігії, інші
центральні органи виконавчої влади,
органи прокуратури, місцеві органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про
свободу совісті та релігійні
організації» будівництво культових та
інших будівель релігійними
організаціями здійснюється в порядку,
встановленому чинним законодавством
для об'єктів цивільного призначення.

Відповідно до 13.2.5. Правил
благоустрою міста Києва, затверджених
рішенням Київської міської ради від
25.12.2008 №1051/1051, малі архітектурні форми
та тимчасові споруди, які розміщені
(встановлені або збудовані) без
відповідної, оформленої в
установленому порядку дозвільної
документації, з відхиленням від
проекту, вважаються самочинно
розміщеними малими архітектурними
формами та тимчасовими споруда
спорудами підлягають демонтажу за
кошти особи, що здійснила встановлення,
у терміни, визначені в приписі
Головного управління контролю за
благоустроєм. Відповідною, оформленою
в установленому порядку, дозвільною
документацією для розміщення
тимчасових споруд (малих
«архітектурних форм) є Ордер на
розміщення тимчасової споруди (в тому
числі тимчасовий), даний Головним
управлінням містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Якщо особа, що здійснила самовільне
встановлення малих архітектурної форм
та тимчасових споруд, не здійснила
демонтаж у визначені строки, демонтаж
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд здійснюється в порядку
встановленому п. 13.3 Правил благоустрою.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне встановлення малих
архітектурних форм тимчасових споруд,
не набуває права власності на них.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 16 березня 2009 року на
загальних зборах прийнято статут
релігійної громади парафії на честь
«ВСІХ СВЯТИХ ВОЇНІВ» у Деснянському
районі м. Києва Української
православної церкви (а.с.14- 19).

Указом від 25 травня 2010 року священика
В'ячеслава Яковенка призначено
настоятелем храму на честь Всіх святих
воїнів в Дніпровському районі м. Києва
Київської єпархії Української
Православної Церкви (а.с.27).

Дніпровська районна в місті Києві
державна адміністрація 03.09.2013 р.
прийняла рішення про надання міській
Комісії з питань впорядкування
розміщення та демонтажу тимчасових
споруд в м. Києві пропозиції щодо
включення вулиці Генерала Жмаченка до
переліку вулиць на демонтаж районними
держадміністраціями та зобов'язання
настоятеля Храму «ВСІХ СВЯТИХ ВОЇНІВ»
вжити заходів щодо демонтажу паркану
та малих архітектурних форм власними
силами, що підтверджується протоколом
№1 (а.с.28-29).

Відповідно до п. 13.3.2. Правил
благоустрою рішення про демонтаж
самовільно встановлених розміщених
малих тимчасових споруд приймається
Головним управлінням контролю за
благоустроєм міста Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) з урахуванням
пропозицій органів, що виявили
самовільне розміщення малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 16 березня 2009 року на
загальних зборах прийнято статут
релігійної громади парафії на честь
«ВСІХ СВЯТИХ ВОЇНІВ» у Деснянському
районі м. Києва Української
православної церкви (а.с.14- 19).

Указом від 25 травня 2010 року священика
В'ячеслава Яковенка призначено
настоятелем храму на честь Всіх святих
воїнів в Дніпровському районі м. Києва
Київської єпархії Української
Православної Церкви (а.с.27).

Дніпровська районна в місті Києві
державна адміністрація 03.09.2013 р.
прийняла рішення про надання міській
Комісії з питань впорядкування
розміщення та демонтажу тимчасових
споруд в м. Києві пропозиції щодо
включення вулиці Генерала Жмаченка до
переліку вулиць на демонтаж районними
держадміністраціями та зобов'язання
настоятеля Храму «ВСІХ СВЯТИХ ВОЇНІВ»
вжити заходів щодо демонтажу паркану
та малих архітектурних форм власними
силами, що підтверджується протоколом
№1 (а.с.28-29).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволені
позову суд виходив з того, що дозвільна
документація на встановлення Храму ВСIX
СВЯТИХ ВОЇНІВ» у передбаченому
законодавством порядку не
отримувалась.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права, невідповідність
зроблених в рішенні висновків
фактичним обставинам справи є
безпідставними на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді