Справа № 446/108/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.02.2014 року Кам'янка-Бузький районний
суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Костюк
Уляна Ігорівна

при секретарі - Корбецькому А.І.

з участю ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кривяк Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам'янка -Бузька цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Львівська залізниця»,
третіх осіб ОСОБА_4, Кам»янка-Бузької
міської ради, Держземагенства у
Кам'янка -Бузькому районі Львівської
області про визнання протиправних дій
та зобов»язання укладення договору,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ДТГО «Львівська залізниця», третьої
особи ОСОБА_4, Кам»янка-Бузької міської
ради, уточнивши який просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
ухилення від укладення з нею договору
земельного сервітуту на користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1;
зобов»язати відповідача виготовити
кадастровий план земельної ділянки по
АДРЕСА_1 з присвоєнням кадастрового
номера і проведенням державної
реєстрації та укласти з нею договір
земельного сервітуту на право
користуванням земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 після виготовлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку на проведення
державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 26.01.2007 року між
нею та ОСОБА_5 був укладений договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який
зареєстрований в Червоноградському
МБТІ. Попередньо відповідачем дана
квартира була передана ОСОБА_5 у
приватну власність та складений акт
прийому-передачі квартири та
господарських споруд. Також квартира
НОМЕР_1 в даному будинку була передана у
приватну власність ОСОБА_4 Передаючи у
власність будинок відповідач не
закріпив за будинком прибудинкової
території, яка необхідна для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд та не передав її у
власність чи користування ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, тобто не визначив правового
статусу земельної ділянки, яка
необхідна для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд на час приватизації квартир. Нею
з відповідачем будо домовлено про
укладення між ними договору
земельного сервітуту, та їй було
запропоновано виготовити план
земельної ділянки, що нею було
зроблено. Вона виготовила план
земельної ділянки та 05.11.2012 р. разом з
проектами договорів направила
відповідачу. В середині грудня 2012 року
від відповідача на її адресу поступила
відповідь у якій зазначено, що
запропонований нею договір земельного
сервітуту відповідачем буде
розглянута лише після присвоєння
спірній ділянці ДТГО «Львівська
залізниця» кадастрового номера. Дана
відповідь свідчить про небажання
останнього від укладання з нею
договору земельного сервітуту,
оскільки відповідач, присвоювати даній
земельній ділянці кадастровий номер
може на протязі років, тому вважає, що
за таких обставин дії відповідача є
протиправними у зв»язку з цим змушена
звернутись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач уточнений
позов підтримала, просила про його
задоволення.

У судовому засіданні представник
позивача уточнений позов підтримав,
просить про його задоволення.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечив, подавши письмові
заперечення.

Представник третьої особи - Кам'янка
-Бузької міської ради в судовому
засіданні при розгляді справи поклався
на думку суду.

Треті особи ОСОБА_4, представник
Держземагенства у Кам'янка -Бузькому
районі Львівської області в судове
засідання не з'явились про причини
неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та,
дослідивши матеріали справи, приходить
висновку, що у позові слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог чинного
законодавства громадянин зацікавлений
в одержанні безоплатно у власність або
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності для ведення фермерського
господарства, ведення особистого
селянського господарства, ведення
садівництва, будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
має подати клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який
уповноважений приймати рішення про
передачу земельних ділянок державної
чи комунальної власності у власність,
до якого додати графічні матеріали, а
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб)
(стаття 118 ЗК України). Відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування розглядає
клопотання у місячний строк та надає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
її наданні.

Судом встановлено, що позивачу
належить квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 05.03.2007 р.

Як вбачається договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого 26.01.207 р.
приватним нотаріусом
Кам»янка-Бузького нотаріального
округу ОСОБА_6, ОСОБА_5 продав ОСОБА_1
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно Акту прийому - передачі основних
засобів № 9А від 08.12.2003 р., житловий
будинок перегон Сапіжанка-Сокаль км 4+252
передано в приватну власність зі
всіма господарськими спорудами ОСОБА_5,
ОСОБА_4

Відповідно до п.3 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №572 від 08.10.1992 р., на
момент приватизації ОСОБА_5 та ОСОБА_4
квартир, за власником житлового
будинку органом місцевої державної
влади закріплюється прибудинкова
територія.

Частиною 2 статті 42 Земельного кодексу
України визначено, у разі приватизації
громадянами багатоквартирного
житлового будинку відповідна земельна
ділянка може передаватися безоплатно
у власність або надаватись у
користування об»єднанню власників.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, у
редакції чинній на момент
прийому-передачі житлового будинку,
при переході права власності на
будівлю і споруду право власності на
земельну ділянку або її частину може
переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування -на підставі договору
оренди.

Судом встановлено, що залізниця
користується земельною ділянкою, на
якій розташована зазначена житлова
будівля, згідно ст.68 ЗК України,
відповідно до якої, до земель
залізничного транспорту належать
землі смуг відведення залізниць під
залізничним полотном та його
облаштуванням, станціями з усіма
будівлями спорудами
енергетичного,локомотивного,
вагонного, колійного, вантажного і
пасажирського господарства,
сигналізації та зв»язку,
водопостачання, каналізації; під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями та
іншими спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

Відповідно до плану смуги відведення
Сапіжанка-Червоноград Львівської
залізниці в адміністративних межах
Кам»янка-Бузького району Львівської
області розробленого проектною
організацією «Киевский филиал
Укржелдорпроект Главжелдорпроект» від
1989 року, розташована станція Межиріччя
на км35 напрямку Сапіжанка-Сокаль, на
якій знаходиться земельна ділянка, на
якій розташований житловий будинок, в
якій знаходиться квартира ОСОБА_1

Такі Плани смуги відведення, згідно
ст.17 ЗУ « Про основи містобудування» є
містобудівною документацією, яка є
основою зокрема для підготовки
вихідних даних для розробки
землевпорядної документації та
вирішення питань щодо вилучення
(викупу), передачі (надання) земельних
ділянок у власність чи користування
громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Згідно ч.3 ст.100 ЗК України та ч.1 ст.4 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно» сервітут як право
користування підлягає обов»язковій
державній реєстрації, як речове право
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Повноважень виготовити кадастровий
план земельної ділянки, згідно із ст.26
ЗУ «Про землеустрій» відповідач немає.

Щодо зобов»язання відповідача
присвоєння кадастрового номеру
земельній ділянці смуги відведення
залізниці в м. Кам»янка-Бузька та
проведення її державної реєстрації, то
повноваження щодо вчинення даних дій,
відповідно до п.9 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051,
належать державному кадастровому
реєстратору територіальному органу
Держземагенства у відповідному районі,
а укладення договору земельного
сервітуту на право користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 до
реєстрації права відповідачем на дану
земельну ділянку є неможливим.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищенаведене, суд
приходить до висновку що у позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-
215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволені позову ОСОБА_1 до
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Львівська залізниця»,
третіх осіб ОСОБА_4, Кам»янка-Бузької
міської ради, Держземагенства у
Кам'янка -Бузькому районі Львівської
області про визнання протиправних дій
та зобов»язання укладення договору -
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через Кам'янка
-Бузький районний суд Львівської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
У.І.Костюк