Справа № 361/6876/13-ц Головуючий у І
інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/92/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 вересня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Дельта банк» звернулося до
ОСОБА_2 з позовом про стягнення боргу за
кредитним договором, який
обґрунтовувало тим, що 06.07.2007 року між
ТзОВ «Комерційний банк «Дельта»
(правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Дельта банк»)
та відповідачем укладено договір №
004-09504-060707, відповідно до якого Банк
відкрив відповідачеві Кредитну лінію
на загальну суму 30000 (тридцять тисяч)
грн. 00 коп., та на день укладення
Кредитного договору встановлює ліміт
Кредитної лінії на рахунок в сумі 3000
грн. У відповідності до Договору,
відповідач зобов'язувався щомісяця, в
строки, визначені правилами кредитного
договору, здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
Овердрафтом, яка виникла за попередній
звітній місяць, сплачувати всю суму
процентів, нарахованих за користування
кредитною лінією та/або Овердрафтом за
попередній звітній місяць у разі
порушення строків сплати
заборгованості за кредитною лінією
та/або Овердрафтом та процентів за
користування кредитною лінією та/або
Овердрафтом. Відповідач не виконує
належним чином зобов'язання за
кредитним договором, в результаті чого
виникла прострочена заборгованість,
яка з урахуванням тіла кредиту,
заборгованості по відсоткам,
заборгованості за комісіями становить
12704 грн. 73 коп. Позивач просив стягнути
із відповідача дану заборгованість та
судові витрати на свою користь.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17
вересня 2013 року позов ПАТ «Дельта банк»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 7330 грн. 54
коп. та понесені витрати по сплаті
судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, а саме, стягнути з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 12704,73 грн. та судовий збір у
розмірі 344, 10 грн., оскільки відповідач
не виконував належним чином
зоюов»язання за кредитним договором,
внаслідок чого, станом на 31.01.2013,
заборгованість складала 12704,73 грн., з
яких комісія - 5374,19 грн., яка також
передбачена договором.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установі (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 липня 2007 року між ТзОВ «Комерційний
банк «Дельта» (правонаступником якого
є публічне акціонерне товариство
«Дельта банк») та відповідачем ОСОБА_2
укладено договір № 004-09504-060707,
відповідно до п. 1.2. якого, Банк
відкриває Держателю картковий
рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті
України гривні, випускає та надає
Держателю платіжну картку, а також
ПІН-код до картки.

З п. 1.3. Кредитного договору вбачається,
що Банк відкриває Держателю Кредитну
лінію на загальну суму 30000 (тридцять
тисяч) грн. 00 коп., та на день укладення
цього Договору встановлює ліміт
Кредитної лінії на рахунок в сумі 3000
(три тисячі) грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.5. Кредитного Договору
кредитні кошти та власні кошти
Держателя використовуються для
розрахунків за товари, що
придбаваються Держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання Держателем своїх зобов'язань
перед Банком за Кредитним договором, та
вчинення інших операцій, передбачених
Договором.

Згідно пункту 2.1. моментом надання
Банком Держателю Кредиту є день
здійснення операції за допомогою
Картки або день утримання платежів за
умови відсутності на Рахунку власних
коштів Держателя.

У відповідності до Договору, Держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за Кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за Овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
Кредитною лінією та/або Овердрафтом та
процентів за користування Кредитною
лінією та/або Овердрафтом.

Крім того, відповідно до п.2.13 Держатель
доручає банку здійснювати договірне
списання грошових коштів з Рахунку в
рахунок погашення сум заборгованості,
яка виникає за кредитним Договором.

Відповідач не виконує належним чином
зобов'язання за Кредитним договором, в
результаті чого виникла прострочена
заборгованість, яка станом на 31.01.2013
року становить: заборгованість по тілу
кредиту - 4514,88 грн., заборгованість за
відсотками -2815,66 грн.

Задовольняючи позов в частині
стягнення заборгованості по тілу
кредиту - 4514,88 грн. та заборгованості за
відсотками -2815,66 грн., суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
правильно керувався ст.ст. 525, 526, 530, 1054
ЦК України, та дійшов вірного висновку,
що позов є доведеним та обгрунтованим і
тому підлягає задоволенню, оскільки
ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань щодо
сплати кредиту, відсотків не
виконувала належним чином, наявність
заборгованості та її розмір повністю
доведені належними та допустимими
доказами, які містяться в матеріалах
справи, і які відповідачем не
спростовані.

В цій частині рішення суду ніким не
оскаржується.

Що ж стосується відмови в задоволенні
позовних вимог про стягнення
заборгованості за комісіями в розмірі
5374, 19 грн., то суд першої інстанції,
ухвалюючи своє рішення виходив з того,
що позивачем на підтвердження
виникнення даної заборгованості не
було надано ні розрахунку, ні жодних
належних доказів.

Висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні в цій частині,
відповідають вимогам закону та
обставинам справи і не спростовуються
доводами апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до позову було надано
розрахунок заборгованості (а.с.12).
Аналогічний розрахунок (а.с.54) було
додано і до апеляційної скарги.

Даний розрахунок поряд з зазначеними
до сплати сумами заборгованості по
тілу кредиту та відсотках ( які ніким не
оспорюються) містить інформацію і про
розраховану до сплати суму комісії.
Однак дана інформація, на думку колегії
суддів не може бути прийняти судом, як
належний та допустимий доказ виходячи
з наступного.

Пунктом 1.2. Тарифів на обслуговування
платіжних карток, що є додатком до
Договору, передбачено плату за
обслуговування кредитного залишку в
розмірі 2,99%, який є відсотком від суми
використаних кредитних коштів і
сплачується щомісячно, в останній
робочий день поточного місяця, за
період з дати останнього нарахування.
Дана плата нараховується у разі
наявності використаного кредиту,
станом на день нарахування.

З наданого позивачем розрахунку видно,
що останнє зняття готівки відповідачем
було здійснено 17 вересня 2008 року. З того
часу сума використаних кредитних
коштів, з яких відповідно до п.1.2.
Тарифів повинна нараховуватися плата
за обслуговування кредитного залишку в
розмірі 2,99% не змінювалася, однак при
цьому розміри комісії вкзані в
наданому розрахунку постійно
змінювалися в сторону збільшення, а
починаючи з жовтня 2009 року в бік
зменшення. А отже, з»ясувати та
перевірити, з якої суми і чому саме в
такому розмірі була нарахована
оскаржувана сума комісії, з наданого
позивачем розрахунку, не вбачається
можливим. Будь-яких інших розрахунків
на підтвердження заборгованості за
комісіями не було надано і до суду
апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від
17 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов