Справа № 159/721/14-ц
Провадження № 2/159/322/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
21 лютого 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Пухер Л.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, зазначаючи, що 08.05.1976
року уклала з відповідачем ОСОБА_3
шлюб, який 05.08.2008 року було розірвано.
Під час шлюбу ними було побудовано
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 810 кв.м., призначеній для
обслуговування данного будинку. Право
власності на зазначені житловий
будинок та земельну ділянку
зареєстровано за відповідачем.
Враховуючи те, що відповідач в
добровільному порядку відмовляється
поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1
просить визнати за нею право власності
на 1/2 частину житлового будинку з
господарськими спорудами та на 1/2
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали повністю,
просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав повністю, висловивши
згоду на поділ спільного нерухомого
майна подружжя в рівних частках за
кожним.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представника позивача, дослідивши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов підставний,
обґрунтований і підлягає до
задоволення.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що згідно реєстраційного
посвідчення Волинського обласного
бюро технічної інвентаризації від
05.08.1985 року, реєстровий № 3279, житловий
будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований на
праві власності, на підставі договору
посвідченого Ковельською
держнотконторою № 453 від 04.02.1977 року, за
ОСОБА_3.

Як вбачається з державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ВЛ № 018101, виданого Ковельським
міським відділом земельних ресурсів
02.02.2004 року, власником земельної
ділянки площею 810 кв.м. по АДРЕСА_1 на
підставі рішення Ковельської міської
ради від 12.12.2003 року, № 14/7, є ОСОБА_3.

Сторони відповідно до вимог ст. 61
ЦПК України визнали ті обставини, що
нерухоме майно набуте ними в шлюбі та
являється спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Сторони перебували в шлюбі в період з 08
травня 1976 року по 05 серпня 2008 року, що
підтверджено свідоцтвом про укладення
шлюбу серії НОМЕР_1 виданого міським
відділом ЗАГС м. Ковель Волинської
області 08.05.1976 року та свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від
05.08.2008 року.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Враховуючи викладене, суд вважає
необхідним позовні вимоги про поділ
спільного майна подружжя задовольнити
повністю, та визнати за позивачем та
відповідачем право власності по 1/2
ідеальної частки за кожним.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України
вище вказане нерухоме майно, яке
перебувало у спільній сумісній
власності, після визначення часток
сторін, набуває статусу спільної
часткової власності.

Судові витрати по справі слід залишити
за сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 60, ч. 1
ст. 65, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право
власності по 1/2 ідеальної частки за
кожним у праві спільної часткової
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та
на земельну ділянку площею 810 кв.м. за
даною адресою, яка згідно державного
акту про право власності на земельну
ділянку серії ВЛ№018101 призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд.

Судові витрати по справі залишити за
сторонами.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у розгляді справи, але
не були присутні при його проголошенні
- протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуюча:Т. В. Денисюк

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2014
року.