АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1022/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шендрик К.Л. Доповідач - Романюк
М.М. Категорія 27
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Романюк М. М.,

суддів
Петренко І. О., Котушенко С.П.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу та доповнення до неї
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 05 липня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Держави
Україна, Президента України Януковича
Віктора Федоровича, третя особа ПАТ
"Державний ощадбанк" про захист
власності, усунення перешкод, які
заважають користуватися своєю
власністю, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, встановлення права
власності, зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування заявлених вимог
посилалися на те, що вони вносили
грошові кошти в Дніпродзержинське
відділення Ощадного банку СРСР. Однак,
незважаючи на те, що дані грошові
заощадження є їх власністю до
сьогоднішнього дня вони ними не
отримані, більш того, вони знецінились.
Вважають, що вклади потрібно
перерахувати виходячи із курсу долара
США раніше та станом на сьогоднішній
день та перерахувати суму вкладу з
урахуванням індексу інфляції. Крім
того зазначають, що невиплатою
грошових коштів їм також завдано
значну моральну шкоду, яку вони
оцінюють для ОСОБА_2 в сумі 10 000 грн., для
ОСОБА_3 в сумі 20 000 грн., оскільки вони
хвилювалися та змушені були докладати
додаткових зусиль для організації
свого життя. Просять встановити право
власності ОСОБА_2 на грошові кошти в
сумі 19 608,87 грн., ОСОБА_3 на грошові кошти
в сумі 89 001,42 грн., що знаходяться на
рахунках Ощадбанку України;
зобов'язати державу України виконати
свої гарантійні зобов'язання по
збереженню вкладів в розмірах
збереження купівельної спроможності і
повернути із свого незаконного
володіння на користь ОСОБА_2 - 18 579,81 грн.,
ОСОБА_3 - 84 334,49 грн.; зобов'язати
державу України виплатити моральну
шкоду на користь ОСОБА_2 в сумі 10 000 грн.,
ОСОБА_3 - 20 000 грн.; зобов'язати державу
України повернути на користь ОСОБА_3
витрати по справі - 120 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 05 липня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі та доповненнях до
неї позивачі, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, доповнень до неї та позовних
вимог, колегія суддів, дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на таких
підставах.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Під час вирішення справи судом першої
інстанції встановлено, що в ТВБВ І - А
типу № 10003/0564 філії Дніпропетровське
обласне управління АТ "Ощадбанк" на ім'я
ОСОБА_2 відкритий компенсаційний
рахунок № НОМЕР_1, на якому залишок, з
урахуванням компенсації, складає 1 029,06
грн.; на ім'я ОСОБА_3 відкриті
компенсаційні рахунки НОМЕР_2 - залишок,
з урахуванням компенсації, складає 3
616,93 грн., та рахунок НОМЕР_3 - залишок, з
урахуванням компенсації, складає 969,91
грн.

Згідно ст.1 Закону України "Про державні
гарантії відновлення заощаджень
громадян України" встановлено
зобов'язання держави перед громадянами
України, які в результаті знецінення
втратили грошові заощадження, поміщені
в період до 02 січня 1992 р. в установи
Ощадного банку СРСР та державного
страхування, які діяли на території
України, а також в державні цінні
папери, зокрема облігації Державного
цільового займу безпроцентного займу.

У відповідності до ст.3 Закону України
"Про державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України",
заощадження громадян, які вказані в
частині 1 статті 1 даного Закону,
відновлюються в співвідношенні 1 крб.
заощаджень на 1 грн. 05 коп. на 01 жовтня 1996
р.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України",
компенсація вказаних заощаджень
громадян проводиться в порядку,
встановленому цим Законом та
гарантується державою.

Порядок та механізм проведення
компенсаційних виплат визначається
Кабінетом Міністрів України. У
відповідності до статті 6 Закону
України "Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадян
України" компенсація громадянам втрат
від знецінення грошових заощаджень
проводиться в грошовій формі за
рахунок Державного бюджету України
починаючи з 1997 р. та інших формах
відповідно до чинного законодавства.
Кошти для компенсації заощаджень
громадян визначаються в Державному
бюджеті України окремою статтею.

При вирішенні позовних вимог позивачів
в частині стягнення з відповідача
моральної шкоди, необхідно врахувати
роз'яснення постанови Пленуму
Верховного суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" щодо відшкодування
моральної шкоди у випадках, коли право
на її відшкодування передбачено
спеціальним законодавством, а таке
відшкодування ЗУ "Про державні
гарантії відновлення заощаджень
громадян України" не передбачено.

Грошові вклади, поміщені на ім'я
позивачів в Ощадний банк,
проіндексовані відповідно до Закону
України "Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадян
України", ощадні книжки на
проіндексовані суми позивачам видані,
передбачені компенсаційні виплати
позивачами отримані. Судом першої
інстанції вірно враховано, що Ощадний
банк України провадить виплату
проіндексованих заощаджень в межах
передбачених для цього Державним
бюджетом України і перерахованих з
нього грошових сум, встановленої
поетапності та черговості їх
повернення, визначеного
співвідношення між групами вкладників.
Тому суд прийшов до вірного висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог, відмовивши також і у задоволенні
вимог в частині стягнення моральної
шкоди, оскільки це не передбачено
законодавством.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
дійшла висновку, що наведені в
апеляційній скарзі доводи, висновків
суду першої інстанції не спростовують.
Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу та доповнення до неї
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 05 липня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: