Справа № 159/6617/13-ц
Провадження № 2/159/46/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
17 лютого 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді
Восковської О.А,

за участю секретаря
Горішної Н.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що з відповідачкою
перебуває у шлюбі з 16.10.1993 року. Від
спільного шлюбу народилось двоє дочок -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, що спільне
життя з відповідачкою не склалось
через відсутність взаєморозуміння між
ними, розходження у поглядах на сімейні
відносини та сімейні обов'язки. Позивач
переконаний, що подальше спільне життя
і збереження шлюбу неможливе і
суперечитиме його інтересам. Вважає, що
шлюб існує лише формально, сім'я
розпалась остаточно і зберегти її
неможливо, а тому позивач звернувся до
суду та просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явився, подав до суду письмову
заяву в якій просить справу розглядати
у його відсутності, позовні вимоги
підтримує повністю з підстав
викладених у заяві та просить їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, подала до суду
письмову заяву в якій просить справу
розглядати у її відсутності, позовні
вимоги визнає повністю, не заперечує
проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази
по справі, приходить до висновку, що
позов підставний і підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_2 виданого відділом ЗАГСу
м.Ковеля Волинської області ОСОБА_1
16.10.1993 року вступив в юридичний шлюб з
ОСОБА_2, про що зроблено відповідний
актовий запис №465.

Від шлюбу мають двох дочок -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження
серії НОМЕР_1 від 05.05.2011 року).

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надавався
трьохмісячний термін на примирення,
однак бажаних результатів він не дав,
оскільки, згідно поданих заяв позивача
та відповідачки, останні виявили
взаємну згоду на розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, на підставі ст. ст. 24, 110, 112
СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 16.10.1993 року
відділом ЗАГСу м.Ковеля Волинської
області, актовий запис №465.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідачки залишити «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його отримання.

ГоловуючаО. А. Восковська