АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/380/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2034/2-4489/11
Категорія: право власності
Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів - Кіпенка І.С.,
Шаповал Н.М.,

за участю секретаря -
Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 25 жовтня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, Височанської
селищної ради Харківського району
Харківської області про виділення
частини будинку в натурі та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою,

в с т а н о
в и л а:

В вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулася у
суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, Височанської селищної ради
Харківського району Харківської
області про виділення частини будинку
в натурі та встановлення порядку
користування земельною ділянкою.

На обґрунтування вказала, що вона є
співвласницею житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1. Їй
належить 3/7 частини на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, посвідченого 11 серпня 2010 року
державним нотаріусом Сьомої
Харківської державної нотаріальної
контори Туровською С.О. за реєстровим №
5-667.

Власниками інших частин є ОСОБА_1,
ОСОБА_4 і ОСОБА_3, яким належить
відповідно 2/21, 2/7 та 4/21 частини на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, посвідченого 20
січня 1995 року державним нотаріусом
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори Бакіровою В.В. за
реєстровим № 3-279, та свідоцтв про право
на спадщину за законом, виданих 20 січня
2011 року державним нотаріусом Десятої
Харківської державної нотаріальної
контори Верещака Г.Л. за реєстровими №
1-100, № 1-98.

Земельна ділянка за цією адресою в
розмірі 700 кв. м. знаходиться у їх
спільному користуванні.

Вона користується кімнатою житловою
площею 14,40 кв. м., гаражем літ. «В». Крім
того, самочинно побудувала вбиральню
літ. «Д».

Посилаючись на те, що між нею та
відповідачами виникли неприязні
стосунки, просила задовольнити позов,
визнати за нею право власності на
вбиральню літ. «Д», виділити в натурі
на її частку в житловому будинку
кімнати - літ. «А» 1-2 (10,9 кв. м.), літ. «А-1»
1-3 (14,4 кв. м.), гараж - літ. «В», вбиральню -
літ. «Д», ганок - літ. «а»; дозволити
будівництво окремого входу на її
виділену частину будинку; виділити в
користування земельну ділянку площею
0,02998 га розміром 42,4 м. х 7,07 м., залишивши
земельну ділянку площею 399,8 кв. м. в
користуванні інших власників.

В уточнених вимогах просила вирішити
спір за першим варіантом судової
будівельно-технічної експертизи №
3883/6729/6730 від 29 липня 2013 року, складеного
29 липня 2013 року експертом Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.
А саме - виділити їй житлову кімнату №
1-2 площею 10,9 кв. м., житлову кімнату 1-3
площею 14,4 кв. м. в літ. «А-1», частину
кухні 1-1 площею 4,7 кв. м. і літ. А1-1, а
також надвірні будівлі: літ. «а» (ганок),
літ. «В» (гараж), літ. «Д» (вбиральня), № 1
(1/2 огорожі), № 2 (огорожа), № 3 (хвіртка), К
(водопровід), встановити порядок
користування земельною ділянкою
згідно додатку № 2 цієї експертизи.

Відповідачі в особі свого
представника позов визнали частково,
посилаючись на те, що частина будинку,
яку просить виділити в натурі
позивачка, більш придатна для
проживання.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 25 жовтня
2013 року позов задоволено.

Житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 розподілено між
власниками та виділено:

- ОСОБА_2 на ідеальну частку 3/7
частин по житловим будівлям: в будинку

літ. «А-1» житлові кімнати 1-2 площею 10,9
кв. м. та 1-3 площею 14,4 кв. м.; в прибудові
літ. «А1-1» - частину кухні 1-1 площею 4,7 кв.
м.; надвірні споруди: ганок літ «а»,
гараж літ. «В», вбиральню літ. «Д», ?
частину огорожі № 1, огорожу № 2,
хвіртку № 3, водопровід літ «К».

- ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на
ідеальну частку 4/7 частин виділено:

в будинку літ. «А-1» житлові кімнати 1-4
площею 8,5 кв. м. та 1-5 площею 9,9 кв. м., в
прибудові літ. «А1-1» - частину кухні 1-1
площею 8,0 кв. м.; надвірні споруди: льох
літ. «б», ? частину огорожі № 1.

За ОСОБА_2 визнано право власності на
вбиральню літ. «Д».

Для здійснення запропонованого
варіанту ОСОБА_2 зобов'язано розробити
дозвільну документацію та виконати
наступні переобладнання: між
приміщеннями « 1-2» та «1-5» закласти
дверний проріз; звести перегородку в
приміщенні «-1», переобладнавши в
приміщення « 1-1» площею 8,0 кв. м. та
приміщення « 1-6» площею 4,7 кв. м. та
використати останнє як коридор (тамбур)
глибиною не менше 1,5 м.; влаштувати
вихід з тамбуру на вулицю; демонтувати
стіну між приміщеннями « 1-2» та « 1-3»;
улаштувати стіну в приміщенні « 1-2»,
переобладнавши в приміщення « 10-2»
площею 10,3 кв. м. та приміщення « 1-3»
площею 15,0 кв. м.; переобладнати
приміщення « 1-2», в якій організувати
приміщення кухні, а приміщення « 1-3»
використовувати як житлову кімнату;
улаштувати двірний проріз між
приміщеннями « 1-6» та « 1-2».

Для здійснення запропонованого
варіанту ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4
зобов'язані розробити дозвільну
документацію та виконати наступні
переобладнання: демонтувати стіну між
приміщеннями « 1-5» та « 1-4»,
переобладнавши на приміщення « 1-4»
площею 18,4 кв. м.; піч, що знаходиться в
приміщенні « 1-5»; провести заходи щодо
переопирання несучих конструкцій
житлового будинку; використовувати
приміщення « 1-4» як житлову кімнату
площею 18,4 кв. м.; улаштувати вихід з
приміщення « 1-1».

Визначено наступний порядок
користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1: ОСОБА_2 виділена земельна
ділянка площею 300,0 кв. м.; ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 - площею 400 кв. м.

Межа розподілу проходить від
червоної лінії по вул. Калініна,
розділивши огорожу на ділянки
розмірами 5,2 м. та 11,3 м. по прямій лінії
довжиною 2,95 м., далі по лінії розподілу
житлового будинку, від житлового
будинку по прямій лінії довжиною 1,0 м.
поворот праворуч, по прямій лінії
довжиною 3,0 м. поворот ліворуч, по
прямій лінії довжиною 28,3 м., до границі
земельної ділянки, розділивши огорожу
на ділянки розмірами 13,2 м. та 3,3 м.

На ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 покладено
обов'язок улаштувати калитку для
проходу на територію, що виділяється в
їх користування.

З ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 стягнуто з кожного: по 1 349 грн. 33
коп. витрат за проведення експертизи,
по 114 грн. 34 коп. судового збору, по 40 грн.
00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального, процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
постановити нове рішення про
задоволення позову за другим
варіантом висновку
будівельно-технічної експертизи №
3883/6729/6730, складеного 29 липня 2013 року
експертом Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.
Зокрема, зазначає, що другий варіант
найбільш відповідає ідеальним часткам
власників, у тому числі частки
позивачки.

В запереченнях ОСОБА_9 - представник
ОСОБА_2 просить залишити рішення суду
першої інстанції без змін.

Інші відповідачі рішення суду першої
інстанції не оскаржили, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
надали.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із можливості
визначити порядок виділу 3/7 частин
домоволодіння за першим варіантом
висновку будівельно-технічної
експертизи № 3883/6729/6730, складеного 29
липня 2013 року експертом Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.
Однак повністю погодитись з таким
висновком не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального права.

Спір виник з приводу користування
домоволодінням АДРЕСА_1, що належить
сторонам на праві спільної часткової
власності: ОСОБА_2 належить 3/7 частини
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого 11
серпня 2010 року державним нотаріусом
Сьомої Харківської державної
нотаріальної контори Туровською С.О. за
реєстровим № 5-667; ОСОБА_1 - 2/21 частини,
ОСОБА_4 - 2/7 частини, ОСОБА_3 - 4/21 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, посвідченого 20
січня 1995 року державним нотаріусом
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори Бакіровою В.В. за
реєстровим № 3-279, та свідоцтв про право
на спадщину за законом, виданих 20 січня
2011 року державним нотаріусом Десятої
Харківської державної нотаріальної
контори Верещака Г.Л. за реєстровими №
1-100, № 1-98 (а. с. 8, 13, 162, 176, 177, 181).

У силу положень статей 21, 24, 41
Конституції України, статей 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у
своїх правах, усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
цих прав, у тому числі щодо захисту
права спільної часткової власності.

Виходячи із даних положень, правовий
режим спільної часткової власності
визначається гл. 26 ЦК України з
урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування і
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом. Незалежно від
розміру часток співвласники при
здійсненні зазначених правомочностей
мають рівні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Для з'ясування обставин, що мають
значення для справи, судом
призначалася будівельно-технічна
експертиза.

За висновком будівельно-технічної
експертизи № 3883/6729/6730, складеного 29
липня 2013 року експертом Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса
можливі три варіанти розподілу
спірного домоволодіння: один - у
відповідності до ідеальної частки в
розмірі 3/7 частин, два - з відступом від
ідеальних часток співвласників та три
варіанти порядку користування
земельною ділянкою у відповідності до
ідеальних часток співвласників (а. с.
219-252).

Кожен із варіантів розподілу
домоволодіння передбачає необхідність
проведення відповідних переобладнань,
зазначених на стор. 7-11 експертизи.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться в пунктах 6, 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
4 жовтня 1991 року (з наступними змінами)
«Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на
житловий будинок», поділ жилого
будинку в натурі між учасниками
спільної сумісної власності на будинок
можливий за умови, якщо кожній із
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним виходом
(квартиру), яка відповідає розміру їх
часток у праві власності, а також за
наявності технічної можливості
переобладнання приміщення в
ізольовані квартири.

Статтею 152 ЖК України встановлено, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Судом апеляційної інстанції сторонам
надавалась можливість узгодити
проведення переобладнань,
необхідність яких передбачена
експертизою, з державними органами із
цих питань.

Однак відповідні висновки не надані.

ОСОБА_1 надав довідку про те, що
Височанська селищна рада Харківського
району Харківської області не
заперечує проти проведення
переобладнань в житловому будинку
АДРЕСА_1.

Представник ОСОБА_2 надав акт
обстеження спірного будинку, складений
6 лютого 2014 року комісією Височанської
селищної ради Харківського району
Харківської області. Згідно даного
акту позивачці було роз'яснено, що
після набрання даним рішенням законної
сили позивачка буде мати можливість
отримати всі необхідні документи.

З огляду на це, підстав для
задоволення позову про виділення
частини будинку в натурі, встановлення
порядку користування земельною
ділянкою АДРЕСА_1 немає.

Рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 313, 309 ч. 1
п. п. 1, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 25 жовтня 20132013
року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, Височанської селищної ради
Харківського району Харківської
області про виділення частини будинку
в натурі та встановлення порядку
користування земельною ділянкою -
відмовити.

Рішення набирає чинності негайно і
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
його проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді