У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Дьоміна О.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Луганська від 5 грудня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області від 29 січня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до
Луганського приватного
загальноосвітнього закладу І-ІІІ
ступенів «Навчально-виховний комплекс:
початкова школа-гімназія» про визнання
дій незаконними та зобов'язання
усунути перешкоди в спілкуванні з
дитиною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним
позовом до Луганського приватного
загальноосвітнього закладу І-ІІІ
ступенів «Навчально-виховний комплекс:
початкова школа-гімназія» (далі - ЛПЗ
«НВК»), мотивуючи його тим, що його син
ОСОБА_3 навчається в ЛПЗ «НВК». У
вересні 2013 року позивач
звернувся до відповідача із заявою про
надання інформації в якій, зокрема,
порушував питання про можливість його
особистого спілкування із дитиною,
прийняття участі у вихованні та
розвитку сина, безпосередньо в
учбовому закладі.

Оскільки директор ЛПЗ «НВК» відмовила
ОСОБА_2 у задоволенні заяви, позивач
просив суд визнати незаконними дії ЛПЗ
«НВК» щодо заборони позивачу в
спілкуванні із дитиною, зобов'язати ЛПЗ
«НВК» усунути перешкоди позивачу в
спілкуванні з сином.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 5 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області від 29 січня 2014 року, в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 324
ЦПК України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень,
доданих до скарги матеріалів
вбачається, що касаційна скарга є
необґрунтованою, а наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328
ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Луганського приватного
загальноосвітнього закладу І-ІІІ
ступенів «Навчально-виховний комплекс:
початкова школа-гімназія» про визнання
дій незаконними та зобов'язання
усунути перешкоди в спілкуванні з
дитиною, за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м. Луганська від 5 грудня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
від 29 січня 2014 року.

Копію ухвали разом із доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ О.О. Дьоміна