РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

_____________________________________________________________________

Справа №: 123/5881/13-цГоловуючий суду
першої інстанції:Гуріна О.В. Головуючий
суду апеляційної інстанції:Підлісна І.
А.

РІШЕННЯ

"17" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого суддіПідлісної І.А
СуддівБелинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. При
секретаріУрденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визначення порядку користування
квартирою, зобов'язання вчинити певні
дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на
рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 29 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 з позовом
про визначення порядку користування
двокімнатною квартирою АДРЕСА_1, яка
належить їм на праві спільної
часткової власності, в рівних частках
кожному.

Рішенням Київського районного суду
м. Сімферополя від 29 листопада 2013 року
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення
порядку користування квартирою,
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково. Визначено порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 між
співвласниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7.
Виділено у користування ОСОБА_6 на ?
належну йому частку у квартирі АДРЕСА_1:
житлову кімнату № 6 площею 10,8кв.м.,
балкон площею 0,8 кв.м. Виділено у
користування ОСОБА_7 на ? належну їй
частку у квартирі АДРЕСА_1: житлову
кімнату № 5 площею 14,1 кв.м. Приміщення
прихожої № 1 площею 4,7 санвузлу № 3
площею 2,9 кв.м., кухні № 4 площею 7,4 кв.м.
залишено у загальному користуванні
співвласників ОСОБА_6 та ОСОБА_7. В
задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову ОСОБА_6 у задоволенні позову.
Вказує, що житлові кімнати в квартирі є
суміжними, оскільки було поновлено
первісний стан приміщень квартири та
демонтовано вихід із житлової кімнати
площею 10,8 кв.м. в газифіковану кухню, що
заборонено нормами ДБН. Визначений
судовими рішеннями порядок
користування квартирою порушує її
права, а саме: їй в користування
виділена кімната площею 14,1 кв.м., через
яку ОСОБА_6 буде здійснюватися вхід в
виділену йому суміжну кімнату площею
10,8 квм.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8.
вважає рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим. Вказує, що
ОСОБА_7 незаконно здійснила
перепланування квартири, внаслідок
чого житлові кімнати стали суміжними.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши осіб, що з'явились до суду,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони знаходилися в зареєстрованому
шлюбі до 12.08.2008 року (а.с. 3, 51-52). Від
сумісного життя мають двох
неповнолітніх дітей.

В період шлюбу була придбана спірна
квартира. Рішенням Київського
районного суду м Сімферополя від 4.07.2012
року за ОСОБА_6, ОСОБА_7 визнано право
власності на 1/2 частку квартири, за
кожним (а.с. 5-6).

На момент ухвалення рішення судом
першої інстанції квартира складалася з
двох суміжних житлових кімнат - № 5
площею 14,1 кв м та №6 площею 10,8 кв м,
коридору, санвузла, кухні, балкону.

Дані обставини підтверджені листом КРП
«СМБРТІ» від 8.10.2013 року та не
оспорюються сторонами (а.с. 65).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з того, що при визначенні
порядку користування квартирою не
обов'язково виділяти кожній із сторін
ізольовану житлову кімнату; може бути
визначений порядок користування
квартирою, за яким сторонам
надаються у користування суміжні
кімнати, через одну із яких
здійснюється вхід у іншу.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду першої інстанції недостатньо
обґрунтованим.

Згідно з положеннями ст. 358 ЦК право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до абз. 2 пункту 16 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності на жилий будинок»
від 4 жовтня 1991 року № 7, якщо виділ
частки будинку в натурі неможливий, суд
вправі за заявленим про це позовом
встановити порядок користування
відособленими приміщеннями
(квартирами, кімнатами) такого будинку.
У цьому разі окремі підсобні
приміщенням (кухня, коридор тощо)
можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. Порядок
користування жилим будинком може бути
встановлено також і між учасниками
спільної сумісної власності.

Житлові кімнати №5 та №6 не є
відособленими .

За таких обставин, є обґрунтованими
доводи ОСОБА_7, що відповідно до
порядку користування квартирою,
визначеного оскаржуваним судовим
рішення, вона позбавляється права
користування відокремленою житловою
площею. Оскільки вхід в квартиру № 6
здійснюється через суміжну кімнату №
5, фактично ця житлова кімната буде
знаходитися у загальному користуванні
учасників спільної часткової
власності.

Також, не можна погодитися з
запереченнями ОСОБА_6, що спочатку за
проектом кімнати були ізольованими та
стали суміжними в результаті незаконно
проведеного ОСОБА_7 перепланування
квартири.

В договорі купівлі - продажу від 4.09.2002
року, за яким сторони набули право
власності на квартиру, вказано, що вона
складається з двох кімнат №5, №6
житловою площею 24,9 кв м (тобто 10,8
кв.м.+14,1 кв.м.), допоміжних приміщень
(а.с.4).

З технічного паспорту станом на 26.07.2002
року вбачається, що 21.06.2002 року та
26.07.2002 року «Сімферопольським МР БТІ»
було проведено реєстрацію текучих
змін в квартирі; зазначено, що площа
кухні змінена з 5,9 кв м на 7,4 кв м, площа
кімнати № 6 з 11,0 кв.м. до 10, 8 кв м (а.с. 27).

Відповідно до технічного
паспорту на квартиру станом на 20.05.2013
року житлова кімната № 5 має площу 14,1
кв м, житлова кімната №6 - 10, 8 кв м.
(а.с.8).

Згідно з довідкою ТОВ «КП БТІ Криму»
від 9.09.2013 року квартира АДРЕСА_1 має
загальну площу 40,2 кв м, житлову площу
24,5 кв м, та складається: із коридору,
санвузла, кухні, жилих кімнат №5, № 6,
балкону. В квартирі знесена комора №7,
демонтована перегородка між туалетом
та ванною, що не відноситься до
самочинного перепланування на
підставу наказу Міністерства
будівництва, архітектури та житлово -
комунального господарства України №2
від 8.01.2013 року (а.с.36).

16.09.2013 року комісією ЖЕУ - 4 складено акт
обстеження квартири АДРЕСА_1, де
зафіксовано, що комора №7 загальною
площею 0,8кв м приєднана до житлової
кімнати площею 11кв м; знесена
перегородка між ванною та туалетом,
тобто санвузол сумісний. Інших змін в
квартирі не виявлено (а.с. 50).

Із технічних паспортів на квартири
станом на 26.07.2002 року та 20.05.2013 року
вбачається, що двірний пройм в суміжній
стіні між жилими кімнатами №5, № 6 був
закладений, а вхід в кімнату № 6 площею
10,8кв.м. улаштований в суміжній стіні
між цією кімнатою та кухнею.

Відповідно до п 8.10 Державних
будівельних норм України В.3.2-2-2009
«Житлові будинки, Реконструкція та
капітальний ремонт», затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від
22.07.2009 року № 295 ( ДБН В3.2-2-2009),
заборонено улаштовувати вхід до
житлової кімнати із газифікованої
кухні - їдальні, якщо житлова кімната
не має другого виходу в негазифіковане
приміщення (а.с.75-91).

Згідно зі ст. 152 ЖК переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
проводяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК громадяни
зобов'язані забезпечувати схоронність
жилих приміщень, бережно ставитися до
санітарно-технічного та іншого
обладнання, до об'єктів благоустрою,
додержувати правил утримання жилого
будинку і придомової території, правил
пожежної безпеки.

Статтею 179 ЖК визначено, що
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п.1.4.1 Наказу Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4 вищевказаного
Наказу переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
призводять до порушення тривкості або
руйнації несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Згідно з п.1.4.6 Наказу власник, наймач
(орендар) жилого будинку, жилого чи
нежилого у жилому будинку приміщення,
що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це приміщення
до попереднього стану.

ОСОБА_6 не надав належних доказів того,
що перепланування квартири, внаслідок
якого вхід в житлову кімнату був
улаштований через кухню, а кімнати
стали ізольованими, проводилося у
встановленому порядку, з одержанням
відповідних дозволів. Вказані роботи
по улаштування виходу не можна
віднести до ремонтних робіт, які у
відповідності до ст. 383 ЦК України не
потребують спеціального дозволу,
оскільки вони не відповідають
будівельним нормам.

Ця обставина, що квартира перейшла у
власність сторін вже з елементами
самовільного перепланування, не змінює
самовільний характер здійснених
перебудов.

Сторони не заперечують, що на час
вирішення спору про встановлення
порядку користування квартирою її
технічний стан приведено у
відповідності до норм ДБН та у
відповідності до первісного
планування житлових та допоміжних
приміщень квартири.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що порядок користування
квартирою не може бути визначений,
оскільки житлові кімнати, які
надаються кожній із сторін, не є
відособленими.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Керуючись статями 303, 304, 307, 313, 314,
316, 317 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7
задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 29 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову ОСОБА_6 в позові.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Підлісна І.А. Белинчук
Т.Г. Ісаєв Г.А.