Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5483/13-ц
Провадження №: 2/332/45/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в
складі: головуючого судді Ретинської
Ю.І., при секретарі Івановій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 15.03.2012 року між позивачем
та відповідачем був укладений договір
підряду, згідно якого Відповідач взяв
на себе зобов'язання виконати роботи зі
створення сайту в обумовлені договором
строки, а Позивач прийняти їх та
оплатити. Відповідно до п. 2.1 Договору
Відповідач взяв на себе зобов'язання
розпочати виконання робіт з 15.03.2012 року
та завершити створення сайту до 22.06.2012
року. Проте у вказаний строк сайт не був
зроблений, 06.07.2012 року він направив
претензію, в якій вимагав, щоб
Відповідач протягом одного
календарного дня, після отримання цієї
претензії, у письмовому вигляді
повідомив про дату та місце, коли він
зможе пред'явити виконану ним роботу
для того, щоб разом з незалежним
експертом визначити відсоток її
готовності. 10.07.2012 року Відповідач
отримав дану претензію, але відповідь
не надав. 13.09.2012 року він направив
претензію вимогу, в якій повідомив про
розірвання договору, тому просить
стягнути з відповідача заборгованість
у сумі 45000 грн., з яких: 9000 грн. - штраф
згідно п. 6.3 Договору; 41000 грн. - штраф
згідно п. 6.4 Договору, а саме за період з
23.06.2012 р. до 13.09.2012 р. - 82 дні помножені на
500 грн. та 3000 грн. - авансу за мінусом 8000
грн., сплачених 31.10.2012 року.

Позивач в судовому засіданні наполягав
на задоволенні позовних вимог з
підстав, наведених у заяві.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог, надавши
письмові заперечення та додатково
пояснивши в судовому засіданні, що
договір підряду укладався два рази,
перший раз 15.03.2012 року на 12000 грн. зі
строком виконання до 09.05.2012 року, в
подальшому даний договір було
переукладено у травні місяці на суму 9000
грн. зі строком виконання до 22.06.2012 року,
проте датою укладення даного договору
також є 15.03.2012 р. При укладені даних
договорів був порушений принцип
справедливості через неможливість
виконання належним чином робіт, які є
предметом договору, адже технічне
завдання на сайт не місить змістовної
інформації, яку відповідач повинен був
використовувати про розробці. Щодо
штрафних санкцій, то позивачем не
обґрунтовано нарахування штрафних
санкцій у сумі 9000 грн. відповідно до
пункту 6.3 Договору, адже саме позивачем
було ініційовано розірвано договір, а
даним пунктом передбачена
відповідальність підрядника за
односторонню необґрунтовану відмову
від виконання своїх зобов'язань. Щодо
нарахування штрафних санкцій у розмірі
41000 грн., то відповідно до вимог
цивільного законодавства штраф має
разовий характер, вичерпується з
настанням самого факту порушення
зобов'язання, а тому розмір штрафу за п.
6.4 Договору має складати 500 грн. однією
фіксованою сумою, а не за кожен день
прострочення по 500 грн. Крім того,
позивачем не доведений факт сплати ним
авансу у сумі 3000 грн., посилання на
втрату позивачем як першого варіанту
договору, так і розписки відповідача
про отримання ним цих коштів, не
підтверджені доказами. Щодо написання
ОСОБА_2 розписки про зобов'язання
сплатити 20000 грн., то така розписка ним
була написана під тиском та через свою
необізнаність.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що він разом із ОСОБА_1 є
партнерами по бізнесу, вкладом ОСОБА_1 у
розвиток бізнесу мав бути створений
сайт фірми. Через мережу Інтернет вони
знайшли сайт ОСОБА_2, який пропонував
такого роду послуги. Вони з ним
зустрілися і обмовили всі необхідні
умови. У березні місяці був укладений
договір, юридичною та фінансовою
стороною цього питання займався
ОСОБА_1, з початку строком виконання
договору було визначено травень
місяць. Проте в подальшому, у зв'язку із
тим, що ОСОБА_2 не встигав створити сайт,
у червні місяці договір було
перепідписано і строком виконання
договору визначили кінець червня, крім
того підставною переукладення
договору була втрата першого варіанту.
Також ним за свої кошти був придбаний
Хостинг, щоб ОСОБА_2 зміг викласти
варіант сайту в мережу Інтернет. В
подальшому між ними та ОСОБА_2 в мережі
Інтернет велось листування, ОСОБА_2
повідомляв про неможливість вчасного
виконання договору, то через його
відсутність, то через його хворобу. У
липні місяці, після зустрічі із ОСОБА_2,
коли він показав результати роботи, а
саме Скріншоти, вони зрозуміли, що
ОСОБА_2 не виконає зазначену роботу, хоч
і сподівалися, проте почали шукати
нових виконавців. У серпні місяці був
укладений договір підряду з іншими
виконавцями.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що до нього звернулися ОСОБА_1
разом із ОСОБА_4 на тему розробки сайту,
обговорили всі умови і через два тижні,
тобто 13.08.2012 року уклали договір
підряду.

Судом встановлено наступне: між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 був укладений договір
підряду. В матеріалах справи містяться
два варіанти цього договору від 15.03.2012
року (а.с. 4-5, 32-34). Кожен аркуш цих
варіантів договорів підписаний обома
сторонами. Різницею між цими
договорами є строк виконання договору,
так згідно першого договору строком
виконання є 09.05.2012 р.(а.с. 32), а згідно
другого 22.06.2012 р. (а.с. 4), також різницю
становить винагорода підрядника,
згідно першого договору вона складає
12000 грн. (а.с. 32), згідно другого - 9000 грн.
(а.с. 4).

Як повідомив в судовому засіданні
позивач та свідок ОСОБА_4 другий
варіант договору підписувався у
зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не встигав
виконати умови договору, крім того
перший варіант договору був втрачений.
Факт втрати оригіналу договору
позивачем доведений не був.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Проте, саме замовником - ОСОБА_1 не був
виконаний належним чином договір
підряду. Так, згідно п.п. 3.3.1 обох
варіантів договору від 15.03.2012 року
перша частка винагороди в розмірі 3000
грн. сплачується протягом 3-х днів з
моменту підписання цього договору.
Згідно п. 3.4 Договору доказом отримання
винагороди є проста письмова розписка
Підрядника. Розписка про отримання
підрядником першої частки винагороди в
матеріалах справи відсутня. Позивачем
в судовому засіданні були надані
пояснення, що розписка про отримання
ОСОБА_2 авансу в сумі 3000 грн. була
втрачена. Даний факт жодним доказом не
підтверджується. Проте згідно з п 3.1
обох видів договору авансом є 3000 грн. за
додаткові зміни в сайті, не обумовлені
в Технічному завданні. Свідчення
ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 була сплачена
сума або 3000 грн., або 4000 грн. з
урахуванням вимог ч. 3 ст. 59 ЦК України
не є допустимим доказом по справі. Тому
недоведеним є факт сплати ОСОБА_1
ОСОБА_2 першої частки винагороди, а так
само авансу, на виплаті якого наполягав
позивач, тим більше, що це є різні види
винагороди.

Частина 2 статті 849 ЦК України надає
право замовнику одразу відмовитись від
договору підряду та вимагати
відшкодування збитків у разу порушення
підрядником строків початку та
закінчення робіт. В останньому випадку
замовник має довести, що роботи у
визначений строк виконанні не будуть.
Єдине виключення це порушення
обов'язку замовником щодо своєчасності
надання матеріалів, проведення
авансових виплат.

Так, статтею 856 ЦК України встановлено
право підрядника на притримання
результатів роботи у зв'язку із
несплатою замовником ціни роботи або
іншої суми, належної підрядникові у
зв'язку із виконанням договору підряду.

Пунктом 7.7 Договору зазначено, що у
випадках, не передбачених даним
договором, сторони керуються нормами
чинного законодавства.

Частина 3 статті 849 ЦК України
встановлює права замовника при
виявленні ним інших ніж строки
виконання робіт порушень під час
виконання договору підряду. Якщо стане
очевидним, що робота не буде виконана
належним чином, замовник має право
призначити строк для усунення
недоліків підрядником. Доказування
очевидності невиконання належним
чином роботи за підрядним договором
так само покладається на замовника.

Так, перший раз позивач призначив строк
для усунення недоліків, переуклавши
договір підряду від 15.03.2012 р., другий раз
призначив строк для усунення
недоліків, надіславши претензію від
06.07.2012 року. В даній претензії замовник
вимагав, щоб Відповідач протягом
одного календарного дня, після
отримання цієї претензії, у письмовому
вигляді повідомив про дату та місце,
коли він зможе пред'явити виконану ним
роботу для того, щоб разом з незалежним
експертом визначити відсоток її
готовності. Як зазначив позивач у
позові, відповідь ОСОБА_2 не надав,
проте це суперечить іншим поясненням
позивача та поясненням свідка ОСОБА_4, з
яких вбачається, що зустріч із ОСОБА_2
та експертом все ж таки відбулась
приблизно у середині, або у кінці липня.
Під час даної зустрічі ОСОБА_2 надав
результати своєї роботи. Позивачем
було вказано, що робота була виконана
неналежним чином, проте жодних
допустимих доказів також не наведено.

З урахуванням вищенаведеного, надавши
оцінку доказам, суд прийшов до
висновку, що позивачем не доведено факт
односторонньої відмови ОСОБА_2 від
виконання своїх обов'язків, адже у
липні місяці він пред'являв результати
роботи, а 13.09.2012 року ініціатором
розірвання договору став не ОСОБА_2, а
ОСОБА_1, у зв'язку із чим не підлягають
задоволенню вимоги щодо стягнення
штрафу у сумі 9000 грн. на підставі п. 6.3
Договору.

Через недоведеність факту отримання
ОСОБА_2 авансу в сумі 3000 грн. ця сума не
підлягає стягненню на користь
позивача.

А у зв'язку із порушенням позивачем
умов договору підряду (п.п. 3.3.3) щодо
сплати першої частки винагороди у сумі
3000 грн. протягом 3-х днів з моменту
підписання договору, а так само
порушення умов договору щодо сплати
авансу в сумі 3000 грн. (п. 3.1) позивач не
має право на вимогу відшкодування
збитків у разу порушення підрядником
строків початку та закінчення робіт. А
крім того, сумнівним є період за який
просить позивач стягнути штраф (з 23.06.2012
р. по 13.09.2012 р), адже згідно претензії від
06.07.2012 року позивач відкладав виконання
договору підряду, те саме стосується і
дати розірвання договору з ініціативи
замовника, адже згідно листування ще з
03.08.2012 року ОСОБА_2 обіцяв повернути
потрібну суму (а.с. 9), а 13.08.2012 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 був укладений договір
про створення сайту № 23. Тому позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Заводський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня його
проголошення.

Суддя
Ю.І. Ретинська