Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді
- Шимківа С.С.,

суддів
- Василевича В.С., Малько О.С.,

секретар судового засідання
- Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Костопільського районного суду від 06
листопада 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Правекс-Банк"" до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Правекс-Банк"" про визнання договорів
поруки припиненими,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного
суду від 06 листопада 2013 року задоволено
позовні вимоги ПАТ КБ "Правекс-Банк" до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
"Правекс-Банк" заборгованість за
кредитним договором від 03 вересня 2008
року в сумі 248 801 грн. 86 коп. та 2 488 грн. 02
коп. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ПАТ КБ
"Правекс-Банк" про визнання договорів
поруки припиненими - відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 оскаржили його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначають, що
відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову, судом першої інстанції не
враховано, що договорами про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору збільшився обсяг
відповідальності поручителів без їх
згоди, що є беззаперечною підставою для
визнання поруки припиненою.

Ще однією підставою припинення
договорів поруки вважає те, що кредитор
відмовився прийняти належне виконання,
запропоноване боржником. Оскільки при
спробі внести платежі в касу
Рівненської обласної дирекції банку,
він отримував відмови у прийнятті
платежу.

Крім того вважає п. 1.3. договору поруки
таким, що підлягає визнанню недійсним з
огляду на невідповідність вимогам
Закону.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просять скасувати рішення суду
та постановити нове рішення, яким у
задоволенні первісного позову
відмовити, а зустрічні позовні вимоги
задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та це
встановлено судом, що 03 вересня 2008 року
між АКБ "ПРАВЕКС-БАНК" та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № 4929-014/08Р.
Відповідно до умов даного договору
ОСОБА_4 отримав кошти в сумі 27174 доларів
США терміном до 03 вересня 2015 року зі
сплатою 13,99 відсотків річних.

Згідно п. 4.4. Кредитного договору
відповідач зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом рівними
частинами в сумі 324 доларів СІЛА
щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 10.1. Кредитного
договору за порушення термінів
погашення заборгованості за кредитом
або внесення відсотків за користування
коштами позичальник сплачує пеню за
кожен день прострочення у розмірі
подвійної процентної ставки,
зазначеної в п. 1.2. Кредитного договору,
що діяла в період прострочення, від
суми заборгованості за весь період
прострочення.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором, 03
вересня 2008 року з між Банком та з кожним
окремо: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було
укладено договори поруки № 4929-014/08Р (а.с.
15-17).

У порядку та на умовах, передбачених
договорами поруки, поручителі (кожен
окремо) зобов'язалися нести солідарну
майнову відповідальність перед
кредитором за виконання у повному
обсязі зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором та можливих змін та
доповнень до нього щодо сплати
процентів, неустойки, вчасного та у
повному обсязі погашення основної суми
боргу за кредитом у строк до 03 вересня
2015 року, у розмірі 27174 доларів США та
будь-якого збільшення цієї суми, яке
прямо передбачено умовами кредитного
договору, відшкодування збитків та
іншої заборгованості.

09 листопада 2009 року та 26 січня 2009 року
між Банком та позичальником було
укладено договір про внесення змін та
доповнень до кредитного договору.
Внесені зміни несуть у собі
зобов'язання сторін щодо зберігання
"конфіденційності умов договору, а
також технічну, комерційну, фінансову
та іншу інформацію, що містить
банківську таємницю…". Також внесено
зміни до умов погашення заборгованості
та сплати відсотків.

Позичальник належним чином не
виконував зобов'язань за кредитним
договором, у зв'язку з чим в останнього
виникла заборгованість, яка складає 31
127, 47 доларів США, що відповідно до
офіційного курсу НБУ становить 248 801
грн. 86 коп., з яких заборгованість за
кредитом - 189 167 грн. 37 коп., пеня за
несвоєчасне погашення кредиту - 18 583
грн. 72 коп., відсотки за користування
кредитом - 36 270 грн. 47 коп., пеня за
несвоєчасне погашення відсотків - 4 779
грн. 81 коп..

Згідно ст.ст. 626, 629, 638 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням) то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

Пунктом 9.1. кредитного договору
передбачено, що банк має право
достроково стягувати заборгованість
за кредитом, комісійну винагороду,
нараховані проценти за користування
кредитом та штрафні санкції у випадку
недодержання позичальником умов
кредитного договору.

У разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників, так і від
будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК
України).

Частиною першою ст. 554 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч. 3 ст. 554 цього
Кодексу).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість позовних вимог Банку
та стягнення зазначеної суми
заборгованості, розмір якої
позичальником та апелянтами не
заперечується.

Проте, правильно встановивши фактичні
обставини справи, суд першої інстанції
у резолютивній частині рішення
помилково зазначив про солідарне
стягнення кредитної заборгованості з
боржника та трьох поручителів,
оскільки на забезпечення виконання
зобов'язання укладено самостійні
договори поруки, а тому поручителі не
несуть у такому разі солідарної
відповідальності між собою і не можна
вважати поруку їхньою спільною
відповідальністю перед кредитором.

Таким чином, рішення суду в цій
частині підлягає зміні.

Щодо зустрічних позовних вимог то
апеляційний суд також вважає
обґрунтованим рішення місцевого суду
про відмову в їх задоволенні.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Доводи позивачів за зустрічним позовом
про те, що внесені сторонами кредитного
договору зміни та доповнення до нього
збільшують обсяг їх відповідальності,
як поручителів, не знайшли свого
підтвердження.

Зміст укладених між Банком та
позичальником договорів про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору жодним чином не свідчить про
збільшення відповідальності
поручителів.

Внесені зміни містять у собі лише
зобов'язання сторін щодо зберігання
конфіденційності інформації та зміни
до умов погашення заборгованості та
сплати відсотків.

Також колегія суддів не вважає
підставою для припинення поруки доводи
апелянтів про відмову Банку приймати
від ОСОБА_4 платежі за кредитом.

Дані обставини належними доказами не
підтверджені.

Крім того, позичальник, з метою
належного виконання зобов'язання, міг
здійснювати платежі шляхом
перерахунку коштів своєму кредитору
через інші банківські установи.

Необгрунтованим є також доводи про
наявність підстав для визнання
недійсним п. 1.3. договору поруки.

Положеннями ст. 627 ЦК України визначено,
що сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Своїм підписом сторони договору поруки
засвідчили, що досягли згоди з усіх
істотних його умов, зокрема, умов п. 1.3.
договору.

Підстави для визнання зазначеного
пункту договору недійсним відсутні.

Позивачами не надано належних доказів
про збільшення обсягу їх
відповідальності перед Банком, як
поручителів.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає зустрічні позовні вимоги
необґрунтованими, а тому підстав для
скасування чи зміни рішення суду в цій
частині не вбачає.

На підставі ст.ст. 554, 627 ЦК України,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного
суду від 06 листопада 2013 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ "Правекс-Банк"
заборгованість за кредитним договором
від 03 вересня 2008 року в сумі 248 801 грн. 86
коп. та 2 488 грн. 02 коп. судових витрат.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ "Правекс-Банк"
заборгованість за кредитним договором
від 03 вересня 2008 року в сумі 248 801 грн. 86
коп. та 2 488 грн. 02 коп. судових витрат.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ "Правекс-Банк"
заборгованість за кредитним договором
від 03 вересня 2008 року в сумі 248 801 грн. 86
коп. та 2 488 грн. 02 коп. судових витрат.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Василевич В.С.

Малько О.С.