АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/926/14
Головуючий в 1 інстанції Ткаченко Н.В.
Доповідач Козлов С.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Українське
фінансове агентство «Верус» про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 23 грудня
2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за кредитною угодою №
10/07/2007МК від 26.10.2007 року станом 14.11.2013
року в розмірі 205 835,56 дол. США, що є
еквівалентом 1 645 243 грн. 63 коп., яка
складається з заборгованості по тілу
кредиту - 77 364, 38 дол. США, що є
еквівалентом 618 373 грн. 49 коп., відсотків
- 29 273, 23 дол. США, що є еквівалентом 233 980
грн. 93 коп., пені - 99 197, 95 дол. США, що є
еквівалентом 792 889 грн. 21 коп., штрафу -
96899 грн. 58 коп. та вирішено питання про
розподіл судових витрат по справі, а в
задоволені іншої частини позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» відмовлено.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду та відмовити в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» за пропуском строку
позовної давності.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення та
скасування рішення суду.

Згідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 554 цього Кодексу у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.10.2007 року між банком та ОСОБА_1 була
укладена кредитна угода № 10/07/2007МК,
відповідно до умов якої позивач
зобов'язався надати ОСОБА_1 кредитні
кошти в сумі 90000 дол. США окремими
частинами - траншами кредиту після
підписання договору про видачу траншу
на термін і на умовах, передбачених
кредитною угодою, а також договором про
видачу траншу. Термін повернення
кредиту й окремих частин - траншів
кредиту встановлюються договорами про
видачу траншів кредиту, а також
графіками погашення кредиту, відсотків
і винагороди, але не пізніше 26.10.2012 року.
За користування кредитними коштами,
позичальник повинен був сплачувати
відсотки у розмірі 16% річних, а у разі
порушення будь-якого з зобов'язань по
погашенню траншів кредиту позичальник
сплачує 32% річних від суми залишку
несплаченої заборгованості. Крім того,
відповідно до п. 2.2.7 кредитної угоди
позичальник зобов'язаний інформувати
банк про цільове використання кредиту,
за неналежне виконання відповідних
умов угоди за п. 6.2 позичальник повинен
платити штраф в розмірі 2% від суми
отриманого кредиту. Згідно до п. 6.6 при
порушенні позичальником будь-якого з
грошових зобов'язань, передбачених
даною угодою більш ніж на 120 днів, у
зв'язку з чим банк буде змушений
звернутися до суду, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі за розрахунком 250 грн. + 5% від
суми позову.

26.10.2007 року між сторонами був
укладений договір про видачу траншу
№10/07/2007 МК-01, який є невід'ємною
частиною кредитної угоди і за яким банк
надав позичальнику кредитні кошти в
розмірі загального ліміту,
встановленого умовами кредитної угоди,
а саме - 90000 дол. США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1 26.10.2007 року між ЗАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки № 10/07/2007 МК,
відповідно до якого остання
зобов'язалась відповідати за виконання
позичальником своїх зобов'язань по
кредитному договору в тому розмірі, що
і боржник включаючи сплату кредиту в
розмірі 90000 дол. США, а також процентів
за користування кредиту, пені, штрафів
і інших, передбачених кредитним
договором санкцій, а у випадку
невиконання боржником своїх
зобов'язань по кредитній угоді
№10/07/2007МК від 26.10.2007 року боржник та
поручитель відповідають як солідарні
боржники.

За таких обставин, суд
обґрунтовано на підставі ст. ст. 554, 1054
ЦК України стягнув з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь позивача вказану суму
заборгованості.

Наведені доводи ОСОБА_1 у скарзі
про те, що він не підписував вказаної
кредитної угоди, не можуть бути
прийняти до уваги, оскільки рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 25 вересня 2012 року було відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання цього ж
правочину недійсним та встановлено
фактичне отримання і користування
позичальником наданим банком кредитом,
а посилання скаржника на пропуск
позивачем строку позовної давності
спростовується умовами укладеної між
сторонами кредитної угоди, згідно п. 6.8
якої строк позовної давності ними був
встановлений 5 років, крім того,
відповідачами ніяких заяв про його
застосування при розгляді цієї справи
не подавалося, у зв'язку з чим правових
підстав для застосування такого строку
у суда не було.

Доводи щодо незаконності рішення
суду в частині відмови в задоволенні
позовних вимог банку до ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус» про стягнення заборгованості
за їх безпідставністю в апеляційній
скарзі не наведені і рішення суду в цій
частині позивачем не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 23 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: