АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 962 /2013
інстанції - ШаховнінаМ.О.
Доповідач - Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Головачова Я.В., Пікуль А.А.

при секретарі Охневській Т.В.

за участю осіб:
позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання дитини та на утримання
матері дитини до досягнення дитиною
трирічного віку;

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником ОСОБА_3

на рішення Подільського районного суду
м.Києва від 15 листопада2013 року

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду
м.Києва від 15.11.2013 року позов ОСОБА_2
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частки від усіх видів його заробітку
(доходів) щомісячно, починаючи з 25.12.2012
року і до досягнення дитиною
повноліття, а також аліменти на її
утримання у розмірі 1/4 частки від усіх
видів його заробітку (доходів)
щомісячно, починаючи з 25.12.2012 року і до
досягнення дитиною трирічного віку.
Стягнуто з ОСОБА_4. в дохід держави 229
грн. 40 коп. судового збору.
Допущенонегайне виконання рішення про
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_4, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду, в частині стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_2 у
розмірі 1/4 частки від усіх видів його
заробітку (доходів) щомісячно,
починаючи з 25.12.2012 року і до досягнення
дитиною трирічного віку, скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позову в цій
частині вимог. Посилається на
незаконність та необґрунтованість
ухваленого рішення, неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

На думку апелянта, при стягненні
аліментів на утримання ОСОБА_2 в
розмірі 1/4 частини від всіх доходів, суд
дійшов помилкових висновків про те, що
оскільки відповідач не має інших дітей,
отримує регулярний дохід, є молодою
працездатною особою, то він спроможний
сплачувати аліменти як на утримання
сина, так і на утримання непрацездатної
дружини - матері дитини.

Судом не було враховано того, що згідно
довідки Оливської сільської ради,
склад сім'ї ОСОБА_4 складається з нього
та його непрацездатних батьків ОСОБА_6
та ОСОБА_7. ОСОБА_6 є потерпілим
внаслідок аварії на ЧАЕС, отримує
пенсію згідно довідки Пенсійного фонду
в розмірі 1141 грн. ОСОБА_7 є також
непрацездатною і отримує пенсіє в
розмірі 1051 грн.

Крім того, згідно довідки Іванківської
районної лікарні ОСОБА_6 (батько
відповідача) тяжко хворіє, має діагноз
церебральний остерозкліроз з
артеріальною гіпертензією та потребує
постійного догляду та лікування. Тобто,
непрацездатні батьки знаходяться на
утриманні відповідача ОСОБА_4 Дані
обставини не було враховано судом при
ухваленні рішення. Також відповідач та
його батьки є потерпілим внаслідок
аварії Чорнобильській АЕС, що також
позначається на стані його здоров'я,
так як потребує додаткові кошти на
придбання чистих екологічних
продуктів та підтримки імунітету
організму.

Згідно Довідки ПАТ «АЕС Київобленерго»
від 14.01.2013 року ОСОБА_4 працює на посаді
електромонтера з експлуатації
розподільчих мереж 5 групи
кваліфікації Чорнобильського
районного підрозділу з 24.05.2006 року.
Тобто, працює в безпосередній
близькості біля Чорнобильської
атомної станції, що постійно
наражається на небезпеку, постійно
отримує радіаційне опромінювання та
потребує в подальшому якісного та
безпечного харчування, постійного
медогляду та оздоровлення, на що
постійно необхідно витрачати
додаткові кошти.

Згідно роздруківки по заробітній платі
за червень 2013 року ОСОБА_4 було
нараховано 8652 грн., отримано на руки 6061
грн. з яких: отримано 682 грн. доплати за
шкідливість, відрядження в зону 400 грн.,
повернення талонів (харчування) для ЧН
РЕМа 434,90 грн., оплата в зоні ЧАЕС 1720 грн.
Всього 3236 грн. Апелянт вважає, що з цієї
суми не можна сплачувати аліменти, так
як в цих коштах міститься дохід за
шкідливість в роботі на Чорнобильській
атомній станції, повернення грошових
коштів за невикористані талони
харчування, так як він витрачає власні
кошти на харчування, а отримані кошти
за шкідливість витрачає на відновлення
свого організму.

Крім того, судом не враховано, що
відповідач відпрацювавши вахтовим
методом 14 днів в безпосередній
близькості Чорнобильської АЕС, знову
повертається в забруднену територію,
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що звичайно відображається на його
здоров'ї.

Посилання суду на те, що батьки
відповідача мають земельні ділянки, на
яких ведуть сільське господарство, не
підтверджено належними доказами по
справі.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача ОСОБА_3
підтримав апеляційну скаргу в повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Позивачка ОСОБА_2
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість
ухваленого судом рішення. Відповідач
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином. Неявка
відповідача в судове засідання не
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
10.06.2011 року було укладено шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, від якого сторони по
справі мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач не проживає з сім'єю, не
надає матеріальну допомогу позивачці
на утримання сина та на утримання самої
позивачки, у зв'язку з чим вона
звернулася з даним позовом до суду.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
вимоги ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
матері до досягнення дитиною
трирічного віку, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про їх
задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка батька
дитини до досягнення дитиною трьох
років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право
на утримання дружина, з якою проживає
дитина, має незалежно від того, чи вона
працює, та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 перебуває у відпустці про
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку (а.с. 6). Проживає вона
разом з дитиною, доглядає та утримує її
і відповідач даний факт не заперечує.
Відповідно, ОСОБА_2 має право на своє
утримання чоловіком - ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується також і з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач може надавати своїй
дружині - матері його дитини
матеріальну допомогу і погоджується з
розміром аліментів, які стягнув суд з
відповідача на утримання дружини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоровя та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідач не надав суду першої
інстанції доказів, які б свідчили про
те, що саме він несе витрати по
утриманню непрацездатних батьків та по
їх лікуванню. Позивач зазначені
обставини заперечувала та пояснила
суду, що крім відповідача його батьки
мають ще 2 сина працездатного віку, які
проживають у м. Києві. Крім того, батьки
відповідача мають земельну ділянку, на
якій ведуть господарство та отримують
пенсію. Факт отримання батьками
відповідача пенсії підтверджується
довідками про її розмір (а.с.76-77).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 працює на посаді електромонтера
з експлуатації розподільчих мереж
п'ятої групи кваліфікації
Чорнобильського районного підрозділу
ПАТ «АЕС Київобленерго» та отримує
регулярний дохід (а.с. 65, 66), відповідно
він має можливість сплачувати аліменти
на утримання дружини, яка займається
доглядом за дитиною, якій не
виповнилось три роки.

Враховуючи, що інших дітей
відповідач не має, аліментів будь - кому
не сплачує, отримує регулярний дохід у
вигляді заробітної плати, суд зробив
правомірний висновок про те, що ОСОБА_4
спроможний сплачувати аліменти на
утримання дружини. З врахуванням того,
що з відповідача стягнуто аліменти на
утримання дитини у розмірі ј частки
його заробітної плати (доходів) та
стягнуто аліменти на утримання дружини
у розмірі ј частки його заробітної
плати (доходів), то відповідачу
залишається на нього одного половина
його заробітку (доходів) - приблизно 3
300грн.

Колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на ті
обставини, що відповідач є особою
потерпілою внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, що він працює в
безпосередній близькості від
Чорнобильської АЕС, потребує
постійного медичного огляду,
покращеного харчування, оскільки
зазначені обставини не свідчать про те,
що він не спроможний сплачувати
аліменти на утримання дружини до
досягнення дитиною трьохрічного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, твердження апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів, поданих
сторонами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Рішення суду, в частині стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дитини не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 15листопада 2013 рокузалишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: