Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/613/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.

секретар: Брикайло М.В.,

з участю представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4,
представників третьої особи КС
«Християнська злагода» - Здрілка Є.Є.,
Верцімаги О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_9 на рішення Франківського
районного суду м. Львова від 17 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа Кредитна спілка
"Християнська злагода" про стягнення
заборгованості за Договором кредиту №
130-2/08 від 30 червня 2008 року, -

в с т а н о
в и л а:

рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 17 травня 2013 року позов
задоволено. Зобов'язано стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заборгованість за Договором кредиту
№130-2/08 укладеного 30 червня 2008 року між
Кредитною спілкою «Християнська
злагода» та ОСОБА_2 в сумі 25800 грн. тіла
кредиту, 18406,36 грн. відсотків за
користування кредитом та 67,75 грн.
судових витрат, а всього стягнуто 44274,11
грн. Зобов'язано стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір за
розгляд справи в розмірі 442,06 грн.

Рішення суду оскаржила відповідач.

В апеляційній скарзі просить рішення
суду в частині стягнення з неї на
користь ОСОБА_4 18406,36 грн. -
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення, яким відмовити у стягненні
цієї суми відсотків за користування
кредитом. Так, на її думку, судом не було
враховано, що внаслідок укладення
договору від 11.10.2012 року про
відступлення права вимоги внаслідок
прощення боргу ОСОБА_4 отримав право
вимоги в неї замість КС «Християнська
злагода» 25800 грн. суми боргу, а не
відсотків. Так, ОСОБА_4 не є
кредитодавцем за кредитним договором,
яким може бути лише банк або інша
фінансова установа, а не фізична особа
та не вправі нараховувати та стягувати
відсотки за кредитним договором, що
вправі робити лише вказані установи.
Крім цього, згідно вказаного договору
від 11.10.2012 року позивачу права вимоги на
сплату відсотків не передавалось, а
лише право вимоги на суму
заборгованості, що становила 25800 грн.

В судове засідання відповідач не
з'явилася, однак суд вважав за можливе
проводити розгляд справи у її
відсутності, враховуючи, що така була
належним чином повідомленою про час та
місце розгляду справи, жодних
клопотань про відкладення розгляду
справи не подала, зважаючи на вимоги ст.
305 ЦПК України та те, що її інтереси у
судовому засіданні захищав
представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги,
позивача та представників третьої
особи в її заперечення, дослідивши
матеріали справи, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок: 1)
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
2) правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою. Кредитор у зобов'язанні може
бути замінений також в інших випадках,
встановлених законом. Кредитор у
зобов'язанні не може бути змінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

Згідно статті 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи,
встановлено судом першої інстанції та
сторонами не оспорювалось між третьою
особою та позивачем 11.10.12012 року
відповідно до ст.ст. 512-519, 605 ЦК України
було укладено «Договір про
відступлення права вимоги внаслідок
прощення боргу». Як вбачається із
тексту договору сторони домовились, що
до позивача переходить право вимоги, що
належить третій особі до відповідача,
відповідно до укладеного між ними
договору кредиту №130-2/08 від 30.06.2008 року,
а саме 25800 грн. тіла кредиту, а також ті,
які в подальшому будуть (або можуть)
виникати на підставі вказаного
договору кредиту. Позивач же
відмовився від грошової вимоги, що у
нього виникла до третьої особи на
підставі рішення Галицького районного
суду м.Львова від 18.03.2010 року (справа
№2-1469/2010) на таку ж суму.

Вважаючи, що у нього виникло право на
стягнення окрім 25800 грн. (тіла кредиту)
також і право на нарахування відсотків,
у відповідності до умов укладеного між
третьою особою та відповідачем
договору кредиту, позивач просив у
позові стягнути як суму частини тіла
кредиту 25800 грн., так і 18406 грн. 36 коп.
відсотків за користування кредитом,
нарахованих ним у відповідності до
умов договору кредиту, зокрема, п. 8.2
договору, станом на 30.04.2013 року (час
розгляду справи судом).

Судом першої інстанції позов
задоволено у повному обсязі.

На думку колегії суддів, висновки суду
про необхідність стягнення 18406,36 грн.
відсотків за користування кредитом не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону та рішення суду першої
інстанції в цій частині залишатися в
силі не може.

Так як вбачається із змісту ст.ст. 1-3,
10-12, 19-21, 23 Закону України «Про кредитні
спілки», ст.ст. 1054 - 1056-1 ЦК України та
умов укладеного між відповідачем та
третьою особою договору кредиту, який
укладений між сторонами у
відповідності до вказаних норм закону,
кредитна спілка, як суб'єкт цивільного
права наділена спеціальною
правоздатністю та між нею та
відповідачем при укладенні кредитного
договору виникли специфічні стосунки,
які між відповідачем та позивачем як
фізичними особами виникати не можуть,
тому кредитна спілка з огляду на
особливості її правового статусу, не
вправі була та не відступила позивачу
за «Договором про відступлення права
вимоги внаслідок прощення боргу»
11.10.12012 року прав нарахування відсотків
у відповідності до умов кредитного
договору та їх стягнення, зокрема, і
згідно згаданого п. 8.2 кредитного
договору №130-2/08 від 30.06.2008 року, щодо
нарахування подвійних відсотків.

Так, на думку суду, до позивача, згідно
умов укладеного між ним та третьою
особою договору перейшло право вимоги
конкретної суми 25800 грн., в силу
існування у нього права вимоги до
спілки, відповідно до згаданого
рішення суду.

Про підставність таких висновків суду
свідчить також і той факт, що кредитна
спілка звернулась до суду з окремим
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості укладеним між ними
кредитним договором №130-2/08 від 30.06.2008
року разом із нарахованою у
відповідності до п. 3.2.10 договору платою
за користування кредитом.

Враховуючи вказане рішення суду першої
інстанцій у згаданій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні вказаної
позовної вимоги.

Вказане не позбавляє позивача права на
звернення до суду із вимогами до
відповідача про стягнення суми боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також трьох процентів річних від
простроченої суми, у відповідності до
ст. 625 ЦК України, за умови порушення
його прав відповідачем.

Крім цього, слід змінити розмір
судового збору, що підлягає стягненню з
відповідача в користь держави у
відповідності до стягнутої з неї на
користь позивача суми.

Також слід скасувати рішення суду в
частині стягнення 67,75 грн. судових
витрат, якими суд помилково вважав
витрати позивача на здійснення копій
А4, набору тексту, його роздруку та
редагування у відповідності до копії
товарного чеку (а.с. 33), оскільки оплата
особою, що бере участь у розгляді
справи, таких послуг в силу ст. 79 ЦПК
України судовими витратами не
вважається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 3,
4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 -
задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 17 травня 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
18406,36 грн. відсотків за користування
кредитом, 67,75 грн. судових витрат та 442,06
грн. судового збору - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа Кредитна спілка
"Християнська злагода" про стягнення
заборгованості за Договором кредиту №
130-2/08 від 30 червня 2008 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 258
грн. судового збору.

В решті рішення Франківського
районного суду м. Львова від 17 травня 2013
року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
цим рішенням законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я. Бакус

Т.А. Гірник