Головуючий суду 1 інстанції - Ковальчук
Доповідач - Матвєйшина О.Б.
Справа № 1211/8169/2012
Провадження № 22ц/782/5440/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого: Матвєйшиної О.Б..

суддів: Малієнко Н.В., Єрмакова Ю.В.,

при секретарі: Аліханян Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Краснолуцького
міського суду Луганської області від 26
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ПАТ «Луганськгаз» в
інтересах СП в особі Краснолуцького
МРУЕГГ до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування оплати по послугам за
використаний газ, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року позивач ПАТ
«Луганськгаз» в інтересах СП в особі
«Краснолуцького МРУЕГГ» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування оплат по послугам за
використаний газ, який надалі
уточнював, в обгрунтування якого
вказало, що відповідачі маючі ціль
продаж своєї власності, получив
задаток, добровільно передали ОСОБА_6
ключі та документи на квартиру з повним
правом користуванням житлом протягом 10
років. Після цього власники ОСОБА_2
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухилились від
перевірки та контролю за дотриманням у
цілості свого майна. Це довело до того,
що ОСОБА_6 користувалась природним
газом з 2003 року, а у 2006 році встановила
газове індивідуальне опалення
відповідно Рішення № 352 від 28.09.2006 року
Виконкому Краснолуцької міської ради.
Бездіяльність власників ОСОБА_2 ОСОБА_3,
та ОСОБА_4 та діяльність ОСОБА_6 привели
до заборгованості за споживчий
природний газ за адресою АДРЕСА_1.
Заборгованість відповідачів
нараховується терміном від 01 жовтня 2010
року до 21 червня 2011 року.
Заборгованість відповідачів за
поставлений по трубопроводу природний
газ станом на 21 червня 2011 року
становить 6050 грн. 22 коп., а також з
урахуванням індексу інфляції в сумі
6303,12грн., яку просить стягнути з
відповідачів, а також понесені судові
витрати по справі.

Рішенням Краснолуцького міського суду
Луганської області від 26 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Луганськгаз» в інтересах
Краснолуцького міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства «Краснолуцького МРУЕГГ»
неоплачені послуги за використаний
природний газ з урахуванням індексу
інфляції та 3 % річних по 2 101 грн. 04 коп. з
кожного та понесені витрати по справі
по сплаті судового збору по 71,53грн. з
кожного.

В апеляційній скарзі відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти справедливе
рішення, посилаючись на незаконність
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд
виходив з того, що позивачем до
квартири, яка належить на праві
власності відповідачам, здійснювалося
газо забезпечення, оплата якого
проведена неналежним чином, тому суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
та з відповідачів на користь позивача
підлягає стягненню сума боргу за
надання послуг з газопостачання.

Проаналізувавши встановлені судом
першої інстанції обставини по справі,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо наявності права позивача на
стягнення з відповідачів
заборгованості за надані послуги з
газопостачання.

Правовідносини з приводу
постачання населенню природного газу
крім загальних норм ЦК України також
регулюються Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246,
а також постановами НКРЕ, зокрема
постановою від 13.07.2010 року № 812 «Про
затвердження роздрібних цін на
природний газ, що використовується для
потреб населення, Міжнародного центру
«Артек» і Українського дитячого центру
«Молода гвардія».

Згідно з вимогами ст. 714 ЦК
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно п. 29 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 р. № 2246 споживач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за надані
послуги з газопостачання.

Згідно з вимогами пункту 17
Правил надання населенню послуг з
газопостачання, розрахунковим
періодом для визначення розміру оплати
послуг з газопостачання є календарний
місяць. Плата за надані протягом
розрахункового періоду послуги з
газопостачання вноситься не пізніше 10
числа наступного місяця, якщо
договором не встановлено інший строк.
Зняття показань лічильників газу
проводиться споживачем щомісяця
станом на 1 число місяця, що настає за
розрахунковим. Газопостачальне
підприємство має право контролювати
правильність зняття показань та
оформлення споживачем платіжних
документів.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлено договором або
законом.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
« Луганськгаз» в інтересах СП в особі
«Краснолуцького МРУЕГГ» є виробником
послуг з газопостачання до квартири
АДРЕСА_1 згідно з відкритим особистим
рахунком на ім'я відповідачки ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення по справі суд першої
інстанції виходив з того, що квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 47,2 кв.м.
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого 01.08.1995 року трестом
"Краснолучпромстрой" на підставі
розпорядження № 121 від 01.08.1995 року.

Суд також виходив із того, що по
особовому рахунку НОМЕР_1, відкритому у
Краснолуцькому МРУЕГГ на ім"я ОСОБА_2,
нарахування плати проводиться
відповідно до обсягів газу, визначених
за показами приладу обліку газу та ціни
на газ, що використовується населенням
для побутових потреб, встановлених
постановами НКРЕ України.

Також, судом були встановлені факти,
проти яких не заперечували
відповідачі, що ОСОБА_2 у 2000 році, маючи
намір у подальшому укласти договір
купівлі-продажу вказаної квартири,
дозволила ОСОБА_6 мешкати у АДРЕСА_1.,
яка тільки згідно акту державного
виконавця ВДВС Краснолуцького
міського управління юстиції від 18.04.2011
року на виконання рішення суду від
23.09.2011 року звільнила квартиру АДРЕСА_1
та вивезла особисті речі. Показання
лічильника газу на час складання цього
акту складають 9800 куб.м.

Також судом встановлено, що оплата
спожитого у вказаній квартирі газу,
який було поставлено позивачем, у
повному обсязі не оплачувалася за
вказаний період.

Згідно розрахунку позивача,
перевіреного судом та визнаного
вірним, загальна сума заборгованості з
урахуванням індексу інфляції в сумі
121,92грн. та 3% річних в сумі 130,98грн.
складає 6303,12грн., розмір заборгованості
відповідачами не спростовано та своїх
розрахунків не наведено.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи, дослідженими
судом у встановленому порядку.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 є власниками квартири то саме
на них покладається обов'язок з її
утримання, і саме на них покладається
обов'язок з оплати послуг з
газопостачання до цієї квартири. .

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що між сторонами по справі не було
укладено договору і позивач став
надавати послуги з газопостачання без
їх згоди на замовлення ОСОБА_6, якій
вони дозволили проживати у квартирі, не
може бути прийняті до уваги.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права
та обов'язки виникають не тільки з
угод письмових чи усних, але з дій та
вчинків осіб, а також на підставі актів
цивільного законодавства.

Отже, відсутність між сторонами
письмового договору не звільняє
відповідачів від оплати наданих
послуг, які надавалися у належну їм
квартиру на підставі вказаних вище
Правил, і, як встановлено судом,
відповідачі у спірний період не
відмовлялися від газопостачання у їх
квартиру, які безперебійно
надавалися.

Та обставина, що у спірний період у
квартирі відповідачі не мешкали, а
мешкала інша особа з їх дозволу, яка
користувалася послугами з
газопостачання, не звільняє
відповідачів, як власників квартири до
якої надаються послуги з
газопостачання, проводити оплату цих
послуг.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду. Ніяких нових доказів чи обставин,
які не були предметом розгляду суду
першої інстанції та могли б вплинути на
рішення, не надано і апеляційному суду.

З врахуванням встановлених
обставин та вищезазначених норм
матеріального права, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про наявність у відповідачів
заборгованості по оплаті за послуги з
газопостачання , що завдає збитків
позивачу та підлягає стягненню її на
користь останнього.

За таких обставин, судове рішення у
повній мірі відповідає вимогам діючого
законодавства, суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив усі
обставини справи, надані суду докази,
надав їм належну правову оцінку, а тому
підстави для скасування рішення суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Краснолуцького міського суду
Луганської області від 26 листопада 2013
року по цивільній справі за позовом ПАТ
«Луганськгаз» в інтересах СП в особі
Краснолуцького МРУЕГГ до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
оплати по послугам за використаний газ
- залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий :

Судді: