Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/2237/13-ц
Провадження № 2/270/30/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року Центрально -
Міський районний суд м. Макіївки,
Донецької області у складі:

головуючого судді
Андрюшиної Л.А.

при секретарі: Свіягіній О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Макіївки
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та інтересах своїх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 яка діє в своїх
інтересах та інтересах своїх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_4 про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди,
мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня
2011 року приблизно о 19 годині 30 хвилин,
відповідач ОСОБА_4 керуючи автомобілем
марки «ТОYОТА СОRОLLА», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи
рух по вулиці Островського в
Центрально-Міському районі міста
Макіївки Донецької області, напроти
магазину «Асорті», розташованого в
будинку № 10/32, скоїв наїзд на пішохода
ОСОБА_5, який є її чоловіком та батьком
її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 і
ОСОБА_3. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5
від отриманих тілесних ушкоджень,
загинув на місці пригоди. 14 вересня 2011
року старшим слідчим з ОВС СВ ДТП СУ
ГУМВС України в Донецької області було
порушено кримінальну справу № 81-11-030620
за фактом порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації
транспорту особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілого, за ознаками
злочину, передбачено ст. 286 ч.2 КК
України. 28 жовтня 2011 року вище вказана
кримінальна справа закрита на підставі
п. 2 ст. 6 КПК України, за відсутності в
діях відповідача складу злочину,
передбаченого ст. 286 КК України. 29
серпня 2012 року рішенням Центрально -
Міського районного суду м. Макіївки,
яке набрало законної сили 18.10.2012 року
були частково задоволені позовні
вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та з останнього
на користь ОСОБА_6 в рахунок
відшкодування моральної шкоди
стягнуто 15000,00грн.. Також зазначила, що
чинним законодавством України
встановлено відповідальність
володільця джерела підвищеної
небезпеки за шкоду, яка стала наслідком
дії джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини в цьому
його володільця. В зв'язку зі смертю
ОСОБА_5, їй була спричинена моральна
шкода, яка полягає у наступному: в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди вона втратила чоловіка, а її
неповнолітні діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3
рідного батька, внаслідок чого вони
перенесли сильний психологічний стрес,
нервове потрясіння, яке призвело до
душевних страждань, підвищеної
нервовості та суттєвого зниження
емоційного стану, туги, печалі. Вона
відчула душевний дискомфорт,
хвилювання за життя і здоров»я своє та
своїх дітей, втратила близьку людину та
залишилася сама з двома малолітніми
дітьми. Постійне відчуття втрати
рідної людини та своєї неспроможності
змінити ситуацію, відчуття жалю та
стурбованості за своє майбутнє та
майбутнє своїх дітей, які залишилися
без батька, який їх виховував та
повністю матеріально утримував,
спричиняють моральні страждання, в
зв»язку з чим просила стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на її користь, в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
спричиненої смертю ОСОБА_5 внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди
100000,00грн., та стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_2. та ОСОБА_3, в інтересах
яких вона діє, в рахунок відшкодування
моральної шкоди, спричиненої смертю
ОСОБА_5, внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди по 100000,00грн.
кожному.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з»явилась. Про день та час розгляду
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином. Як вбачається з її
позовної заяви, просила суд справу
розглянути у її відсутності. Позовні
вимоги просить задовольнити у повному
обсязі. В подальшому також суду надала
письмову заяву щодо розгляду справи
без її участі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з»явився. Про день та час розгляду
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_7, яка діє на підставі нотаріально
посвідченої довіреності в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково, та суду пояснила, що дійсно
ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди за участю водія
ОСОБА_4, від отриманих тілесних
ушкоджень загинув на місці пригоди
ОСОБА_5, який є чоловіком позивачки
ОСОБА_1 та батьком її дітей, та дійсно
нормами діючого законодавства України
передбачений обов»язок відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ДТП, але слід врахувати, що якщо груба
необережність потерпілого сприяла
виникненню або збільшенню шкоди, то
залежно від ступеня вини потерпілого,
коли іншого не встановлено законом,
розмір відшкодування має бути
зменшений або у відшкодуванні шкоди
має бути відмовлено. При цьому грубою
необережністю має бути не обмежуючись
цим знаходження потерпілого в
нетверезому стані, нехтування
правилами безпеки руху і т.п. Правила
цієї норми закону про можливість
зменшення розміру відшкодування шкоди,
заподіяної громадянином, залежно від
його майнового стану застосовується
коли стягнення шкоди в повному обсязі
неможливе або поставить відповідача у
дуже тяжке становище. Враховуючи
висновки судово-медичної експертизи №
68/1197 від 17.10.2011 р. в крові загиблого
ОСОБА_5 знайдений етиловий спирт в
кількості, що відповідає тяжкому
ступеню алкогольного сп'яніння. Крім
того, виходячи із міста ДТП, пішохід
ОСОБА_5 переходив проїжджу частину
дороги між автомобілями в 5-10 метрах від
світлофору, тобто в неустановленому
місці. Таким чином ОСОБА_5 допустив
грубу необережність, що потягла
спричинення шкоди. Слід також звернути
увагу, що кримінальна справа порушена
за фактом порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації
транспорту особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілого, 28.10.2011 р. закрита за
відсутністю в діях відповідача складу
злочину, а саме відсутня вина. За
результатами проведення технічної
експертизи встановлено, що у водія була
відсутня можливість уникнути
зіткнення із загиблим, оскільки
останній проявивши необережність,
вийшов на проїзну частину дороги із-за
транспорту, що рухався по зустрічній
смузі. По-друге, відповідач тільки
закінчив вищий навчальний заклад, є
молодим спеціалістом, тому навіть в
рамках державних гарантій
працевлаштування, достатньо важко
знайти роботу, яка б могла забезпечити
його життя, більш того, додатково
сплачувати непід'ємну для нього суму
заявленої моральної шкоди. Разом з тим,
на теперішній час в виконавчій службі
знаходиться провадження про стягнення
з відповідача моральної шкоди за
рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки на користь
ОСОБА_6 (мати загиблого), що була
спричинена ДТП за участю ОСОБА_4.
Останній добровільно приймав участь у
похованні загиблого, що виразилося у
добровільно сплачених коштах на
поховання загиблою, на сплату його
поминів та ще додатково переданих
грошових коштах для ремонту даху
будинку ( як тоді пояснила мати
загиблого). Всі ці обставини були
встановлені у судових засідання по
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП та не
потребують додаткового доказування.
Просить суд врахувати всі ці доводи та
при ухвалені рішення значно зменшити
розмір відшкодування моральної шкоди.

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, оцінивши
надані по справі докази, та дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ч.2,5 ст. 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
права, договір підряду, оренди, тощо)
володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться у п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27 березня 1992 року № 6, з наступними
змінами та доповненнями, шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові /дружині/, батькам
/усиновлювачам/, дітям/усиновленим/, а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2 позивачка ОСОБА_1 18
лютого 2000 року уклала шлюб з
відповідачем ОСОБА_5, актовий запис №
3001 та після реєстрації шлюбу їй
присвоєне прізвище ОСОБА_1/а.с.7/. Як
вбачається з відповіді Приморського
районного суду м. Одеси від 07.11.2013 року,
наданої на запит суду, згідно
алфавітних покажчиків та бази даних Д-3
цивільна справа про розірвання шлюбу
між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, за період 2009-2011
роки не значиться, тобто на час
дорожньо-транспортної пригоді
позивачка ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5.

Згідно свідоцтву про народження серії
НОМЕР_3, та свідоцтву про народження
серії НОМЕР_4 вбачається, що батьком
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5, матір»ю дітей є
ОСОБА_1/а.с.8,9/.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона є
матір»ю загиблого ОСОБА_5, та позивачка
ОСОБА_1 є її невісткою, яка проживала в
м. Одесі разом зі своїм загиблим
чоловіком та двома неповнолітніми
дітьми. Позивачка перебувала із
загиблим у зареєстрованому шлюбі. Шлюб
між ними не розривався. ОСОБА_5 кожного
року приїжджав до неї, та коли він у 2011
році в останнє приїхав, потрапив в
дорожньо - транспортну пригоду,
внаслідок якої загинув. На похорон сина
невістка не приїжджала в зв»язку зі
станом здоров»я, оскільки отримала
інфаркт, в подальшому також в зв»язку
зі станом здоров»я не мала можливості
приїхати, оскільки хворіє на цукровий
діабет.

З матеріалів цивільної справи
№0552/2260/2012 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4
про відшкодування шкоди, яка була
оглянута в судовому засіданні,
вбачається, що згідно свідоцтва серії
НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного
засобу, власником транспортного засобу
марки «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер
НОМЕР_1 є ОСОБА_8, а відповідно до
особливих відміток ОСОБА_4 має право на
керування зазначеним транспортним
засобом.

З постанови від 28.10.2011 року про закриття
кримінальної справи вбачається, що
12.09.2011 року приблизно о 19.30 год. по
вулиці Островського в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю водія ОСОБА_4, який керував
транспортним засобом марки «TOYOTA COROLLA»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
чого був скоєний наїзд на пішохода
ОСОБА_5. В порушенні кримінальної
справи відносно водія ОСОБА_4 було
відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК
України, оскільки згідно висновку авто
технічної експертизи при умовах даного
ДТП водій автомобіля ОСОБА_4 не мав
технічної можливості запобігти наїзду
на пішохода і в його діях
невідповідності вимогам Правил
дорожнього руху, які б знаходилася у
причинному зв'язку з наслідками ДТП не
вбачається, а в діях пішохода ОСОБА_5
вбачаються порушення п. 4.14 ПДД України.
Крім того зазначено, що відповідно до
висновку судово-медичної експертизи №
68/1197 від 17.10.2011 року при
судово-токсикологічному дослідженні
крові та нирок трупу ОСОБА_5 виявлено
етиловий спирт: в крові - 3.28 г/л, нирці -
2.91 г/л, що відповідає важкому ступеню
алкогольного сп'яніння /а.с.12-13/.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6
вбачається, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с.10/.

Відповідно до рішення Центрально -
Міського районного суду м. Макіївки від
29.08.2012 року, яке набрало законної сили
18.10.2012 року, був задоволений позов
ОСОБА_6, яка є матір»ю ОСОБА_5, про
відшкодування моральної шкоди, та на її
користь з ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди
стягнуто 15000грн./а.с.14-15/.

Таким чином, аналізуючи надані по
справі докази, у їх сукупності, суд
приходить до переконання, що в
результаті ДТП, при якому був
смертельно травмований ОСОБА_5, який є
чоловіком позивачки ОСОБА_1, їй була
спричинена моральна шкода, оскільки
вона перенесла стресову ситуацію та
моральні страждання в зв'язку із самим
фактом смерті та втрати чоловіка, як
рідної їй людини, а його неповнолітні
діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок смерті
рідного батька, у зв'язку з чим вони
перенесли сильний психологічний стрес,
нервове потрясіння, яке призвело до
душевних страждань, підвищеної
нервовості та суттєвого зниження
емоційного стану, туги, печалі. Разом з
тим, позивачка відчула душевний
дискомфорт, хвилювання за життя і
здоров»я своє та своїх дітей, та
залишилася сама з двома малолітніми
дітьми, які внаслідок загибелі ОСОБА_5
залишилися без батьківської турботи та
піклування, а також матеріальної
підтримки.

При визначені розміру грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує характер, глибини і
тривалість душевних страждань
позивачки, та її неповнолітніх дітей, а
також негативні наслідки, які настали
для неї та її неповнолітніх дітей, а
також керуючись принципами розумності
та справедливості, вважає за можливе
стягнути з відповідача на її користь в
рахунок відшкодування моральної шкоди
15000грн., а також на користь
неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
по 15000грн. кожному, і при цьому,
визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди в зазначеній сумі, суд
також враховує і провину самого
загиблого ОСОБА_5, який порушив п. 4.14 ПДД
України та знаходився в важкому стані
алкогольного сп'яніння.

Керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України
, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітніх дітей,
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 15000 (п'ятнадцять тисяч)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, в інтересах яких діє ОСОБА_1, в
рахунок відшкодування моральної шкоди
по 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень
кожному.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір в розмірі 229,40
гривен.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Андрюшина Л.А.