РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м. Добропілля

Добропільський
міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді
Діденко С.О.

при секретарі
Сухіна О.Ю.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Добропілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та
виключення особи, як батька з актового
запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Добропільського міськрайонного суду
до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства
та виключення особи, як батька з
актового запису про народження дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
суду пояснив, що він починаючи з 28
жовтня 2010 року по 03 липня 2012 року
перебував з ОСОБА_3 в зареєстрованому
шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина ОСОБА_4,
в свідоцтві про її народження, яке
видано виконкомом Ганнівської
сільської ради Добропільського району
Донецької області, НОМЕР_1, його
вказано, як батька дитини.

03 липня 2012 року шлюб між мною та ОСОБА_3
був розірваний, що підтверджується
рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
№2/0514/1226/2012 р.

З лютого 2012 року сторони мешкають
окремо.

Відповідно до рішення Добропільського
міськрайонного суду від 24 липня 2012
року з нього стягнуто аліменти на
утримання малолітньої ОСОБА_4 в розмірі
? його місячного доходу, до її
повноліття.

Він не впевнений, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 його дочка, що він дійсно є
біологічним батьком дитини, народженої
у відповідача ОСОБА_3

Після знайомства з відповідачкою, у них
виникли інтимні стосунки, через деякий
час відповідачка повідомила, що
вагітна від нього. Після реєстрації
шлюбу, дитина народилась через 8
місяців.

Після рішення суду про стягнення
аліментів, він дізнався, що дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не є його дитиною.

Просить винести рішення, яким
виключити запис про нього, яка батька
дитини, з актового запису №3 від 23
травня 2011 року, про народження ОСОБА_4,
яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, місце
реєстрації Виконком Ганнівської
сільської ради Добропільського району
Донецької області.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє
на підставі угоди, позовні вимоги
ОСОБА_1 вважає обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню. В судовому
засіданні дав пояснення щодо правового
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1,
та вважає, що той факт, що відповідач
разом з дитиною не прибула без поважних
причин для проходження судово-медичної
генетичної експертизи для з'ясування
питання про наявність у позивача
кровного споріднення з дитиною
ОСОБА_4,2011 року, підтверджує факт, що
дитина, народжена у відповідача дійсно
не є дочкою позивача. Просить
задовольнити вимоги ОСОБА_1 в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
пояснила, що дійсно позивач ОСОБА_1 не є
батьком її дитини, але позивач знав ще
до народження дитини, що він не є
біологічним батьком її дочки ОСОБА_4, 2011
року. При її народженні позивач в
добровільному порядку зареєстрував
дитину на себе, та той факт, що вони
знаходились у шлюбі. Також вона вважає,
що позивач не мав права подавати
вказаний позов, бо відповідно до ст. 136
Сімейного кодексу України, не має
права оспорювати батьківство особа,
записана батьком дитини, якщо в момент
реєстрації себе батьком вона знала, що
не є її батьком.

Вони з позивачем почали зустрічатися в
кінці серпня, також зразу були і
інтимні стосунки. На початку вересня
вона дізналась, що вагітна від іншого
чоловіка, вона зразу повідомила про цей
факт позивачу, і надала пропозицію
розірвати відносини, але позивач
відмовився. Вони зареєстрували шлюб та
після народження дитини, позивач
зареєстрував дитину на своє ім'я.
Письмової згоди на реєстрацію дитини
на ім'я позивача ніхто не брав, бо
позивач в добровільному порядку
зареєстрував на себе її дитину, та
також той факт, що вони з позивачем
знаходились в зареєстрованому шлюбі,
тому ця обставина між ними не
обговорювалась. Ніякої письмової згоди
про той факт, що позивач згоден
зареєструвати її дитини на своє ім'я
ніхто не брав у позивача. Позивач
висловив згоду на реєстрацію її
дитини, з вказанням його як батька в
свідоцтві про народження. Після
розірвання шлюбу, вона подала на
аліменти на позивача. Позивач надав
матеріальну допомогу на утримання
дитини, на лікування та продукти
харчування.

Вона не з'явилась разом з дитиною на
проведення судово-медичної генетичної
експертизи для з'ясування питання про
наявність у позивача кровного
споріднення з дитиною ОСОБА_4, 2011 року,
бо в неї відсутні кошти, які після
проведення експертизи будуть
покладені на неї, також вона не
заперечує факту, що позивач не є
біологічним батьком дитини, але він в
добровільному порядку зареєстрував на
себе дитину, і всім родичам
наголошував, що виховує її як свою
рідну дочку.

В позовних вимогах позивача просить
відмовити.

В судовому засіданні допитані свідки:

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що позивач його товариш. Вони
підтримують дружні стосунки з
дитинства. Йому дійсно відомо, що
позивач познайомився з відповідачкою,
почали зустрічатися. Позивач
повідомив, що відповідачка від нього
завагітніла і вони будуть
одружуватися. Ніяких сумнівів з
приводу його батьківства позивач йому
не виказував. Йому стало відомо, що
позивач не батько дитини ОСОБА_4, 2011
року, в 2012 році, коли почались у них
сварки, розірвали шлюб.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що вона матір позивача. Вона
не знала і не могла припустити, що її
син зареєстрував на себе дитину
відповідача. Вони ростили дитину, як
свою. Їм стало відомо від людей в селі,
що син одружився на вагітній дівчині
від іншого чоловіка. Після розлучення
та стягнення аліментів, їй син
повідомив, що дійсно, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, це не його дитина.
Відповідачка їй не повідомила, що її
син не батько - ОСОБА_4. На всі
припущення та питання, відповідачка
сама влітку 2012 року, підтвердила, що
позивач не є біологічним батьком
дитини, народженої у неї. Про все вони
дізнались на момент розлучення сина.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що відповідачка її дочка.
Коли дочка почала зустрічатися з
позивачем, вона не була проти. Коли
дізналась, що дочка вагітна, вона не
дозволила зробити аборт. На той час
повідомили позивачу, що дочка вагітна
від другого чоловіка, але він говорив,
що одружиться на ній, говорив, що
любить її та її дитину. Серйозна
розмова з позивачем сталася в той же
день, як стало відомо про вагітність її
дочки. Їй не було відомо, хто батько
дитини, яка народжена у її дочки. Від
позивача ніхто не приховував ніякої
інформації, все обговорювалось між
ними. Коли її дочка одружилась з
позивачем, та потім народилась дитина,
позивач в добровільному порядку
зареєстрував дитину на своє ім'я. Потім
у них розладились відносини, але від
позивача ніхто нічого не приховував.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, перевіривши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходились в
зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2010
року по 03 липня 2012 року. Шлюб розірвано
відповідно до рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 липня 2012 року, в установленому
законом порядку. (арк.справи 7)

Відповідно до свідоцтва про
народження дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач ОСОБА_1 записаний
батьком дитини, Відповідач ОСОБА_3
записана матір'ю дитини. Місце
реєстрації Виконком Ганнівської
сільської ради Добропільського району
Донецької області 23 травня 2011 року,
актовий запис № 3. (арк.справи 5).

Згідно до постанови державного
виконавця відділу органу державної
виконавчої служби Добропільського
міськрайонного управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження від
31 серпня 2012 року, відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа про стягнення аліментів з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 у розмірі ? частини
доходу. (арк.справи 6).

23 квітня 2013 року ухвалою
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області призначено
судово-генетичну експертизу, яку
доручено провести Донецькому
обласному бюро судово-медичної
експертизи, але відповідно до листів
зав.відділення судово-медичної
імунології від 20 вересня 2013 року
(арк.справи 50), 15 листопада 2013 року
(арк.справи 70), 10 грудня 2013 року
(арк.справи 74), громадянка ОСОБА_3 з
дитиною на експертизу не з'явилась.
Судом було застосовано відповідно до
ухвали Добропільського
міськрайонного суду від 04 листопада 2013
року, примусовий захід забезпечення
проходження судово-генетичної
експертизи, шляхом доставки приводом
відповідача разом з дитиною на
проведення експертизи, але
відповідачка ухилилась від виконання
вказаної ухвали, що суд розцінює як
умисне ухилення від проведення
судово-генетичної експертизи, для
вирішення питання кровного
споріднення позивача ОСОБА_1
відповідно до дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народжена у
відповідача ОСОБА_3

Згідно ст. 136 СК України, особа, яка
записана батьком дитини відповідно до
статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має
право оспорити своє батьківство,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового
запису про народження дитини. 2. У разі
доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження. 3. Оспорювання
батьківства можливе лише після
народження дитини і до досягнення нею
повноліття. 4. Оспорювання батьківства
неможливе у разі смерті дитини. 5. Не має
права оспорювати батьківство особа,
записана батьком дитини, якщо в момент
реєстрації себе батьком дитини вона
знала, що не є її батьком, а також особа,
яка дала згоду на застосування
допоміжних репродуктивних технологій
відповідно до частини першої статті 123
цього Кодексу. 6. До вимоги чоловіка про
виключення запису про нього як батька з
актового запису про народження дитини
позовна давність не застосовується.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
визнала, що позивач не є батьком її
дитини. Доказів, що позивач є батьком
дитини окрім актового запису, суду не
надано.

Суд критично оцінює пояснення свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_6, як матерів позивача та
відповідача, але суд бере до уваги
пояснення свідка ОСОБА_5, який
достовірно пояснив, що позивачу не
було відомо, що відповідачка була
вагітна від іншого чоловіка, тому
вказаний факт суд бере до уваги.

Таким чином, суд, оцінивши представлені
в силу ст. 60 ЦПК України докази,
вивчивши матеріали справи,
законодавство, що регулює дані
правовідносини, дійшов до висновку про
те, що позов обґрунтований та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного
кодексу України підставою для
визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
дитини від певної особи, зібрані
відповідно до цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно ст. 27 ЦПК України доказами в
цивільній справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги або заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи і ці дані зокрема
встановлюються поясненнями сторін.

Судом встановлено, що фактично батьком
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
інший чоловік, а не позивач, в судовому
засіданні вказаний факт не
заперечується, ані сторонами, ані
свідками, допитаними в судовому
засіданні. Позивач записаний як батько
з причини знаходження з відповідачкою
в зареєстрованому шлюбі, вказане
питання не обговорювалось
відповідальними особами Виконкому
Ганнівської сільської ради
Добропільського району Донецької
області, і вказаний факт оспорюється на
теперішній час, а не на момент
реєстрації позивача, як батька дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України
дитина, яка зачата і (або) народжена у
шлюбі, походить від подружжя.
Походження дитини від подружжя
визначається на підставі Свідоцтва про
шлюб та документа закладу охорони
здоров'я про народження дружиною
дитини.

За таких обставин, оскільки
позивач не є біологічним батьком
дитини, в судовому засіданні доведений
той факт, що позивач не мав інформації,
що він не є батьком дитини, яка
народжена у відповідачки, що не
заперечується самою відповідачкою,
запис про нього як батька дитини в
актовому записі про народження дитини
порушує права позивача, вимоги
останнього є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 11 своєї Постанови "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15 травня 2006
року № 3 оспорити батьківство мають
право особа, яка записана батьком
дитини в Книзі реєстрації народжень
(ст.136 СК) шляхом пред'явлення позову про
виключення відомостей про неї як
батька з актового запису про
народження дитини, а також жінка, котра
народила дитину в шлюбі (ст.138 СК) -
звернувшись із позовом про виключення
із цього запису відомостей про її
чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах
є відсутність кровного споріднення між
особою, записаною батьком, і дитиною. У
разі доведеності цієї обставини суд
постановляє рішення про виключення
оспорених відомостей з актового запису
про народження дитини.

Тому суд вважає з огляду на
вищевикладене, що необхідно виключити
відомості про батьківство гр. ОСОБА_1 з
актового запису №3 від 23 травня 2011
року, місто реєстрації Виконком
Ганнівської сільської ради
Добропільського району Донецької
області, в якому зареєстроване
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст. 122,128,136 СК України, ст. ст. 3,208,221ЦПК
України, Пленуму Верховного Суду
України "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
від 15 травня 2006 року № 3, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
оспорювання батьківства та виключення
особи, як батька з актового запису про
народження дитини, - задовольнити.

Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Добропілля реєстраційної служби
Добропільського міськрайонного
управління юстиції у Донецькій області
виключити відомості про батьківство
гр.. ОСОБА_1 з актового запису №3 від 23
травня 2011 року, місто реєстрації
Виконком Ганнівської сільської ради
Добропільського району Донецької
області, про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено в
Апеляційний суд Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом
десяти днів з дня отримання сторонами
копії рішення суду.

Виготовлено власноручно в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя
С.О.Діденко

06.02.2014