22-ц/773/48/14 Головуючий у 1 інстанції:
Кихтюк Р.М. Категорія: 37 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Осіпука В.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до Луцької міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 14 листопада 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

03 жовтня 2012 року ОСОБА_5
звернулась до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дядько -
ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась
спадщина, яка складається з ? частини
квартири АДРЕСА_1 та яку він набув
шляхом спадкування за заповітом після
смерті своєї матері ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона є спадкоємцем п'ятої
черги за законом, але у встановлений
законом термін спадщину не прийняла з
поважних причин, а саме: у зв'язку з тим,
що смерть дядька завдала їй сильних
душевних страждань, а також, в останній
день строку для прийняття спадщини
після смерті дядька - ІНФОРМАЦІЯ_5
хворіла її малолітня дочка, яка з 01
березня по 12 березня 2012 року перебувала
на амбулаторному лікуванні. Просила
суд визначити їй додатковий строк для
прийняття спадщини, що залишилась
після смерті ОСОБА_6.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 5 листопада
2012 року до участі в справі в якості
співвідповідачів залучено ОСОБА_3 та
ОСОБА_8.

20.12.2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини. Позов мотивувала
тим, що є найближчим родичем померлого -
його рідною тіткою, строк для подачі
заяви про прийняття спадщини
пропущений нею з поважних причин, а
саме, у зв'язку з хворобою та невірною
консультацією нотаріуса щодо прийнятя
спадщини. Просила визначити додатковий
строк для прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_6 строком 2 місяці,

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду від 20 грудня 2012 року зустрічний
позов ОСОБА_3 прийнято до спільного
розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 та
об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14
листопада 2013 року допущено
процесуальне правонаступництво і
залучено правонаступника ОСОБА_8 -
ОСОБА_2.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 14 листопада 2013 року позов ОСОБА_5
задоволено частково.

Визначено ОСОБА_5 додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
терміном 1 (один) місяць, починаючи з дня
набрання законної сили рішення суду.

В задоволені зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_3, покликаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи просила рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні
первісного позову, а зустрічний позов
задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - частковому скасуванню з
ухваленням нового рішення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на підставі свідоцтва про
право власності № 339-р/35 від 25.12.1998 року
ОСОБА_7 (а.с. 16).

Згідно заповіту від 17.01.2011 року
ОСОБА_7 заповіла належну їй квартиру
АДРЕСА_1 своєму сину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в
рівних частинах (а.с. 8).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
стверджується відповідним свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1 від 14.06.2011
року(а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 06.10.2011 року (а.с. 6).

Задовольняючи первісний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач ОСОБА_5 з поважних причин, а
саме у зв'язку з хворобою дитини в
період з 01.03.2012 року по 12.03.2012 року, не
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6

Однак, такі висновки суду не
відповідають обставинам справи і
зроблені з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно з ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ст. 1276 ЦК України
якщо спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому
випадку здійснюється на загальних
підставах протягом строку, що
залишився. Якщо строк, що залишився,
менший як три місяці, він подовжується
до трьох місяців.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду
України у п. 24 постанови від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», при вирішенні
питання про визначення особі
додаткового строку для подання зави
про прийняття спадщини необхідно
виходити з того, що поважними причинами
пропуску цього строку є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_6
відкрилась спадщина на належне йому
майно.

З довідки ЦРЛ м. Горохів
встановлено, що малолітня дитина
ОСОБА_5 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з
01.03.2012 року по 12.03.2012 року. знаходилась
на амбулаторному лікуванні з приводу
гострого бронхіту з астматичним
компонентом, що стверджується довідкою
ЦРЛ м. Горохів (а.с. 17).

Строк, встановлений законом для
прийняття спадщини, після смерті
ОСОБА_6 починається ІНФОРМАЦІЯ_2 і
закінчується ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Всупереч вимогам зазначених норм
права ОСОБА_5 не надала суду належних
та допустимих доказів про наявність
причин, пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для подання заяви про прийняття
спадщини до нотаріуса у строк з
ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_4. Посилання
ОСОБА_5 на тяжкі її переживання у
зв'язку із смертю ОСОБА_7 та ОСОБА_6,
перебування з 01 березня 2012 року по 12
березня 2012 року її малолітньої дитини
на амбулаторному лікуванні не є такими
поважними причинами, у розумінні ч. 1 ст.
1272 ЦК України.

Крім того, відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що ОСОБА_3 всупереч вимогам
ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено тієї
обставини, що строк на прийняття
спадщини пропущений нею з поважних
причин, в зв'язку з чим обґрунтовано
відмовив в задоволенні зустрічного
позову.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази того, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 зверталися до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6 та
відповідно чи мала місце відмова у
вчиненні нотаріальної дії саме з
причин пропуску ними строку для
прийняття спадщини.

Покликання апелянта на те, що строк
для прийняття спадщини нею пропущений
з поважних причин, а саме у зв'язку з
хворобою, не заслуговують на увагу,
оскільки з довідок Горохівської
центральної лікарні вбачається, що
ОСОБА_3 знаходилась на лікуванні з
30.11.2012 року по 11.12.2012 року, з 30.01.2013 року
по 06.02.2013 року (а.с.152), з 08.09.2012 року по
19.09.2012 року, з 05.05.2013 року по 16.05.2013 року
(а.с.173,175), тобто після закінчення строку
для прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_6 Навіть враховуючи хворобу
ОСОБА_3 в період з 27.02.2012 року по 12.03.2012
року ( а.с.174) в неї було достатньо часу
для подання заяви про прийняття
спадщини.

На підставі наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову ОСОБА_5 до
Луцької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини ухвалено з
порушенням норм матеріального права
і висновки суду не відповідають
обставинам справи, а тому його слід
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
позову відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 14 листопада 2013 року в даній справі в
частині задоволення позову ОСОБА_5 до
Луцької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_5 до Луцької міської
ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді :