Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/494/14
Головуючий у 1-й інстанції: Суркова В.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3, до якої приєдналися ОСОБА_4,
ОСОБА_5, на рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 27
листопада 2013 року у справі за позовом
Концерну «Міські теплові мережі» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року Концерн «Міські теплові
мережі» в особі Філії Концерну «МТМ»
Шевченківського району м. Запоріжжя
звернувся до суду з позовом про
солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості за надані послуги з
централізованого опалення.

Зазначав, що у період з 01 січня 2009 року
по 31 березня 2011 року надав відповідачам
послуги на загальну суму 6 559 грн. 93 коп.
з централізованого опалення у житлове
приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, однак відповідачі частково
сплатили вартість спожитих послуг на
суму 2 915 грн. 86 коп. Недоплата дорівнює 3
644 грн. 07 коп., яку позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013
року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь Концерну «Міські
теплові мереж» - 3644 грн. 07 коп.
заборгованості за послуги з
централізованого опалення за період з
01 січня 2009 року по 31 березень 2011 року, а
також 229 грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, до
якої приєдналися ОСОБА_4, ОСОБА_5

В апеляційній скарзі, посилаючись на
допущені судом першої інстанції
порушення норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, відповідачі просять рішення
Шевченківського районного суду міста
Запоріжжя від 27 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов Концерну «МТМ» залишити без
задоволення.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду Запорізької області
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
ОСОБА_3 та її представника, заперечення
представників Концерну «Міські
теплові мережі», перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у відповідності
до статті 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 307,
статті 308 ЦПК України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов Концерну «Міські
теплові мережі», районний суд виходив з
того, що відповідачі не оплатили в
повній мірі надані послуги з
централізованого опалення.

Вказаний висновок відповідає
фактичним обставинам справи, наданим
доказам, узгоджується з нормами
матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачі зареєстровані та
проживають в АДРЕСА_1. Будинок, в якому
проживають відповідачі, належить до
комунальної власності, а Концерн «МТМ»
є виконавцем послуг з централізованого
опалення.

Концерн "МТМ" створено на підставі
рішення № 17 тридцять четвертої сесії
двадцять третього скликання
Запорізької міської ради від 11 січня 2002
року «Про створення комунальних
підприємств теплових мереж».

Пунктом 2.1 Статуту визначено, що
основною метою діяльності Концерну є
здійснення виробничо-технічної
діяльності, спрямованої на надійне та
безперебійне забезпечення споживачів
тепловою енергією, одержання прибутку
для здійснення діяльності Концерну та
задоволення на його основі
соціально-економічних інтересів
трудового колективу Концерну ( а. с. 8-11 ).

Згідно рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради №25 від 29
січня 2009 «Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг» у м.
Запоріжжі, починаючи з 01 січня 2009 року
виконавцем житлово-комунальних послуг
для населення, що мешкає у житловому
фонді комунальної власності з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води визначено Концерн «МТМ» в
будинках, мережі яких безпосередньо
приєднані до теплових мереж Концерну
«МТМ» ( а. с. 13 ).

Концерном «МТМ» здійснюється
постачання теплової енергії в будинок
АДРЕСА_1, у якій мешкають відповідачі.

Згідно п. 10 «Правил надання населенню
послуг з водо-, теплозабезпечення та
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів від 30
грудня 1997 року за № 1497 та пункту 18
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року за № 630, оплата за
надані послуги вноситься щомісячно.

Відповідно статей 64,67,68 ЖК України,
наймач квартири та всі повнолітні
члени його сім'ї зобов'язані своєчасно,
не пізніше 10 числа наступного місяця
вносити плату за комунальні послуги, у
число яких входять послуги
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води. Члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, несуть нарівні
з наймачем усі обов'язки, що випливають
з договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність.

Позивачем у повній відповідності з
вимогами чинного законодавства у
період з 01 вересня 2009 року по 31 березня
2011 року надавались відповідачам
послуги з централізованого опалення на
загальну суму 6 559 грн. 93 коп., однак
відповідачі належним чином та
своєчасно оплату за надані послуги не
здійснили, оплатили тільки 2 915 грн. 86
коп., через що у них, згідно розрахунку,
утворилася заборгованість на суму 3644
грн. 07 коп., яку суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з відповідачів у
солідарному порядку ( а. с. 15-18,22-30 ).

Посилання ОСОБА_3 на відсутність
договору щодо централізованого
опалення, не може бути підставою для
відмови у позові, оскільки відповідачі
фактично користувалися послугами з
централізованого опалення, однак
оплату за них у повному обсязі не
здійснили.

Крім того, статтями 20,21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
визначені обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором. Таким чином,
необхідність укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін.

Судом з'ясовано, що у березні 2011 року
ОСОБА_3 для підписання було направлено
договір № 105442323 від 03 березня 2011 року
щодо централізованого опалення, однак
відповідачкою він підписаний не був ( а.
с. 19-21 ).

Рішенням Виконавчого комітету
Запорізької міської ради № 327 від 28.07.2008
року «Про встановлення базових тарифів
на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії, на
послуги з централізованого опалення і
підігріву питної води для населення,
затвердження загальних вказівок до
базових тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та на послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води для населення» з 01 серпня
2008 року було введено двоставковий
тариф на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії, на
послуги з централізованого опалення і
підігріву питної води для населення. З
цього часу відповідачам почали
виставлятися рахунки з врахуванням
абонплати.

Розрахунок заборгованості, доданий до
позовної заяви, не суперечить
положенням чинного законодавства.
Щомісяця боржниками отримувались
рахунки за надані послуги з
централізованого опалення за звітний
місяць. В кожному з таких рахунків
міститься вичерпна інформація щодо
кількості та структури (складових)
наданих послуг, тарифів щодо кожної з
послуги, місячного платежу,
заборгованості за попередні періоди та
загальної суми, що підлягає сплаті.

Тарифи на послуги з централізованого
опалення встановлюються органами
місцевої влади, а саме рішеннями
виконавчого комітету Запорізької
міської ради. Вказані нормативні
документи є загальнодоступними, так як
публікуються в офіційних виданнях.

Крім того, апелянтка не погоджується з
нарахуваннями абонплати, яка, на її
думку, безпідставно включена в
щомісячні рахунки. До того ж, вона
вважає, що абонплата не передбачена
чинним законодавством.

З даного питання колегія суддів
виходить з наступного.

Двоставковий тариф на опалення для
населення застосовувасся згідно з
вимогами п. 39 Постанови Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011року №869
«Про забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги».
Двоставковий тариф на опалення для
населення розрахований згідно з
вимогами Правил розрахунку
двохставкового тарифу на теплову
енергію та гарячу воду, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 08 вересня 2000 року
№ 191. Застосування двоставкового
тарифу не є введенням додаткової плати
за опалення, а є лише зміною формату
тарифу.

Собівартість вироблення,
транспортування та постачання
теплової енергії складається, по-перше,
з вартості палива, електроенергії,
покупної теплової енергії та, по-друге,
витрат, пов'язаних з виробленням,
транспортуванням та постачанням
теплової енергії, з обслуговуванням
обладнання, з підтриманням
технологічного обладнання в робочому
стані. При чому кількість та якість
технологічного обладнання визначена
виходячи з обсягу теплового
навантаження, яке приєднане до джерела
теплової енергії.

Перший вид витрат називається
умовно-змінним, тобто такими, розмір
яких залежить від обсягів теплової
енергії, що вироблена та надана
споживачам.

Другий вид витрат не залежить від
обсягів теплової енергії, що вироблена
та надана споживачам, тому називається
умовно-постійним. Проте обсяг цих
витрат залежить від кількості і якості
технологічного обладнання, яке
виробляє та транспортує теплову
енергію споживачам.

Двоставковий тариф включає в себе:
плату за одиницю приєднаного теплового
навантаження за місяць протягом року
(абонплата) та плату за спожиту теплову
енергію. В свою чергу, плата за одиницю
приєднаного теплового навантаження
(абонплата), включає опалення та
підігрів води (гаряче водопостачання).

Рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради №327 від 28.07.2008
року «Про встановлення базових тарифів
на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії, на
послуги з централізованого опалення і
підігріву питної води для населення,
затвердження загальних вказівок до
базових тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та на послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води для населення» було
опубліковано в засобах масової
інформації та є обов'язковими для
виконання, як для теплопостачальної
організації, так і для споживачів.

Зважаючи на це, відмова споживачів
здійснювати оплату згідно діючих у
період січня 2009 року - березня 2011 року
затверджених тарифів, є неправомірною.

З мотивів викладених вище, колегія
суддів вважає, що судом повно і
всебічно з'ясовані обставини справи,
висновки відповідають цим обставинам і
набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
при розгляді спору не порушені,
застосовані правильно. По справі
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що спір вирішено
неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, до якої
приєдналися ОСОБА_4, ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: