Справа № 254/444/14-ц
Провадження № 2/254/622/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 лютого 2014 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

Головуючий-суддя
Сенчишин Ф.М.

При секретарі
Литовченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог, Дев'ята
Донецька державна нотаріальна контора,
про встановлення факту належності
домоволодіння спадкодавцю, визнання
права власності на домоволодіння в
порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Згідно позову, батько позивача ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За життя ним
був збудований житловий будинок з
надвірними побудовами. Будівництво
житлового будинку було здійснено на
підставі договору на право будівництва
будинку та безстрокового користування
земельною ділянкою від 27 січня 1955 року,
в якому зазначено, що ОСОБА_3 надається
земельна ділянка під індивідуальне
будівництво житлового будинку з
надвірними побудовами. У технічних
паспортах на садибний (індивідуальний)
житловий будинок від 25 вересня 2006 року
та від 06 серпня 2013 року зазначено, що
ОСОБА_3 є власником вищевказаного
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1, яке складається з: житлового
будинку літ.А-1 загальною площею 49,5 кв.м.
та житловою площею 27,2 кв.м., літньої
кухні літ. Б, сараїв літ. В, Г, 3,
вбиральні літ. Д, гаражу літ. Е,
котельної літ. Ж, душової літ. И, навісу
літ К, зливної ями літ. Л, огорожі № 1-3,
замощення І. Відповідно до п. 1.2., 1.4., 1.5.
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року № 127 (зі
змінами та доповненнями) технічна
інвентаризація проводиться перед
прийняттям в експлуатацію завершених
будівництвом об'єктів. На підставі
матеріалів технічної інвентаризації
складаються інвентаризаційні справи
та технічні паспорти. Інвентаризаційна
справа формується і ведеться на кожен
об'єкт нерухомого майна на весь час
його існування та зберігається в
органі державної реєстрації прав за
місцезнаходженням такого об'єкта. На
виконання цієї вимоги, було проведено
технічне обстеження житлового будинку
АДРЕСА_1, за результатами якого була
сформована інвентаризаційна справа №
4/6421 квартал 377, що зазначено у
технічному паспорті. У відповідності
до вимог Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», речові права на
нерухоме майно, їх обтяження та
правочини щодо нерухомого майна
підлягають обов'язковій державній
реєстрації в порядку, встановленому
цим Законом. Однак, при житті батько
позивача ОСОБА_3 прийняти до
експлуатації та зареєструвати своє
право власності на житловий будинок не
встиг. Мати позивача ОСОБА_4 звернулась
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, що відкрилась
після смерті її чоловіка. В свою чергу
позивач, його сестра - ОСОБА_5 та їх брат
- ОСОБА_2, відмовились від прийняття
своїх часток у спадщині на користь
матері. Сама ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Сестра позивача,
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Брат
позивача - ОСОБА_2, який є спадкоємцем
першої черги, не звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, що відкрилась
після смерті ОСОБА_4 Заяву про
прийняття спадщини у встановлений
законодавством термін подав позивач.
Родинний зв'язок між ним та
спадкодавцем підтверджується
свідоцтвом про народження. Виходячи з
наведеного, позивач є єдиним
спадкоємцем за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1. Державним нотаріусом
Дев'ятої Донецької державної
нотаріальної контори при розгляді
спадкової справи позивачеві було
відмовлено у вчинені нотаріальної дії,
у зв'язку з відсутністю реєстрації прав
на вищевказане майно спадкодавцями.

Позивач просить суд:

- встановити факт належності майна
у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1
померлому ОСОБА_3;

- визнати за ним право власності в
порядку спадкування на домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1.

Сторони та третя особа, належним чином
та завчасно сповіщені про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися. Позивач ОСОБА_1 через
представника надав суду письмову
заяву, за якою підтримав в повному
обсязі заявлені позовні вимоги та
доводи позовної заяви, на яких вони
ґрунтуються, просить справу розглянути
за його відсутності. Відповідач ОСОБА_2
надав суду письмову заяву, за якою
визнав в повному обсязі заявлені
позовні вимоги та доводи позовної
заяви, на яких вони ґрунтуються. Також
просить справу розглянути за його
відсутності. Третя особа Дев'ята
Донецька державна нотаріальна контора
надала письмове клопотання про розгляд
справи за відсутності свого
представника.

За ухвалою суду справа розглянута за
відсутності сторін та третьої особи в
порядку ст. 224 ЦПК України заочно за
наявних в справі доказів.

На підставі досліджених доказів судом
встановлені наступні фактичні
обставини:

Позивачем надана копія технічного
паспорту на домоволодіння, за яким
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, впродовж
1956-1980 років зведені:

- житловий будинок літ.А-1, з
прибудовами літ. а, а1, погребом літ. а2,
тамбуром літ. а3, загальною площею 49,5
кв.м. та житловою площею 27,2 кв.м.;

- літня кухня літ. Б з прибудовою
літ. б;

- сараї літ. В, Г, 3;

- вбиральня літ. Д

- гараж літ. Е;

- котельна літ. Ж;

- душ літ. И;

- навіс літ К;

- вигрібна яма літ. Л;

- огородження № 1-3;

- замощення І.

Будівництво було здійснене на
земельній ділянці, яка була надана
ОСОБА_3 на підставі договору про право
зведення будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від 27
січня 1955 року, копія якого додана до
матеріалів цивільної справи.

З довідки КП «БТІ м. Донецька» та
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна
вбачається, що ОСОБА_3 зазначене
домоволодіння в БТІ проінвентаризував,
однак право власності не зареєстрував.

У Постанові Верховного Суду України
від 13 червня 2012 року № 6-54 цс 12 за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах сформульовано
обов'язкова для всіх судів України
правова позиція.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин (вересень 2008 року),
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону
право власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення.

Тобто, відсутність державної
реєстрації права власності на
домоволодіння не є підставою для
визнання його самочинно зведеним, а
оскільки домоволодіння було зведене за
наявності відповідних дозвільних
документів на відведеній для цієї мети
земельній ділянці, право власності на
домоволодіння виникло.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої увійшло належне
померлому домоволодіння.

За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини,
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Заповіту ОСОБА_3 після себе не
залишив, що підтверджується
інформаційною довідкою з відповідного
Спадкового реєстру «Заповіти/спадкові
договори».

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

З наявних у справі копій свідоцтв
про народження та копії свідоцтва про
одруження вбачається, що ОСОБА_3
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, та мав трьох дітей - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Останні на підставі ст. 1261 ЦК України є
спадкоємцями за законом першої черги
після смерті ОСОБА_3

Інші спадкоємці ОСОБА_3 дослідженими в
судовому засіданні доказами не
встановлені.

За ч. 1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК
України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

З копії спадкової справи до майна
ОСОБА_3 вбачається, що з заявою про
прийняття спадщини до нотаріуса
звернулася ОСОБА_4, а решта спадкоємців
- ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 подали до
нотаріуса заяви, за якими відмовилися
від своєї частки спадщини на користь
останньої.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала після
смерті ОСОБА_3 зазначене домоволодіння,
на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України набула
права власності на спадкове майно,
однак свідоцтво про право на спадщину
не отримала та своє право у
встановленому порядку не
зареєструвала.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої увійшло належне померлій
домоволодіння.

Заповіту ОСОБА_4 після себе не
залишила, що підтверджується
інформаційною довідкою з відповідного
Спадкового реєстру «Заповіти/спадкові
договори».

На підставі ст. 1261 ЦК України
спадкоємцями за законом першої черги
після смерті ОСОБА_4 є її сини - ОСОБА_1
та ОСОБА_2

Донька померлої ОСОБА_5 за копією
свідоцтва про смерть померла ще
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Інші спадкоємці ОСОБА_4 дослідженими в
судовому засіданні доказами не
встановлені.

З копії спадкової справи до майна
ОСОБА_4 вбачається, що з заявою про
прийняття спадщини до нотаріуса
звернувся позивач ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 спадщину не прийняв
і, як вбачається з його письмових заяв,
на спадкове майно не претендує.

26 липня 2013 року нотаріусом винесена
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, за якою нотаріус
відмовив позивачеві у видачі свідоцтва
про право на спадщину через
відсутність реєстрації права
власності на домоволодіння за
спадкодавцями.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у своєму листі №
24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», якщо нотаріусом
обґрунтовано відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні. Визнання права власності
на спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Суд виходить з того, позивач через
відсутність реєстрації за померлими
права власності на домоволодіння не
може отримати у нотаріуса свідоцтво
про право на спадщину, отже виник
цивільно-правовий спір, який підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Позивач має об'єктивні перешкоди для
оформлення спадкових прав у
нотаріальному порядку і за
вищенаведених обставин позовні вимоги
про визнання за позивачем права
власності на успадковане ним після
смерті матері домоволодіння
підлягають задоволенню.

В той же час, вимоги про встановлення
факту належності спадкодавцю
домоволодіння задоволенню не
підлягають, оскільки не є належним
способом захисту порушеного права, і
достатнім для відновлення порушеного
права позивача є визнання за ним права
власності на домоволодіння.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 224 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог, Дев'ята
Донецька державна нотаріальна контора,
про встановлення факту належності
домоволодіння спадкодавцю, визнання
права власності на домоволодіння в
порядку спадкування - задовольнити
частково.

Визнати право власності ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м.
Донецьку, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2 іпн НОМЕР_1, на розташовані за
адресою АДРЕСА_1:

- житловий будинок літ.А-1, з
прибудовами літ. а, а1, погребом літ. а2,
тамбуром літ. а3, загальною площею 49,5
кв.м. та житловою площею 27,2 кв.м.;

- літню кухню літ. Б з прибудовою
літ. б;

- сараї літ. В, Г, 3;

- вбиральню літ. Д

- гараж літ. Е;

- котельну літ. Ж;

- душ літ. И;

- навіс літ К;

- вигрібну яму літ. Л;

- огородження № 1-3;

- замощення І.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга в Апеляційний суд
Донецької області через
Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідач, який не з'явився у судове
засідання, може подати до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька заяву про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий :