АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/480/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46, 47 Ребрина К. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бородійчук В. Г. УХВАЛА
21 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Бородійчук В. Г. суддів
Подорога В. М. , Демченко В. А. при
секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
апелянта, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
17 жовтня 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання
В обґрунтування позовних вимог
вказував, що 08 жовтня 1994 року він
зареєстрував з відповідачкою по справі
шлюб (актовий запис № 542).
Спільне життя між ними не
склалось. Фактично вони вже близько
семи років не проживають разом як
чоловік та дружина, не ведуть спільне
господарство, все придбане майно за цей
час було придбане лише за його кошти.
Кошти, які були зароблені ним та
дружиною вони використовували для
своїх потреб: він витрачав свої кошти
на себе та на дочку, а дружина витрачала
свої зароблені кошти окремо на свої
потреби, тобто у них було відсутнє таке
поняття як сімейний бюджет і кожен
розпоряджався своїми коштами на свій
розсуд та без дозволу іншого.
Крім того, численні сварки та
непорозуміння між ними зробили його
життя нестерпним, тому позивач вважає,
що подальше життя із його дружиною є
На сьогоднішній час він взагалі
не проживає у своїй квартирі разом із
Від шлюбу у них є неповнолітня
дитина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Тому, просив суд розірвати шлюб.
Рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 грудня 2013 року шлюбу між
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зареєстрований 08
жовтня 1994 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Умані реєстраційної служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції у Черкаській області, актовий
запис № 542 розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 27 грудня 2013 року як
незаконне та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_7 в задоволенні
його позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
відхилення, виходячи з наступного.

В судове засідання позивач не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлений у встановленому статтею 76
ЦПК України порядку, причини неявки не
повідомив.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме свідоцтва про шлюб (повторне) (а.с.
5) 08 жовтня 1994 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6
було укладено шлюб, зареєстрований у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Умані
реєстраційної служби Уманського
міськрайонного управління юстиції у
Черкаській області, актовий запис № 542.
Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила
своє прізвище на ОСОБА_6.

На даний час шлюбні відносини між
сторонами припинені, спільне
господарство вони не ведуть. За таких
обставин позивач вважав, що подальше
збереження шлюбу неможливе, так як
спільне життя не склалось через різні
погляди на життя та просив суд шлюб
розірвати.

Проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

При вирішенні таких спорів, суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України
вжиття судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення.

Судом першої інстанції за
клопотанням відповідачки ОСОБА_6 (а.с.
15-16) надавався строк для примирення, але
в надані судом строки для примирення
сторони не змінили своє ставлення до
сім'ї, а наведені позивачем і
встановлені судом першої інстанції
підстави для розірвання шлюбу знайшли
своє підтвердження.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
установлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що з
урахуванням установлених обставин
відсутні підстави спільного
проживання сторін по справі як єдиного
подружжя, а подальше перебування їх у
шлюбі суперечить інтересам кожного з
них.

При встановлені зазначених фактів
судом не було порушено норм
процесуального права, правильно
застосовано норми матеріального права.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
зважаючи, що шлюб грунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній (ст. 55 СК
України).

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. (ч. 3 ст. 56 СК України).

Враховуючи, що шлюбні відносини
припинилися близько семи років тому, на
даний час позивач не проживає разом з
відповідачкою, судом першої інстанції
вже надавався сторонам строк для
примирення та збереження сім'ї і
провадження по справі зупинялося на
час примирення сторін, такі заходи
позитивного результату щодо
збереження сім'ї не призвели і те, що
покладення обов'язку збереження сім'ї
на одного з подружжя, при наявності на
це його категоричного заперечення,
буде суперечити як вищезазначеним
приписам законодавства так і моральним
засадам суспільства, колегія суддів
вважає правильним висновок районного
суду про задоволення позовних вимог
ОСОБА_7.

Рішення суду першої інстанції є
законним та обгрунтованим, а доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування районним судом норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 27 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про розірвання шлюбу залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :