АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/5310/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/330/14
Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченко О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Автозаводського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 04 вересня 2013
року у справі за позовом Комунального
підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_1
про усунення перешкод у розпорядженні
майном,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року до суду звернулось
Комунальне підприємство (далі - КП)
«Теплоенерго» з позовом до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у розпорядженні
майном. Просили витребувати із
незаконного володіння ОСОБА_1
автогараж із плитами ПС 38200,
інвентарний номер 100040, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, який належить КП
«Теплоенерго» на підставі рішення
Кременчуцької міської Ради
Полтавської області від 25.10.2001 р.№2004 та
розпорядження виконавчого комітету
Кременчуцької міської Ради від 20.12.2001
р.№1441-Р. Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити
зайнятий автогараж із плитами ПС 38200,
інвентарний номер 100040, що розташований
за адресою АДРЕСА_1 та не чинити
перешкод у користуванні зазначеним
нерухомим майном. Стягнути у
повернення сплаченого судового збору
114, 70 грн.

У позові зазначали, що відповідно
рішення Кременчуцької міської Ради
Полтавської області від 25.10.2001 р.№200
спірний автогараж переданий на баланс
підприємства. ОСОБА_1 працював на
підприємстві до 29.05.2009 року і
використовував гараж для зберігання
службового транспортного засобу. На
даний час підприємство не може
використовувати гараж для власних
виробничих потреб, оскільки ОСОБА_1
незаконно заволодів останнім.

Заочним рішенням Автозаводського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 04 вересня 2013
року позов Комунального підприємства
«Теплоенерго» - задоволено.

Витребувано із незаконного володіння
ОСОБА_1 автогараж із плитами ПС 38200,
інвентарний номер 100040, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 звільнити зайнятий
автогараж із плитами ПС 38200,
інвентарний номер 100040, що розташований
за адресою АДРЕСА_1 та не чинити
перешкод комунальному підприємству
«Теплоенерго» у користуванні
зазначеним нерухомим майном.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства
«Теплоенерго» у повернення сплаченого
судового збору 114,70 грн.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19 грудня 2013 року заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 04
вересня 2013 року - залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі та доповненні до
апеляційної скарги ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
КП «Теплоенерго» відмовити, вказуючи
на порушення місцевим судом при
ухваленні рішення норм матеріального
та процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу КП
«Теплоенерго» просить рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. На думку представника
позивача рішення суду ухвалено із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно положень ст. 391 ЦК України,
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 398 ЦК України право
володіння виникає на підставі договору
з власником або особою, якій майно було
передане власником, а також на інших
підставах, встановлених законом.

Cудом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідно до витягу з
рішення Кременчуцької міської Ради
Полтавської області від 25.10.2001 р. №2004 та
розпорядження виконавчого комітету
Кременчуцької міської Ради від 20.12.2001
р.№1441-Р Комунальному підприємству
«Теплоенерго» передано, крім іншого,
автогараж із плитами ПС 38200,
інвентарний номер 100040, що розташований
за адресою АДРЕСА_1 для здійснення
господарської діяльності. Згідно
переліку основних засобів на
товарно-матеріальні цінності на
балансі (додаток №3 до рішення №20004 від
25.10.2001 року) спірний автогараж
перебуває на балансі підприємства.

Відповідач ОСОБА_1 в період з 10.01.2002 року
по 29.05.2009 року працював в Комунальному
підприємстві «Теплоенерго» та
використовував службовий автогараж
для зберігання службового автомобіля.

На даний час, ОСОБА_1 на підприємстві
позивача не працює, незважаючи на
неодноразові звернення відмовляється
звільнити гараж в добровільному
порядку.

Виходячи з вищевикладеного та
враховуючи, що автогараж із плитами ПС
38200, інвентарний номер 100040, що
розташований за адресою АДРЕСА_1
перебуває на балансі КП «Теплоенерго»,
відповідач ОСОБА_1 належних та
допустимих доказів на підтвердження
наявності у нього права на
користування спірним гаражем суду не
надав, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог КП «Теплоенерго» про
усунення перешкод у розпорядженні
майном шляхом витребування гаража із
володіння ОСОБА_1

Посилання апелянта, що відсутні дані
про передачу спірного гаражу
відповідачу, не ставлять під сумнів
правильність рішення суду першої
інстанції, оскільки вказані доводи
спростовуються матеріалами справи,
зокрема, додатком № 3 до рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради від 25.10.2001 року, у якому
серед основних засобів під інвентарним
номером 100040 зазначено спірний авто
гараж.

Доводи апелянта про те, що позивачем не
надано докази здачі вказаного гаража у
експлуатацію, не можуть бути підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції, оскільки встановлено, що
спірний гараж перебуває на балансі
позивача, а тому як балансоутримувач КП
«Теплоенерго» має право звернутися до
суду із захистом свого права щодо
користування гаражем.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що у зв'язку із реорганізацією
комунального підприємства
«Кременчуктеплокомуненерго»,
створенням дочірнього підприємства
«Теплоенерго» комунального
підприємства
«Кременчуктеплокомуненерго», згідно
рішення Кременчуцької міської ради №
204 від 25.10.2001 року було вирішено
передати на баланс дочірнього
підприємства «Теплоенерго»
комунального підприємства
«Кременчуктеплокомуненерго» основні
засоби.

Рішенням Кременчуцької міської ради №
2367 від 14.12.2001 року було проведено
перереєстрацію дочірнього
підприємства «Теплоенерго»
комунального підприємства
«Кременчуктеплокомуненерго» та
створено на його базі комунальне
підприємство «Теплоенерго.

Згідно рішення Кременчуцької міської
ради № 2367 від 14.12.2001 року було проведено
перереєстрацію дочірнього
підприємства «Теплоенерго»
комунального підприємства
«Кременчуктеплокомунеенерго» та
створено на його базі комунальне
підприємство «Теплоенерго».

Відповідно до рішення Кременчуцької
міської ради № 1441 - Р від 20.12.2001 року КП
«Теплоенерго» є правонаступником всіх
прав та обов'язків дочірнього
підприємства «Теплоенерго»
Комунального підприємства
«Кременчуктеплокомуненерго».

Доводи апелянта щодо відсутності
маркування на спірному гаражі також не
ставлять під сумнів правильність
рішення суду першої інстанції, так як
судом першої інстанції вірно
ідентифіковано по місцю знаходження
спірного гаража.

Посилання апелянта про те, що спірний
гараж був збудований за його особисті
кошті, не може бути підставою для
задоволення апеляційної скарги,
оскільки будь-яких доказів здійснення
будівництва у встановленому чинним
законодавством порядку, зокрема,
виділення йому земельної ділянки для
будівництва гаража, він суду не надав.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
підтверджуються матеріалами справи,
суд першої інстанції ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, а підстави для
його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 04 вересня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль