Справа №784/4385/13 13.01.2014 13.01.2014 13.01.2014
Провадження №22-ц/784/27/14
Суддя першої інстанції:
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Буренкової К.О.,

суддів - Кушнірової Т.Б., Крамаренко
Т.В.,

із секретарем - Богуславською О.М.,

за участю: представника позивачки
-ОСОБА_2, представника відповідача -
Ковалика І.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія»
«Єврокапітал»

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 17 липня 2013 року,
ухваленого по справі

за позовом

ОСОБА_4

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія»
«Єврокапітал» (далі - ТОВ «ФК
«Єврокапітал»)

про

визнання кредитного договору
недійсним, стягнення збитків,
процентів та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернулась
позовом до ТОВ «ФК «Єврокапітал», який
в подальшому уточнила про визнання
недійсним кредитного договору
стягнення збитків, процентів та
моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що при укладенні
кредитного договору №1435 від 25
листопада 2008 року ТОВ «ФК
«Єврокапітал» порушені вимоги Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо недопустимості включення до
договору про надання споживчого
кредиту несправедливих умов. Також
рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 липня 2011 року
визнанні недійсними пункти 2.2.3. та 4.1
вказаного договору без яких він не був
би укладений. Крім того, позивачка
зазначала, що відповідач навмисно
ввів її в оману щодо обставин, які
мають істотне значення, що є підставою
для подвійного відшкодування збитків
на підставі ст. 230 ЦК України.

Посилаючись на викладене позивачка
просила суд визнати недійсним
кредитний договір №1435 укладений 25
листопада 2008 року між нею та ТОВ «ФК
«Єврокапітал», стягнути збитки у
розмірі 13 644,22 грн., процентів у розмірі
2040 грн. та в рахунок відшкодування
моральної шкоди 20 000 грн.

Ухвалою суду від 5 липня 2012 року
провадження у справі в частині вимог
ОСОБА_4 про визнання недійсними пунктів
2.2.3, 4.1., 4.3 кредитного договору від 25
листопада 2008 року з підстав
невідповідності положенням ст.ст. 11,18
Закону України «Про захист прав
споживачів» та п. 6 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» на підставі п.5 ч.1
ст. 205 ЦПК України закрито.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 17 липня 2013 року позов
задоволено частково. Визнано недійсним
кредитний договір №1435 укладений між
ОСОБА_4 та ТОВ «ФК «Єврокапітал» 25
листопада 2008 року. Стягнуто з ТОВ «ФК
«Єврокапітал» на користь ОСОБА_4
збитки в розмірі 13 644,22 грн., проценти у
розмірі 2040,46 грн. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 3000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволені позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивачки просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю - доповідача,
представників сторін, дослідивши
докази по справі в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, 25
листопада 2008 року між ТОВ «ФК
«Єврокапітал» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 1435, відповідно до
умов якого останній надано кредит у
розмірі 51 960 грн. на придбання
автотранспортного засобу зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 5% річних строком до 25 жовтня
2010 року (надалі - Договір).

Пунктом 2.2.1. Договору передбачено, що
плата за надання кредиту складає 0%.

Згідно п.п.1.1. та 9.5 Договору до
структури обов'язкових щомісячних
платежів за кредитним договором
входять основний борг, проценти за
користування кредитом та плата за
обслуговування кредиту, розрахунок
якої обумовлено пунктом 2.2.3. договору в
залежності від зміни курсу
національної валюти до долара США.

Пунктом 2.2.3. Договору передбачена
плата за обслуговування кредиту, яка
розраховується за формулою залежно від
курсу національної валюти до долару
США і на час укладення договору
дорівнює 0,00%. Також п.п.4.1.,4.3 Договору
передбачалася оплата за
обслуговування кредиту у разі
дострокового його погашення та
часткового дострокового погашення
кредиту за формулою, з врахуванням
курсу долара США.

Розмір щомісячних платежів зазначений
у Графіку, що є невід'ємною частиною
Договору, який складається з основного
боргу і процентів та становить 2279,56 грн.
на місяць та не передбачає сплату за
обслуговування кредиту та будь-яких
комісій (а.с.24-25).

Судом встановлено, що всупереч умовам
Договору, відповідач шляхом
повідомлення СМС вимагав від позивачки
сплату за обслуговування кредитом.

Згідно картки позичальника, ОСОБА_4 на
вимогу Банку достроково сплатила
кредит. Крім того нею сплачено комісію
за обслуговування кредиту та плату за
дострокове погашення кредиту у розмірі
13 644, 22 грн. (а.с.27-28).

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 липня 2011 року
задоволено частково позов ОСОБА_4 до
ТОВ «ФК «Єврокапітал» про визнання
кредитного договору частково
недійсним та стягнення збитків.
Визнано недійсними п.п. 2.2.3 та 4.1
кредитного договору №1435, укладеного 25
листопада 2008 року між ТОВ «ФК
«Єврокапітал» та ОСОБА_4 з підстав,
передбачених ст.ст. 11,18 Закону України
«Про захист прав споживачів» та
стягнуто на користь ОСОБА_4 з ТОВ
«Фінансова компанія «Єврокапітал» 13
644,22 грн. збитків, які становлять оплату
за обслуговування кредиту - 5 863,12 грн. та
за обслуговування кредиту при
достроковому погашенні - 7082,07 грн.
(а.с.57-58).

Згідно вимог ст. 217 ЦК України
недійсність окремої частини правочину
не має наслідком недійсності інших
його частин і правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернулась з
даним позовом до ТОВ «ФК «Єврокапітал»
про визнання кредитного договору
недійсним на підставі ст. 230 ЦК України,
посилаючись на те, що без п.п. 2.2.3 та 4.1.
Договору, що передбачали плату за
обслуговування кредиту та плату при
дострокову погашені кредиту, які
визнанні недійсними на підставі
рішення суду, вона б не уклала Договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

В роз'ясненнях, що містяться в п. 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» №9 від 6
листопада 2009 року зазначено, що
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу в
діях відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.

Встановивши наведені обставини, суд
дійшов вірного висновку про
доведеність в діях відповідача
обману щодо умов договору та наявність
підстав для визнання договору
недійсним в цілому на підставі ст. 230 ЦК
України.

Згідно ч.2 ст. 230 ЦК України, сторона, яка
застосувала обман, зобов'язана
відшкодувати другій стороні збитки у
подвійному розмірі та моральну шкоду,
що завдані у зв'язку з вчиненням цього
правочину.

Тому, суд правильно стягнув збитки не в
подвійному розмірі, а в розмірі 13
644,22 грн., оскільки рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєві від 27 липня 2011 року стягнуто
13 644,22 грн. та 3000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

З урахуванням положень ч.1 ст. 216 ЦК
України, висновок суду про стягнення з
відповідача сплачених позивачкою
процентів у розмірі 2040,46 грн., як
наслідок недійсності правочину, є
вірним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відсутні підстави для визнання
кредитного договору недійсним в
цілому, оскільки його окремі пункти
вже визнанні недійсними, не
заслуговують на увагу, оскільки
рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєві від 27 липня 2011 року, яке
набрало законної сили, п.п. 2.2.3 та 4.1
кредитного договору були визнанні
недійсними з підстав, передбачених
ст.ст. 11,18 Закону України «Про захист
прав споживачів», а не з підстав,
передбачених ст. 230 ЦК України.

Посилання на відсутність з боку
відповідача до укладання чи під час
виконання договору обману є
безпідставними, оскільки по умовам
Договору відсутня плата за
обслуговування кредиту, а як
вбачається з картки позичальника
відповідачем проводилося нарахування
оплати за обслуговування кредитом.

Доводи про те, що суд не обґрунтував
розмір моральної шкоди теж не
підлягають задоволенню, оскільки при
визначенні розміру вказаної шкоди,
судом враховані встановлені обставини
справи щодо порушення прав позивачки.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують обґрунтованих висновків
суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду,
ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фінансова компанія «Єврокапітал» -
відхилити.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 17 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:
Судді: