Справа № 713/2010/13-ц
Провадження №2/713/17/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі головуючого судді
Пилип'юка І.В., за участю секретаря
Паучек Є.В., сторін, представників:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Будза А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вижниця
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, Берегометської селищної ради
Вижницького району Чернівецької
області, треті особи - Фірма «Здвижин»,
Відділ Держземагентства у Вижницькому
районі Чернівецької області, про
визнання частково недійсними
державного акту на право власності на
земельну ділянку та рішення селищної
ради, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_6, Берегометської селищної ради,
треті особи - Фірма «Здвижин», Відділ
Держземагентства у Вижницькому районі,
про визнання частково недійсними
державного акту на право власності на
земельну ділянку та рішення селищної
ради.

В позові вказував, що згідно свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого виконавчим комітетом
Берегометської селищної ради 13.12.2006
року, є власником житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
знаходяться в АДРЕСА_4. Вказані будівлі
розташовані на земельній ділянці
площею 0,0768 га, яка належить йому на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку се рії ЯМ
№701928, виданого Берегометською
селищною радою 24.12.2012 року.

Зазначав, що під час виготовлення
технічної документації на землю у 2012
році та після одержання державного
акту виявив, що да ні, зазначені в
державному акті не відповідають
фактичному розміру площі. Вважає, що
частину його земельної ділянки
захоплено власником суміжної
земельної ділянки ОСОБА_6

У 2012-2013 роках звертався до відділу
містобудування та архітектури
Вижницької РДА щодо обстеження його
земельної ді лянки та земельної
ділянки ОСОБА_6 З відповіді від 29.05.2012
року зазначено, що відстань від
приміщень для приготування кормів літ.
«В» до існуючої огорожі становить 35 см,
а щодо самовільного захоплення ОСОБА_6
землі він має право вимоги від власника
ОСОБА_6 сприяння встанов лення твердих
меж, встановлення межових знаків. На
його звернення у червні 2013 року з при
воду порушення межі земельної ділянки,
що належить йому на праві власнос ті
ОСОБА_6. Відділ Держземагентства
повідомив, що державний акт на право
власності на земельну ділянку видано у
відповідності до технічної докумен
тації із землеустрою та акту
встановлення та погодження меж
земельних ділянок і, що відповідно до
п.2 ст.156 ЗК України судом вирішуються
земельні спори. Берегометська селищна
рада у своїй відповіді на звернення
щодо законності виготовлення
державного акту на право власності на
земельну ділянку виданого ОСОБА_6
повідомила, що він не оспорю вав меж
земельної ділянки і ним підписано акт
погодження меж земельної ділянки.
Однак йому дали для підписання тільки
один акт погод ження меж, а інших
документів із землеустрою для ознайом
лення не давали і, зокрема самих меж
земельної ділянки.

У 2013 році підприємство «Проліск ЛКБ» по
його зверненню провело обміри його
земельної ділянки і по даним вимірам
встановлено розходжен ня з даними, які
є в його державному акті, а саме: ширина
земельної ділянки по лініям АБ= 20,30, по
лінії ВД=19,99, фактично 20,23 і 20,09, по лінії
БВ=36,28, фактично 36,13, по лінії ДА=39,37,
фактично 38,88. ОСОБА_6 по лінії АД з площі
його земельної ділянки захо пив 0,40 см
землі.

Стверджував, що в державних актах
виданих йому та ОСОБА_6 відомості про
площу землі вказано неправильно. Дана
обставина підтверджується складеними
повторно планами земельної ділянки.

Вважав, що фірмою «Здвижин» та відділом
Держземагентства у Вижницькому районі
допущено помилки у вимірі площ
земельних ділянок у державних актах на
право власності на земельні ділянки
серії ЯГ №431562 від 23.03.2010 року та серії
ЯМ №701928 від 24.12.2012 року.

Оскільки рішенням сесії
Берегометської селищної ради від 24.07.2006
року ОСОБА_6 передано у приватну
власність земельну ділянку більшого
розміру, а йому рішенням сесії
Берегометської селищної ради від 23.10.2012
року надано у приватну власність
земельну ділянку меншого розміру ніж
вказаний в державному акті, то дані
рішення та державні акти є частково
недійсними.

Просив визнати частково недійсними
рішення сесії Берего метської селищної
ради від 24.07.2008 року та від 23.10.2012 року в
частині надання йому та ОСОБА_6 у
приватну власність земельної ді лянки
та визнати частково недійсними
державні акти на право власності на зе
мельні ділянки серії ЯГ №431562, виданого
23.03.2010 року на ім'я ОСОБА_6 та серії ЯМ
№701926 виданого 24.12.2012 року на його ім'я.
Стягнути з ОСОБА_6 на його користь
понесені ним судові витрати по справі.

Під час розгляду справи збільшив
позовні вимоги посилаючись на те, що
висновком судової земельно-технічної
експертизи №1434 встановлено, що
фактичні площі його земельної ділян ки
та земельної ділянки ОСОБА_6 не
відповідають площам, зазначеним в їх
державних актах. Розташування
господарських будівель під номерами 3,
4, 5 ситуаційно го плану даного висновку
відповідача ОСОБА_6 в АДРЕСА_1, від межі
його земельної ділянки по існуючій
огорожі знаходяться на відстані 0,42+0,35
м, що не відповідає п.3.25 ДБН 360-92.

Посилаючись на п. «г» ч.1 ст.96, ст.106 ЗК
України просив визнати частково
недійсними: рішення сесії
Берегометської селищної ради від 24.07.2008
року та від 23.10.2012 року в частині
надання ОСОБА_6 та йому у приватну
власність земельних ділянок; державні
акти на право власності на зе мельні
ділянки серії ЯГ №431562, виданий 23.10.2010
року на ім'я ОСОБА_6 та серії ЯМ №701928
виданий 24.12.2012 року на його ім'я та
зобов'язати ОСОБА_6 привести межі своєї
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у
відповід ність до висновку №1434 від
18.12.2013 року, господарські будівлі під
номерами 3,4,5 висновку експертизи
перемістити від межі його земель ної
ділянки на відстань згідно вимог п.3.25
ДБН 360-92 на один метр. Стягнути з ОСОБА_6
на його користь понесені ним судові
витрати по справі.

Позивач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_1 в судовому засіданні посилались
на обставини викладені в позовній
заяві, позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнали, вважали позовні вимоги
безпідставними та просили в
задоволенні позову відмовити.

Представник Берегометської селищної
ради Вижницького району Чернівецької
області ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав, вважав позовні вимоги
про визнання частково недійсними
рішення селищної ради та державних
актів на право власності на землю
безпідставними, просив в задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи - Фірми
«Здвижин» Дучук С.Д. в судовому
засіданні вважав позовні вимоги
безпідставними, просив в задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи - Відділу
Держземагентства у Вижницькому районі
Чернівецької області Будз А.Ю. в
судовому засіданні вважав позовні
вимоги безпідставними та
необґрунтованими, оскільки межі
спірних земельних ділянок встановлені
в межах допустимої похибки, просив в
задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_5,
відповідача ОСОБА_6, представників
сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дучука
С.Д., Будза А.Ю., дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення справи по суті, прийшов до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є
власником житлового будинку з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, які
розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серія САВ №113805, виданого 13.12.2006 року
виконавчим комітетом Берегометської
селищної ради Вижницького району
Чернівецької області на підставі
рішення Берегометської селищної ради
№111 від 01.11.2006 року.

З копії рішення XVI сесії VI скликання
Берегометської селищної ради від 23.10.2012
року «Про затвердження технічної
документації на виготовлення
державного акту» вбачається, що
розглянувши технічну документацію
ОСОБА_5 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_2, керуючись
ст.ст.12, 118, 121, 186 ЗК України, ст.26 ЗУ «Про
місцеве самоврядування» селищна рада
вирішила: Затвердити технічну
документацію на виготовлення
державного акта на право власності на
земельні ділянки ОСОБА_5, площею 0,0768 га,
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_2, та площею
0,1359 га, для ведення особистого
селянського господарства в смт.
Берегомет, урочище Багна. Передати у
приватну власність земельні ділянки
ОСОБА_5, площею 0,0768 га, для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_2, та площею 0,1359 га, для ведення
особистого селянського господарства в
смт. Берегомет, урочище Багна.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯМ
№701928 від 24.12.2012 року, виданого на
підставі рішення XVI сесії VI скликання
Берегометської селищної ради від 23.10.2012
року ОСОБА_5 є власником земельної
ділянки площею 0,0768 га, кадастровий
№:01:002:1927, цільове призначення 02.01 -
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
яка розташована по АДРЕСА_2.

ОСОБА_6 є власником житлового будинку з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серія САВ №016689, виданого 03.04.2007 року
виконавчим комітетом Берегометської
селищної ради на підставі рішення
Берегометської селищної ради №20 від
07.02.2007 року.

З копії рішення-витягу виконавчого
комітету Берегометської селищної ради
№7 від 15.01.1997 року «Про передачу
земельних ділянок безоплатно у
приватну власність» вбачається, що
розглянувши заяву про передачу
земельних ділянок безоплатно у
приватну власність ОСОБА_6, який
проживає в АДРЕСА_1, керуючись Декретом
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992
року №15-92, ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», ЗК України,
виконком селищної ради вирішив:
передати безоплатно у власність
земельні ділянки ОСОБА_6, площею 0,06 га,
для будівництва житлового будинку та
господарських споруд. Яка розташована
в АДРЕСА_1 та площею 0,20 га, для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована в АДРЕСА_3 - 0,10 га,
урочище Багна - 0,08 га.

З копії рішення 15 сесії 5 скликання
Берегометської селищної ради від 24.07.2008
року «Про розгляд заяв громадян»
розглянувши заяву ОСОБА_6, який
проживає в АДРЕСА_1 про внесення змін у
попередньо прийняте рішення
виконавчого комітету №7 від 15.01.1997 року
стосовно розміру земельної ділянки для
надання у приватну власність та
матеріали інвентаризації земельних
ділянок при виготовленні державних
актів на право власності на земельну
ділянку та керуючись ст.ст.12, 118 ЗК
України, ст.ст.25-26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» селищна рада
вирішила: Заяву ОСОБА_6 задовольнити.
Внести зміни у рішення виконавчого
комітету №7 від 15.01.1997 року з площі 0,26 га
на фактичну площу 0,2741 га, в тому числі
площею 0,0827 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд в АДРЕСА_1 та площею 0,1914 га для
ведення особистого селянського
господарства в смт. Берегомет.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯГ
№431562 від 23.03.2010 року, виданого на
підставі рішення 15 сесії 5 скликання
Берегометської селищної ради від 24.07.2008
року ОСОБА_6 є власником земельної
ділянки площею 0,0827 га, кадастровий
№:01:002:0856, цільове призначення 1.8 -
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка розташована по
АДРЕСА_1

З копії листа Відділу містобудування
та архітектури Вижницької районної
державної адміністрації №54 від 29.05.2012
року вбачається, що ними розглянуто
звернення щодо обстеження земельних
ділянок ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 та ОСОБА_6 по
АДРЕСА_1 і встановлено, що на земельній
ділянці ОСОБА_6 розташовані: житловий
будинок, літня кухня, приміщення для
приготування кормів та три сарая. Всі
зазначені об'єкти вказані в
схематичній схемі технічного паспорта
ОСОБА_6 та видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 07.02.2007
року, серія САВ №016689. На даний час
відстань від приміщень для
приготування кормів літ.«В» до
існуючої огорожі становить 35 см.

З копії листа Відділу Держземагентства
у Вижницькому районі №551 від 18.06.2013 року
та копії листа Берегометської селищної
ради від 08.07.2013 року вбачається, що
ОСОБА_5 повідомлено, що спеціалістами
проектної організації було виписано
акт встановлення меж земельної ділянки
в присутності представника селищної
ради та суміжних землекористувачів. На
той час зауважень та заперечень щодо
меж земельної ділянки у нього не було.
Також ним підписано акт погодження меж
земельної ділянки ОСОБА_6

Висновком №1434 призначеної судом та
проведеної експертами СП
"Західно-Український
Експертно-Консультативний Центр"
судової земельно-технічної експертизи
від 18.12.2013 року встановлено, що: 1.2. При
проведенні обмірів земельної ділянки,
яка призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
заходиться в АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_6 (кадастровий номер :01:002:0856),
відповідно до ситуаційного плану
земельних ділянок по фактичному
користуванню та даних державного акту
встановлено, що: фактична площа
земельної ділянки ОСОБА_6 не відповідає
площі зазначеної в Державному акті на
право власності серії ЯГ №431562, що
становить 0,0828 га; фактичні межі (місце
розташування) земельної ділянки ОСОБА_6
в точках Ш-ІV і III-V не співпадають з
межами (місцем розташування),
зазначеними в Державному акті на право
власності па земельну ділянку серії ЯГ
№431562 від 23.03.2010 року; місце
розташування межі згідно державного
акту серії ЯГ №431562 від 23.03.2010 року
земельної ділянки ОСОБА_6 (кадастровий
номер :01:002:0856), відповідно до
координат поворотних точок окружних
меж зображене на ситуаційному плані
червоним кольором. Фактичний розмір
(площа) земельної ділянки ОСОБА_6 за
адресою АДРЕСА_1 по його фактичній
огорожі складає 0,0828 га.

3.4. При проведенні обмірів земельної
ділянки, яка призначена для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що заходиться в АДРЕСА_4, що
належить ОСОБА_5 (кадастровий номер
:01:002:1927), відповідно до
ситуаційного плану земельних ділянок
по фактичному користуванню та даних
державного акту, встановлено, що:
фактична площа земельної ділянки
ОСОБА_5 не відповідає площі зазначеної
в Державному акті на право власності
серії ЯМ №701928 від 24.12.2012 року, що
становить 0,0749 га; фактичні межі (місце
розташування) земельної ділянки ОСОБА_5
в точках І-ІІ, ІІ-ІІ, ІІ-ІV не співпадають
з межами (місцем розташування),
зазначеними в Державному акті на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№701928 від 24.12.2012 року відповідно до
координат поворотних точок окружних
меж на ситуаційному плані земельних
ділянок обозначені жовтим кольором;
місце розташування межі згідно
державного акту серії ЯМ №701928 від
24.12.2012 року земельної ділянки ОСОБА_5
(кадастровий номер :01:002:1927),
відповідно до координат поворотних
точок окружних меж зображене на
ситуаційному плані синім кольором.

Розбіжність в промірах на земельній
ділянці ОСОБА_5 між фактичним
користуванням та Державним актом серії
ЯМ №701928 від 24.12.2012 року по межі І-ІІ
становить 0,0014 га.

Розбіжність в промірах на земельній
ділянці ОСОБА_5 між фактичним
користуванням та Державним актом серії
ЯМ №701928 від 24.12.2012 року по межі ІІ-ІІІ
становить 0,0005 га.

Фактичний розмір (площа) земельної
ділянки ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_4 по
його фактичній огорожі складає 0,0749 га.

Загальна розбіжність в площі між
фактичним користуванням та площі, що
зазначена в Державному акті серії ЯМ
№701928 від 24.12.2012 року на ім'я ОСОБА_5
становить 0,0019 га.

5. При проведенні обмірів земельних
ділянок, які призначені для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд, що заходяться в
АДРЕСА_4 у власності ОСОБА_5 та по
АДРЕСА_1, у власності ОСОБА_6 відповідно
до ситуаційного плану земельних
ділянок по фактичному користуванню та
даних державного акту встановлено: по
межі III-IV в точці 1 в наявності площа
накладання 0,11 кв.м земельної ділянки
ОСОБА_6 в бік землевласника ОСОБА_5; по
межі III-IV в точці 2 в наявності площа
накладання розміром 1,34 кв.м. земельної
ділянки ОСОБА_5 в бік землевласника
ОСОБА_6; по межі III-IV в точці 3 і 4 в
наявності площа накладання розміром 0,86
кв.м земельної ділянки ОСОБА_6 в бік
землевласника ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право
власності на землю гарантується
Конституцією України. Право власності
на землю (земельну ділянку) набувається
і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ст.14 Конституції
України земля є основним національним
багатством, і перебуває під особливою
охороною держави.

Право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.10 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно зі ст.12 ЗК України до виключних
повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями територіальних громад та
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно пункту 12 Перехідних положень ЗК
України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзацах другому та
четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

У статті 118 ЗК України передбачено
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами.

Відповідно до вимог ст.125 ЗК України
(яка діяла на момент оформлення
державних актів сторонами) право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

У ст.126 ЗК України (яка діяла на момент
оформлення державних актів сторонами)
наведено виключний перелік документів,
які посвідчують право на земельну
ділянку, до них належать: державний акт
на право власності на земельну ділянку.

Частиною 1 ст.393 ЦК України передбачено,
що правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Відповідно до п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Згідно ст.155 ЗК України в разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядженням належної їй земельної
ділянки, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до п.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

За змістом вказаних статтей визнання
недійсним акта державного органу тягне
за собою визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку.

З досліджених в судовому засіданні
доказів судом встановлено, що
оскаржувані рішення Берегометської
селищної ради від 24.07.2008 року та від
23.10.2012 року про надання ОСОБА_6 та ОСОБА_5
у приватну власність земельних ділянок
прийняті Берегометською селищною
радою Вижницького району Чернівецької
області в межах її повноважень та
відповідно до порядку, передбаченого
ст.118 ЗК України, а тому видані на їх
підставі державні акти на право
власності на зе мельні ділянки серії ЯГ
№ 431562 від 23.03.2010 року на ім'я ОСОБА_6 та
серії ЯМ №701928 від 24.12.2012 року на ім'я
ОСОБА_5 є законними і скасуванню не
підлягають.

Крім того ні позивачем ОСОБА_5, а ні його
представником ОСОБА_1 під час розгляду
справи не вказано, в якій саме частині
вказані рішення та державні акти
необхідно визнавати частково
недійсними.

За таких обставини суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог про
визнання частково недійсними рішень
селищної ради та державних актів на
право власності на землю необхідно
відмовити за безпідставністю.

У статті 152 ЗК України визначені
способи захисту прав на земельні
ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється, в тому числі,
шляхом припинення дії, яка порушує
право, відновлення становища, яке
існувало до порушення (ст.16 ЦК України).

У п.6 висновку №1434 судової
земельно-технічної експертизи від
18.12.2013 року зазначено, що відповідно до
ДБН 360-92**Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень:
п.3.25*Для догляду за будівлями і
здійснення їх поточного ремонту
відстань до межі сусідньої ділянки від
найбільш виступної конструкції стіни
треба приймати не менше 1,0 м. При цьому
повинно бути забезпечене влаштування
необхідних інженерно-технічних
заходів, що запобігатимуть стіканню
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів будівель на територію
суміжних ділянок». Розташування
збудованої господарської будівлі
ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 від межі земельної
ділянки по існуючій огорожі ОСОБА_5
знаходиться на відстані 0,42ч0,35м, що не
відповідає п.3.25* ДБН 360-92.

Таким чином, наведені доводи, аналіз
доказів та їх належна оцінка
переконують суд в тому, що позовні
вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_6
привести межі своєї земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_1 у відповід ність до
висновку №1434 від 18.12.2013 року, а
господарські будівлі під номерами 3,4,5
висновку експертизи перемістити від
межі його земель ної ділянки на
відстань згідно вимог п.3.25 ДБН 360-92
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення витрат на
правову допомогу, то суд вважає, що з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути 300,00 грн., оскільки
по справі проведено три судових
засідання, в яких були присутні і
позивач і його представник, тобто
витрати на правову допомогу полягають
лише у готуванні адвокатом позовної
заяви, а відповідно до положень ст.1 ЗУ
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», який
набрав чинності 01.01.2012 року, розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому суд
вважає, що з відповідача ОСОБА_6 на
користь позивача підлягають стягненню
понесені ним витрати на оплату
судового збору в сумі 243,60 грн., 300.00 грн.
витрат на правову допомогу та 4033,00 грн.
витрат на проведення судової
земельно-технічної експертизи.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а
також з урахуванням наведених вище
досліджених судом доказів, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5
підлягають частковому задоволенню.

Це підтверджено дослідженими в суді
належними доказами, козав протилежного
сторонами не надано.

На підставі викладено, ст.14 Конституції
України, ст.ст.16, 328, 373, 393 ЦК України,
ст.ст.12, 116, 118, 122, 125, 126, 152, 155 ЗК України,
ст.ст.10, 59 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 84, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Зобов’язати ОСОБА_6 привести межі
належної йому земельної ділянки, що
розташована в АДРЕСА_1 у відповідність
до державного акта на право власності
на земельну ділянку серія ЯГ №431562 від
23.10.2010 року в частині накладення
земельної ділянки, що виходить за межі
його земельної ділянки згідно п.5
висновку судової земельно-технічної
експертизи №1434 від 18.12.2013 року.

Зобов’язати ОСОБА_6 привести
господарські будівлі під номерами «3»,
«4», «5», розташовані на його земельній
ділянці в АДРЕСА_1 від межі земельної
ділянки ОСОБА_5, що знаходиться в
АДРЕСА_4, Вижницького району
Чернівецької області відповідно до
вимог п.3.25 ДБН 360-92.

Стягнути з ОСОБА_6, жителя АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_4 243,60 грн. сплаченого судового
збору, 4033,00 грн. витрат на проведення
судової земельно-технічної експертизи
та 300,00 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
І. В. Пилип'юк