Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Єрмаков Ю.В,
Справа № 406/4561/13
Провадження № 22ц/782/5078/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі - Аліханян Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
„Родовід банк" на заочне рішення
Алчевського міського суду Луганської
області від 05 серпня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства „Родовід банк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

В червні 2013 року ВАТ „Родовід
Банк" (правонаступником якого є
позивач - ПАТ „Родовід Банк" звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування вимог зазначив, що 12
червня 2008 року ВАТ „Родовід Банк"
(правонаступником якого є позивач - ПАТ
„Родовід Банк") та ОСОБА_2 уклали
договір № Ск-1127-010963/6-2008. У
відповідності до п.п. 1.1.1., 1.1.2,1.1.5,1.1.7
Кредитного договору Банк відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 з
оформленням платіжної картки Visa Electron
НОМЕР_2 та надав відповідачу споживчий
кредит у розмірі 7 636,30 грн. строком до
12.06.2010 року включно.

Посилаючись на те, що відповідач
прийняте на себе зобов'язання за
кредитним договором не виконала,
станом на 17.05.2013 року у неї утворилась
заборгованість у розмірі 121 539 грн.06
коп., яка складається з: прострочений
кредит 7636 грн.30 коп.; прострочені
проценти -15 грн.31коп.; прострочена плата
за обслуговування кредиту -5154 грн.07коп.;
пеня за прострочення кредиту 44595
грн.99коп.; пеня за прострочення
процентів - 89грн.41 коп.; пеня за
прострочення плати за обслуговування
кредиту 30099грн.77коп.; 3% річних за
прострочення кредиту -878 грн.44 коп.; 3%
річних за прострочення процентів
-1грн.74 коп.; 3% річних за прострочення
плати за обслуговування кредиту -
587грн.33коп.; інфляційні витрати за
прострочення кредиту -1390 грн.02коп.;
інфляційні витрати за прострочення
процентів -2 грн.70 коп.; інфляційні
витрати за прострочення плати за
обслуговування кредиту -920 грн.68 коп., у
зв'язку з чим просив суд стягнути
зазначену суму з відповідача.

Заочним рішенням Алчевського
міського суду Луганської області від 05
серпня 2013 року позов ПАТ „Родовід
Банк" до ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
„Родовід Банк" в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
19 079, 43 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ „Родовід Банк" в рахунок погашення
судових витрат 229,70грн..

Фактично позивач не згоден з
розміром неустойки, яка була стягнута
судом першої інстанції на його
користь.

Не погодившись з заочним рішенням
Алчевського міського суду Луганської
області від 05 серпня 2013 року ПАТ
„Родовід Банк", посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення,
яким позов задовольнити в повному
обсязі.

Представником ОСОБА_2 були подані
заперечення на апеляційну скаргу,
вважає рішення суду законним та
обґрунтованим, просив апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Сторони в судове засідання не
з'явились, належним чином
повідомлялись про час та місце
розгляду справи, у зв'язку з чим судова
колегія вважає за можливим у
відповідності до ст. 169 ЦПК України
розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача,
дослідивши надані докази, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Отже судова колегія перевіряє
рішення в частині зменшення неустойки.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду має бути законним
та обґрунтованим, тобто суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
повинен вирішити справу згідно з
законом, ухваливши рішення на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої
інстанції були виконані.

Задовольняючи позовні вимоги
частково, суд першої інстанції стягнув
заборгованість: за прострочений кредит
7636грн.30 коп.; прострочені проценти
-15грн.31коп.; прострочена плата за
обслуговування кредиту -5154грн.07коп.; 3%
річних за прострочення кредиту -878 грн.44
коп.; 3% річних за прострочення
процентів -1грн.74 коп.; 3% річних за
прострочення плати за обслуговування
кредиту -587грн.33коп.; інфляційні витрати
за прострочення кредиту -1390грн.02коп.;
інфляційні витрати за прострочення
процентів -2грн.70 коп.; інфляційні
витрати за прострочення плати за
обслуговування кредиту -920грн.68 коп. Що
стосується пені, суд керувався
положеннями ч.3 ст. 551, ч.2 ст.616 ЦК України
та виходив з того, що розмір неустойки,
який ОСОБА_2 повинна сплатити позивачу
за невиконання зобов'язань за
кредитним договором, значно перевищує
розмір збитків, завданих позивачу
неналежним виконанням умов кредитного
договору. При цьому судом враховано
матеріальний стан відповідача та її
низьку платоспроможність, відсутність
протягом тривалого часу претензій зі
сторони позивача щодо невиконання умов
кредитного договору, заяву відповідача
про зменшення розміру неустойки, а
тому дійшов висновку про часткову
обґрунтованість вимог.

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 12 червня 2008 року
ВАТ „Родовід Банк" (правонаступником
якого є позивач - ПАТ „Родовід Банк") та
ОСОБА_2 уклали договір № Ск-1127-010963/6-2008. У
відповідності до п.п. 1.1.1., 1.1.2,1.1.5,1.1.7
Кредитного договору Банк відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 з
оформленням платіжної картки Visa Electron
НОМЕР_2 та надав відповідачу споживчий
кредит у розмірі 7 636,30 грн. строком до
12.06.2010 року включно.

Зазначені обставини сторонами не
оспорюються.

У зв'язку з неналежним виконанням
умов договору за відповідачем станом
на 17.05.2013 року виникла заборгованість в
сумі 121 539грн.06коп., яка складається з:
прострочений кредит 7636грн.30 коп.;
прострочені проценти -15грн.31коп.;
прострочена плата за обслуговування
кредиту -5154грн.07коп.;пеня за
прострочення кредиту 44595грн.99коп.; пеня
за прострочення процентів -89грн.41 коп.;
пеня за прострочення плати за
обслуговування кредиту 30099грн.77коп.; 3%
річних за прострочення кредиту -878грн.44
коп.; 3% річних за прострочення
процентів -1грн.74 коп.; 3% річних за
прострочення плати за обслуговування
кредиту -587грн.33коп.; інфляційні витрати
за прострочення кредиту -1390грн.02коп.;
інфляційні витрати за прострочення
процентів -2грн.70 коп.; інфляційні
витрати за прострочення плати за
обслуговування кредиту -920грн.68 коп.;

Як вбачається з матеріалів
справи, розмір кредиту та відсотків
згідно розрахунку позивача,
відповідачем не оспорюється.

Також, з матеріалів справи
вбачається, що судом першої інстанції
за заявою відповідача про зменшення
неустойки була зменшена сума
заборгованості в частині: пені за
прострочення кредиту з 44595 грн.99коп. до
1486грн.53 коп.; пені за прострочення
процентів з 89 грн.41коп. до 2 грн.98 коп.;
пені за прострочення плати за
обслуговування кредиту з 30099грн.77коп.
до 1003грн.33 коп..

В силу ч.1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

За змістом ч.2 ст.616 ЦК України суд
має право зменшити розмір збитків та
неустойки, які стягуються з боржника,
якщо кредитор умисно або з
необережності сприяв збільшенню
розміру збитків, завданих порушенням
зобов'язання, або не вжив заходів щодо
їх зменшення.

Відповідно до ч.3 ст.551ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення.

Виходячи зі змісту п.27 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року N 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» положення частини
третьої статті 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. Істотними обставинами в
розумінні частини третьої статті 551 ЦК
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Правовий аналіз зазначеного
вище свідчить, що ці норми не
імперативними та застосовуються за
визначених умов на розсуд суду.

Враховуючи наведене вище, судова
колегія приходить до висновку про те,
що у суду першої інстанції були
підстави для зменшення розміру
заборгованості в частині стягнення
пені, оскільки поняття обставин, які
мають у кожному конкретному випадку
істотне значення, є за діючим
законодавством оцінюючим поняттям,
застосування ч.3 ст. 551 ЦК України є
правом суду та, враховуючи положення
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду, та ст.
3 ЦК України про те, що загальними
засадами цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність та
розумність, апеляційний суд вважає, що
сума нарахованих санкцій за неналежне
виконання умов договору у вигляді пені
є неспівмірною з сумою заборгованості
за цим договором, а тому погоджується з
висновком суду щодо її зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені, яка підлягає стягненню з
відповідача, що порушила зобов'язання
та визначаючи її розмір, суд об'єктивно
оцінив, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу (згідно довідки
про доходи середньомісячної
заробітної плати відповідача складає
2398 грн.27 коп., тобто враховано її низьку
платоспроможність), причини
неналежного виконання зобов'язання,
відсутність протягом тривалого часу
претензій зі сторони позивача, а також
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, виходячи з засад
справедливості, добросовісності та
розумності.

Таким чином, судова колегія
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при постановці
рішення були враховані всі обставини
справи, які мають істотне значення, а
тому суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення вимог, у зв'язку з чим
доводи апеляційної скарги висновків
суду в цій частині рішення не
спростовують.

Разом з тим, судова колегія не
погоджується з висновком суду в
частині визначення розміру витрат по
сплаті судового збору в сумі 229грн.70
коп., оскільки п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий
збір» від 8.07.2011 року, який набрав
чинності 1.11.2011 року, визначено, що
ставка судового збору за подання до
суду позовної заяви майнового
характеру складає 1 відсоток ціни
позову , але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та більше
трьох розмірів мінімальної заробітної
плати станом на 1 січня 2013 року.

В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи те, що заочним
рішенням позовні вимоги ПАТ «Родовід
Банк» були задоволені частково, суд
стягнув з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором в сумі 19079грн. 43коп., витрати
по сплаті судового збору присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених вимог та повинні складати
191грн.

Тобто, рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає зміні,
а розмір витрат по сплаті судового
збору зменшенню з 229 грн.70 коп. до 191 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Родовід
банк" -задовольнити частково.

Заочне рішення Алчевського
міського суду Луганської області від 05
серпня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
„Родовід банк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- змінити, зменшивши розмір судового
збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства „Родовід банк" , з 229грн.70
коп. до 191 грн..

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
Луганської області набирає чинності
негайно, може бути оскаржено до
касаційної інстанції - Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: