№ 233/8702/13-ц
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі головуючого
судді Леміщенко О.О., при секретарі
Максімовій Н.О., за участю позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала заявлені позовні вимоги та
суду пояснила, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Відповідач по справі
ОСОБА_2 є цивільною дружиною її сина
ОСОБА_3 і була зареєстрована у
зазначеній квартирі 23.04.2008 року за її
згодою. З квітня 2012 року її син та
ОСОБА_2 припинили спільне проживання,
ОСОБА_2 виїхала з квартири та забрала
свої речі. Однак до теперішнього часу
вона залишається зареєстрована у її
квартири, що тягне за собою
необхідність оплати додаткових
комунальних платежів. Просила визнати
відповідача такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
визнала позовні вимоги в повному
обсязі, суду пояснила, що добровільно
не знялася з реєстрації у квартирі, що
належить ОСОБА_1 через погані стосунки
між ними, що унеможливлювало нормальне
спілкування. Не заперечувала проти
задоволення позову..
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України у п.24 його
постанови "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" від 12 червня 2009
року N 2 у разі визнання відповідачем
позову, яке має бути безумовним, і якщо
таке визнання не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Суд, вислухавши позивача, відповідача,
враховуючи те, що визнання
відповідачем позову не суперечить
нормам діючого законодавства та не
порушує її права, дослідивши матеріали
справи, вважає за можливе ухвалити
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
оскільки встановлено, що між позивачем
та відповідачем дійсно існують
правовідносини з приводу права на
проживання у житловому приміщенні, що є
приватною власністю іншої особи, які
регулюються ст. 391 ЦК України, ч. 1 ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 88, 130, 174, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Тбілісі Грузія,
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду подається в
Апеляційний суд Донецької області
через Костянтинівський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: