Справа № 154/2442/13-ц Провадження №
22-ц/773/94/14 Головуючий у 1 інстанції:
Канівець Л.Ф. Категорія: 25 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - Подолюка В.А.,

суддів Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі Семенюк О.А.,

з участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення коштів,
виплачених за договором страхування,
за апеляційною скаргою позивача
Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» на рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 19 листопада 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року Приватне
акціонерне товариство «Український
Страховий Дім» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення коштів виплачених за
договором страхування. Покликається на
те, що 27 липня 2011 року між спадкодавцем
ОСОБА_6 та ПАТ «Державний ощадний банк
України» був укладений договір №4531 про
відкриття фізичній особі карткового
рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою, згідно із
яким Банк відкрив картковий рахунок і
відновлювально-кредитну лінію, а
позичальник зобов'язувався погашати
кредит та відсотки за його
користування.

30 жовтня 2009 року між банком і ПАТ
«Український страховий Дім» було
укладено договір добровільного
страхування за умовами якого Страховик
відповідно до ст.20 Закону України «Про
страхування» та пунктів 3.1, 3.2 договору
04 грудня 2012 року виплатив банку
страхове відшкодування у зв'язку з
настанням страхового випадку в сумі
9635.86 грн., оскільки страховим випадком
в даному випадку є невиконання або
часткове виконання позичальником
своїх зобов'язань по поверненню суми
кредиту, сплати процентів у визначені
строки та на визначених правочином
умовах. Просить зазначену суму
стягнути з відповідачів на користь
позивача відповідно до вимог ст.26
Закону України «Про страхування»,ст.1282
ЦК України в межах вартості спадкового
майна, а також стягнути судовий збір в
сумі 229 грн.40 коп.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від
19 листопада 2013 року в задоволені позову
відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач
покликаючись на незаконність рішення
суду із-за порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду
встановленим обставинам справи
зазначає, що суд першої інстанції
неправильно витлумачив положення
ст.ст.1281 ч.1,1296,1297 ЦК України та
безпідставно відмовив в задоволені
позову. Просить скасувати оскаржуване
ним рішення та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог страхової
компанії в повному обсязі.

Заслухавши пояснення
представника відповідача ОСОБА_1, який
апеляційну скаргу заперечив в повному
обсязі, просить відхилити її як
безпідставну, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга підлягає до
задоволення частково виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено і підтверджується
письмовими доказами, що 27 липня 2011 року
між спадкодавцем ОСОБА_6 та ПАТ
«Державний ощадний банк України» був
укладений договір №4531 про відкриття
фізичній особі карткового рахунку та
здійснення його розрахунково-касового
обслуговування за дебетово-кредитною
схемою, згідно з яким Банк відкрив
картковий рахунок і
відновлювально-кредитну лінію, а
позичальник зобов'язувався погашати
кредит і відсотки за його користування
(а.с.11-19,30).

30 жовтня 2009 року між банком і ПАТ
«Український страховий Дім» був
укладений договір добровільного
страхування кредитного портфелю,
предметом якого є майнові інтереси
Банку(страхувальника), що не суперечить
чинному законодавству України та
пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальниками
Банку своїх зобов'язань за кредитними
угодами і у рамках якого Страховиком
на страхування був прийнятий ризик
невиконання або неналежного виконання
Спадкодавцем, як позичальником банку,
своїх договірних зобов'язань(а.с.5-9,34-40).

Згідно свідоцтва, ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. 19 жовтня 2012 року філія
Волинського обласного управління ПАТ
«Ощадбанк» звернулося до позивача у
справі про виплату страхового
відшкодування в розмірі 9635,86 грн., яка
була виплачена страховиком відповідно
до платіжного доручення №1112 банку 4
грудня 2012 року, оскільки ця подія
відповідно до ст.20 Закону України та
пунктів 3.1,3.2 договору страхування була
визнання страховим випадком (а.с.10,20-22).

За відсутності заповіту після
смерті ОСОБА_6 спадкоємцями першої
черги за законом є відповідачі у справі
: дружина - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.19,30,48-51,56,152) до яких позивач за №53/07/11
від 22 лютого 2013 року та 20 червня 2013 року
за №171/07/8 звернувся з письмовою вимогою
про повернення вказаної суми
страхового відшкодування
відповідачами, як спадкоємцями
померлого (а.с.23-29,31-33).

Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За змістом частин 3,4 статті 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову про
неї. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків відмови від спадщини у
встановленому законодавством України
порядку. Зазначені особи вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків їхньої відмови від спадщини, а
щодо малолітніх та недієздатних
осіб-відмови здійсненої від їхнього
імені батьками(усиновлювачами),
опікуном із дозволу органу опіки та
піклування ( ч.ч.2-4 ст.1273 ЦК України).

Відповідно до ч.1,2 ст.1281,ст.1282 ЦК
України, спадкоємці зобов'язанні
повідомити кредитора спадкодавця про
відкриття спадщини, якщо їм відомо про
його борги. Кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язанні
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено.

Відмовляючи ПАТ «Український
Страховий Дім» в задоволені позову, суд
першої інстанції свої висновки
мотивував тим, що позивач відповідно до
вимог ст.60 ЦПК України не надав суду
доказів про вручення позивачем вимоги
спадкоємцям померлого про
відшкодування виплаченого ним
страхового відшкодування Банку у
зазначеній сумі, або відмови останніх у
прийнятті такої вимоги, відсутності
доказів про те, що відповідачам було
відомо про укладення ОСОБА_6 договору
про відкриття карткового рахунку,
відсутності спадкового майна у
спадкоємців, достатнього для
відшкодування позивачеві такої суми та
із-за пропуску позивачем строку,
визначеного ч.2,4 ст.1281 ЦК України, для
пред'явлення вимоги до спадкоємців, які
прийняли спадщину, від дня, коли він
дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини.

Такі висновки суду першої
інстанції зроблені з порушенням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
зазначені судом першої інстанції
висновки не відповідають встановленим
обставинам справи.

З матеріалів справи судом
встановлено, що ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. 09 жовтня 2012 року дружина
спадкодавця ОСОБА_3 надала банківській
установі копію свідоцтва про смерть
спадкодавця та повернула платіжну
картку, позивач у справі 04 грудня 2012
року провів банку виплату страхового
відшкодування у сумі 9635.86 грн., 22 лютого
2013 року звернувся з вимогою до
спадкоємців померлого про
відшкодування збитків, а до
Володимир-Волинської державної
нотаріальної контори з проханням
завести спадкову справу та довести до
відома спадкоємців про наявність
такого звернення і нотаріальною
конторою таке звернення було отримане
05 березня 2013 року о 15 год. 49 хв. за №161 та
заведена спадкова справа 77/2013 (а.с.20-31,65).
Отже, спадкоємцеві ОСОБА_3 було відомо
про наявність боргу її чоловіка перед
банківською установою, позивачу у
жовтні 2012 року стало відомо про
настання страхового випадку, 22 лютого
2013 року він звернувся з вимогою до
можливих спадкоємців з вимогою про
відшкодування збитків та нотаріальної
контори - для встановлення спадкоємців
та їх повідомлення, а 29 липня 2013 року із
зазначеним позовом до суду, що
відповідає положенням статті 1281 ч.2 ЦК
України.

Щодо спадкового майна, письмові
докази в справі підтверджують ті
обставини, що у спадкодавця була
відсутня реєстрація права власності на
транспортні засоби, житлові
приміщення, земельні ділянки та інше
нерухоме та рухоме майно, (а.с.153,160-172)
окрім коштів в сумі 7 грн.84 коп. в ПАТ
«Державний ощадний банк України» ТВБВ
№10002/099 - рахунок НОМЕР_1 та ТВБВ №10002/097-
рахунок НОМЕР_2 в сумі 246 грн.36 коп. (а.с.
193).

Доказів про наявність у
відповідачів іншого нерухомого майна,
в тому числі придбаного на підставі
цивільно-правових угод подружжям
Колеговими під час шлюбу позивач
відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України не
подав. Заявлене клопотання позивачем
про витребування таких доказів під час
апеляційного розгляду справи, не може
бути задоволене, оскільки аналогічні
вимоги заявлялися під час розгляду
справи судом першої інстанції і були
задоволені, а щодо придбаного майна на
підставі цивільно-правових угод
клопотання базується лише на
припущеннях позивача та не
конкретизоване по даті та назві
правочину.

З врахуванням вищенаведеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що стягнення в межах вартості
спадкового майна на загальну суму 254
грн.60 коп. слід провести згідно з ч.3
ст.1268 ЦК України лише з ОСОБА_3, якій
було відомо про борги спадкодавця, яка
не відмовилася від прийняття спадщини
та постійно проживала спільно зі
спадкодавцем (а.с.31,152).

Відповідно до ст.88 ч.ч.1,5 ЦК
України та ЗУ «Про судовий збір», з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі за подання заяви майнового
характеру, визначеного станом на 01
січня 2014 року в ч.1 п.1.1 в сумі 243 грн.60
коп.

Керуючись ст.ст. 309,313,314,316,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» задовольнити частково.

Рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 19 листопада 2013
року в даній справі скасувати,
ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» 254 грн. 20
коп. виплаченого страхового
відшкодування та 243 грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: