АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1165/2014
Головуючий в 1-й інстанції - Калініченко
Доповідач-Чобіток А.О.
09 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого - Чобіток А.О.
суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.
при секретарі - Лужецькій І.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Київської
регіональної дирекції АТ "Райффайзен
Банк Аваль" на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 12 листопада
2013 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Київської
регіональної дирекції АТ "Райффайзен
Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
В липні 2012 року ПАТ "РайффайзенБанк
Аваль" пред»явило позов до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 14.05.2010
року та 23.09.2011 року Дарницьким районним
судом м.Києва ухвалені рішення про
стягнення на користь позивача
солідарно з ОСОБА_3 суму боргу в розмірі
4879318,51 грн. та судові витрати в сумі 1820
грн. і суму боргу 1673018,59 грн. та судові
витрати в сумі 1820 грн. . На виконання
вказаних рішень суду відділом
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції постановами від 21.02.2011 року
відкрито виконавчі провадження №24567852
та № 24567964, відповідно до пунктів 4 та 5
яких накладено арешт на все майно
боржника в межах сум стягнення та
оголошено заборону на його відчуження.
Проте, незважаючи на вказану заборону,
02.06.2011 року між ОСОБА_3 та громадянином
Грецької Республіки ОСОБА_4 був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, належної ОСОБА_3 на
праві власності. Вважає, що зазначений
правочин є недійсним на підставі ст.ст.
203,215 ЦК України в зв»язку з чим і
просить визнати його недійсним .
Рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 12 листопада
2013 року в задоволенні вищевказаного
позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду представник позивача
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду посилаючись на
те, що квартира АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_3 на праві власності була
відчужена останнім в період дії
заборони на відчуження, що є
безумовною підставою для визнання
договору купівлі-продажу даної
квартири недійсним.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, що з»явилися в судове
засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги, обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що заочним
рішенням Дарницькиого районного суду
м.Києва від 14.05.2010 року та рішенням
цього ж суду від 23.09.2010 року на користь
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» солідарно
з ОСОБА_3 стягнуто суму боргу в розмірі
4879318,51 грн. та судові витрати в сумі 1820
грн. і суму боргу 1673018,59 грн. та судові
витрати в сумі 1820 грн..

На виконання вказаних рішень
Дарницьким районним судом м.Києва
18.11.2010 року видано виконавичй лист №
2-4638 та 24.11.2010 року № 2-2529.

Відділом державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції постановами від 21.02.2011 року
відкрито виконавчі провадження №24567852
та №24567964, відповідно до пунктів 4 та 5
яких накладено арешт на все майно
боржника - ОСОБА_3 в межах сум стягнення
та оголошено заборону на його
відчуження.

Згідно з договором купівлі-продажу від
02.06.2011 року, ОСОБА_3 відчужив
громадянину Грецької Республіки
ОСОБА_4 належну йому на праві власності
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з Витягами з Єдиного реєстру
заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна за № № 31644747,33775245 від
02.06.2011 року та 15.11.2011 року за параметрами
запиту «Заборона,Арешт» інформація
щодо квартири АДРЕСА_1 у реєстрі
відсутня ( а.с. 57,58).

Ухвалою Дарницького районного суду
м.Києва від 12.10.2011 року, яка набрала
законної сили, виконавчі листи видані
18.11.2010 року № 2-4638 та 24.11.2010 року № 2-2529
визнано такими, що не підлягають
виконанню (а.с. 91 ).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", суд
першої інсатнції виходив з того, що за
даними Єдиного реєстру заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна,
спірна квартира на час її відчуження
під забороною або арештом не
перебувала, а тому договір
кпуівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 02.06.2011
року повінстю відповідав ст.203 ЦК
України.

Такий висновок суду є законним та
обгрунтованим, ухваленим відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, що ргулюють правовідноисни, що
виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що на
час укладення спірного договору
державним виконавцем постановами №
24567852 та № 24567964 від 21.02.2011 року накладено
заборону на відчуження майна,
належного ОСОБА_3, на увагу не
заслуговує , оскільки відповідно до
вимог діючого законодавства
обтяження, накладене постановою органу
державної виконавчої служби є чинним з
моменту його державної реєстрації.
Однак, як вже зазначалось вище, на час
укладення спірного договору обтяження
на майно ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна зреєстроване не було,
що виключає його недійсність з підстав
зазначених позивачем.

При цьому, колегія суддів враховує і
той факт, що виконавчі листи № 2-4638 від
18.11.2010 року та від 24.11.2010 року № 2-2529, на
підставі яких головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції
Шевченком С.П. було накладено заборону
на відчуження майна, яке належить
ОСОБА_3, ухвалою Дарницького районного
суду м.Києва від 12.10.2011 року визнані
такими, що не підлягають виконанню в
зв»язку зі скасуванням судових рішень
Дарницького районного суду м.Києва від
14.05.2010 року та 23.09.2010 року .

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість рішення ухваленого
по даній справі та відсутність підстав
до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Київської
регіональної дирекції АТ "Райффайзен
Банк Аваль" відхилити.

Рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 12 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -