Справа № 739/131/14-ц
Провадження № 2/739/78/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" лютого 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі: секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Новгород-Сіверський Чернігівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 (далі -
відповідач) про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
дитини. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що з 16 жовтня 2010 року вона
перебуває у шлюбі з відповідачем. На
даний час їм не вдається створити сім'ю
через невідповідність характерів, у
них відсутнє почуття взаємної любові
та поваги, тому їхня сім'я існує
формально, після розірвання шлюбу
просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».
Оскільки їхня спільна дитина на даний
час фактично проживає з нею, просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини у розмірі
? від усіх видів доходу відповідача, але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
залишивши дитину після розірвання
шлюбу проживати з нею.

У судову засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю та
просила їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві,
зазначивши, що на її думку збереження
їхнього з відповідачем шлюбу є
неможливим, тому визначати строк для
примирення не потрібно, стосовно
аліментів вказала, що відповідач
участь у вихованні та утриманні дитини
на даний час фактично не приймає,
грошових коштів не надає, хоча працює
зварювальником в одному з товариств,
розташованих у м. Києві і відповідно
має роботу та отримує постійний дохід.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. За таких обставин, враховуючи
згоду позивачки, суд вважає, що справа
може бути розглянута без участі
відповідача, за наявними у справі
доказами, з постановленням заочного
рішення.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, суд приходить до
наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у
шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Ірпінського міського управління
юстиції Київської області, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2 від 16 жовтня 2010 року (а.с. 6).

Відповідно до частини третьої статті 105
Сімейного кодексу України (далі - СК
України) шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя
позивачки та відповідача свідчать, що
між сторонами шлюбні стосунки фактично
припинились і перебування їх у шлюбі
носить формальний характер, примирення
між подружжям не можливе і збереження
шлюбу буде суперечити їх інтересам.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що шлюб, укладений між
позивачкою та відповідачем необхідно
розірвати, відповідно позов у цій
частині підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачці
необхідно залишити прізвище, отримане
після реєстрації шлюбу - "ОСОБА_1".

Враховуючи те, що відповідно до довідки
виконавчого комітету Кіровської
сільської ради Новгород-Сіверського
району Чернігівської області №173 від 22
січня 2014 року позивачка проживає в с.
Кірове Новгород-Сіверського району
Чернігівської області разом зі своєю
дитиною - ОСОБА_3 (а.с. 7), після
розірвання шлюбу вказану дитину
необхідно залишити проживати разом з
позивачкою.

Як встановлено судом, під час
перебування у шлюбі позивачка народила
дитину - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
(а.с. 8). Згідно з цим свідоцтвом батьком
дитини є відповідач.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК
України за домовленістю між батьками
дитини той із них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. Частиною третьою
статті 181 СК України передбачено
можливість стягнення за рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункті 17 Постанови пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківська,
материнства та стягнення аліментів» за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Враховуючи вказані законодавчі
положення а також те, що відповідач
проживає окремо і дані про його участь
в утриманні дитини відсутні, суд
приходить до висновку, що він
ухиляється від виконання обов'язку
утримувати її, тому з нього необхідно
стягнути аліменти на користь позивачки
на утримання їхньої спільної дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів, суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, які підлягають стягненню,
суд враховує, що відповідач має
постійне місце роботи, відповідно
постійний дохід, а дані про перебування
на утриманні відповідача інших осіб,
наявність у нього чи у їхньої спільної
з позивачкою дитини захворювань, що
потребують додаткових витрат,
відсутні.

За таких обставин суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти у розмірі 1/4
частки від усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, до
досягненню дитиною повноліття. При
цьому, на підставі частини першої
статті 191 СК України, стягнення
аліментів необхідно присудити від дня
пред'явлення позову, тобто з 27 січня 2014
року.

Відповідно до пункту 1 частини
першої статті 367 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) суд допускає негайне
виконання рішень у справах про
стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню
аліменти на утримання їхнього
малолітньої дитини, суд вважає за
необхідне допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню
понесені нею судові витрати за подання
позовної заяви в частині позовних
вимог про розірвання шлюбу, у розмірі 243
грн. 60 коп.

Вирішуючи питання про стягнення
судового збору за розгляд позовної
вимоги про стягнення аліментів, суд
враховує, що відповідно до пункту 3
частини першої статті 5 Закону України
«Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011
року, позивачі звільняються від сплати
судового збору за подання позовів про
стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88
ЦПК України якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позов у частині
стягнення аліментів підлягає
задоволенню повністю, за відповідача
на користь держави, відповідно до
підпункту 1 пункту 1 частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір», необхідно стягнути судовий збір
у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 105, 112, 180-184, 191 Сімейного
кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 224-226, 294, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 16 жовтня 2010 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Ірпінського міського управління
юстиції Київської області, актовий
запис №345, - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу
позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище
"ОСОБА_1".

Малолітню дитину позивачки та
відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
після розірвання шлюбу залишити
проживати з позивачкою ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 27 січня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 здійснені нею судові витрати у
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
Новгород-Сіверським районним судом
Чернігівської області за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана ним до Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення. У випадку
залишення ухвалою суду заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, воно може бути оскаржене
відповідачем у загальному порядку в
десятиденний строк з дня винесення
судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть
оскаржити заочне рішення до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення заочного рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення заочного рішення, можуть
подати апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення.

Суддя
В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 26 лютого
2014 року