Справа № 136/302/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" лютого 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Липовецької міської ради Липовецького
району Вінницької області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду із
позовом до Липовецької міської ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом,
обґрунтовуючи підставність своїх
позовних вимог наступним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Липовець
Вінницької області, помер її дядько -
ОСОБА_3. 29.08.2008 року, ще за життя, ОСОБА_3,
на випадок своєї смерті зробив
особисте розпорядження, згідно якого
усе належне йому майно, рухоме й
нерухоме, де б воно не було і з чого воно
б не складалось, у тому числі все те, що
буде належати йому на день смерті і на
що він матиме право за законом заповів
їй, ОСОБА_1, тобто призначив саме її
спадкоємцем належного йому майна, про
що свідчить заповіт серія ВКР №433079
посвідчений приватним нотаріусом
Липовецького районного нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрований в
реєстрі за №2442. Впродовж життя ОСОБА_3
вказаного заповіту не змінював та не
скасовував. Після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина, до складу якої
увійшли: житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1, який належав
померлому на підставі Свідоцтва про
право власності на домоволодіння
виданого згідно рішення виконкому
Липовецької селищної ради депутатів
трудящих №6 від 16 березня 1976 року та
земельна ділянка площею 0,23 га в межах
згідно з планом, що розташована на
території смт. Липовець Липовецької
селищної ради, цільове призначення
якої - для будівництва житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства, що належала
спадкодавцеві на підставі Державного
акта на право власності на землю серія
ВН №03225. Вона, ОСОБА_1, об'єкти
спадкування, як спадкоємець за
заповітом, - прийняла шляхом подачі
нотаріусу заяви про прийняття спадщини
за місцем її відкриття протягом 6-ти
місяців з часу відкриття спадщини.
Окрім неї, до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини звернулась й дочка
спадкодавця від попереднього шлюбу -
ОСОБА_5, яка являється спадкоємцем
першої черги за законом та мала право
на обов'язкову частку у спадщині, так як
була непрацездатною особою пенсійного
віку та мала успадкувати незалежно від
змісту заповіту, половину частки, яка
належала б їй у разі спадкування за
законом.

Рішенням Липовецького районного суду
від 20.06.2012 року ОСОБА_5 було усунуто від
права на спадкування на обов'язкову
частку після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Липовець,
Вінницької області. Вказане рішення
суду було предметом перегляду
апеляційною інстанцією за наслідками
розгляду якої апеляційну скаргу ОСОБА_5
було відхилено, а рішення Липовецького
районного суду від 20.06.2012 року залишено
без змін, відтак з 13.09.2012 року - дати
проголошення рішення суду апеляційної
інстанції, рішення Липовецького
районного суду набуло законної сили.
Наразі вона, ОСОБА_1, є єдиним
спадкоємцем за заповітом на майно
померлого ОСОБА_3

Реалізовуючи свої спадкові права на
житловий будинок, вона їх оформила в
нотаріальному порядку, за наявності
усіх необхідних документів для цього.

Проте, вирішити питання про
спадкування земельної ділянки в
нотаріальному порядку вона не має
можливості, оскільки ще за життя
спадкодавця правовстановлюючий
документ на земельну ділянку -
Державний акт, був втрачений, тому
постановою державного нотаріуса
Липовецької державної нотаріальної
контори Вінницької області про відмову
у вчинені нотаріальної дії від 06.12.2013
року, їй, ОСОБА_1, було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку
площею 0,23 га, яка розташована в м.
Липовець на території Липовецької
міської ради Вінницької області після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Ураховуючи
те, що іншого порядку, поміж судового,
чинним законодавством реалізувати
своє право на спадщину, частину якої
вже прийняла, вона, ОСОБА_1, не має, тому
просила суд визнати за нею право
власності на земельну ділянку, яка
належала спадкодавцю, спадкоємцем
якого вона є за заповітом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, в наданій суду заяві вказала,
що позовні вимоги підтримує у повному
обсязі та просить суд їх задовольнити,
а розгляд справи проводити у її
відсутності.

Представник відповідача Липовецької
міської ради Липовецького району -
міський голова Майданюк М.І. в судове
засідання також не з'явився, в
адресованій суду заяві вказав, що
позовні вимоги визнають та не
заперечують проти їх задоволення.

Ураховуючи те, що сторони скористались
своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158
ЦПК України, суд не вбачає підстав для
відкладення розгляду справи, а тому
проводить його в даному судовому
засіданні, що містяться в матеріалах
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши обставини справи, оцінивши
докази в усіх їх сукупності, дійшов до
наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Липовець
Вінницької області, помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1. 29.08.2008 року, ще за життя,
ОСОБА_3, на випадок своєї смерті зробив
особисте розпорядження, як
передбачають положення ст.1233 ЦК
України, згідно якого усе належне йому
майно, рухоме й нерухоме, де б воно не
було і з чого воно б не складалось, у
тому числі все те, що буде належати йому
на день смерті і на що він матиме право
за законом заповів ОСОБА_1, тобто
призначив її спадкоємцем належного
йому майна, про що свідчить заповіт
серія ВКР №433079, посвідчений приватним
нотаріусом Липовецького районного
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за №2442.
Впродовж життя ОСОБА_3 вказаного
заповіту не змінював та не скасовував,
на що вказує запис вчинений приватним
нотаріусом Липовецького районного
нотаріального округу ОСОБА_4 28.09.2012
року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, у відповідності до змісту
ст.1220 ЦК України, до складу якої
увійшли: житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1, який належав
померлому на підставі Свідоцтва про
право власності на домоволодіння
виданого згідно рішення виконкому
Липовецької селищної ради депутатів
трудящих №6 від 16 березня 1976 року ), яке
було зареєстроване органами державної
реєстрації 21.09.2009 року, на що вказує
реєстраційне посвідчення та Витяг із
реєстру права власності на нерухоме
майно; земельна ділянка площею 0,23 га в
межах згідно з планом, що розташована
на території смт. Липовець Липовецької
селищної ради, цільове призначення
якої - для будівництва житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства, що належала
спадкодавцеві на підставі Державного
акта на право власності на землю серія
ВН №03225. Факт належності земельної
ділянки саме спадкодавцеві ОСОБА_3
підтверджено також Витягом з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель, який виданий Відділом
Держкомзему у Липовецькому районі
Вінницької області 23.01.2014 року за №58.
Позивачка, ОСОБА_1, об'єкти спадкування,
як спадкоємець за заповітом, - прийняла
шляхом подачі нотаріусу заяви про
прийняття спадщини за місцем її
відкриття протягом 6-ти місяців з часу
відкриття спадщини, на що вказує витяг
про реєстрацію в Спадковому реєстрі
зроблений державним нотаріусом
Липовецької державної нотаріальної
контори її заяви та реєстрація
спадкової справи. Окрім неї, до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини
звернулась дочка спадкодавця від
попереднього шлюбу - ОСОБА_5, яка
являється спадкоємцем першої черги за
законом, а також ОСОБА_3, будучи братом
померлого, на що вказують матеріали
Спадкової справи до майна померлого
ОСОБА_3 за №279/2009..

Рішенням Липовецького районного суду
від 20.06.2012 року ОСОБА_5 було усунуто від
права на спадкування на обов'язкову
частку після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Липовець,
Вінницької області. Вказане рішення
суду було предметом перегляду
апеляційною інстанцією за наслідками
розгляду якої апеляційну скаргу ОСОБА_5
було відхилено, а рішення Липовецького
районного суду від 20.06.2012 року залишено
без змін, відтак з 13.09.2012 року - дати
проголошення рішення суду апеляційної
інстанції, рішення Липовецького
районного суду набуло законної сили, а
відтак згідно правил ст.61 ЦПК України
має для суду преюдиційне значення, а
тому обставини встановлені таким
судовим рішення доказуванню при
розгляді даної справи не підлягають.

Статтею 1241 ЦК України, передбачено
вичерпний перелік осіб, які мають право
на спадкування обов'язкової частки у
разі смерті спадкодавця та наявності
заповіту, відповідно до якої брат
померлого ОСОБА_3 не входить до такого
переліку, відтак не має права на
спадкування.

Отже, позивачка ОСОБА_1 є єдиним
спадкоємцем за заповітом на майно
померлого 29.08.2008 року ОСОБА_3, про що
свідчать матеріали Спадкової справи до
майна померлого ОСОБА_3 за №279/2009, які
були витребувані судом.

Реалізовуючи свої спадкові права на
житловий будинок, позивачка їх
оформила в нотаріальному порядку, за
наявності усіх необхідних документів
для цього, а тому на її ім'я було видано
правовстановлюючі документи, які були
зареєстровані органами державної
реєстрації.

Статтею 1268 та 1296 ЦК України,
законодавцем унормовано, що
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Проте, вирішити питання про
спадкування земельної ділянки в
нотаріальному порядку позивачка не має
можливості, оскільки ще за життя
спадкодавця Державний акт був
втрачений. Викладене підтверджується
оголошенням, яке було надруковане в
засобах масової інформації - газеті
«Липовецькі вісті» від 29.11.2013 року за
№92(1378), відповідно до якого зазначено,
що втрачено Державний акт на право
приватної власності на землю серія ВН
№03325 на ім'я ОСОБА_3, а також постановою
державного нотаріуса Липовецької
державної нотаріальної контори
Вінницької області про відмову у
вчинені нотаріальної дії від 06.12.2013
року, в силу якої ОСОБА_1, було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку площею 0,23 га, яка
розташована в м. Липовець на території
Липовецької міської ради Вінницької
області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3

У постанові №7 від 30.05.2008 року, ПВСУ
надав судам наступні роз'яснення що
відповідно до ст.1225 ЦК право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Разом з цим, згідно правил ст.392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

З огляду на викладене та у контексті
приведених правових норм регулювання
предмета спору, суд дійшов до
переконання, що позовні вимоги
доведені позивачем належними та
допустимими доказами, ґрунтуються на
нормах чинного законодавства, а тому
підлягають до повного задоволення,
оскільки позивачка ОСОБА_1, будучи
єдиним спадкоємцем майна свого дядька
за заповітом позбавлена можливості
реалізувати свої спадкові права на
земельну ділянку.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.1218 - 1223, 1225, 1233, 1235, 1241, 1270
ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 р. „Про судову практику у справах
про спадкування", ст.ст.3, 4, 10, 11, 58-61, 88, 158,
169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом посвідченим 29.08.2008 року
приватним нотаріусом Липовецького
районного нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстрованим в реєстрі за №2442, на
земельну ділянку площею 0,23 га в межах
згідно з планом, що розташована на
території смт. Липовець, Липовецької
селищної ради, цільове призначення
якої - для будівництва житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства, яка належала
померлому на підставі державного акта
на право приватної власності на землю
серії ВН № 03225, виданого 19 грудня 1997
року на підставі рішення Липовецької
селищної Ради народних депутатів 11-22
від 28.08.1997 року та зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за
порядковим номером № 149, після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті
Липовець, Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко