Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1020/14
Головуючий у 1 інстанції: Лихосенко
Суддя-доповідач: Стрелець
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22 липня 2013 року по справі
за позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4
про звернення стягнення на предмет
іпотеки посилаючись на те, що 05.04.2007
року між сторонами було укладено
кредитний договір та додаткова угода
на підставі яких відповідач отримав
кредит у розмірі 36439 грн. 55 коп., у
вигляді непоновлюваної кредитної
лінії, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 9,96%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом та щомісячно в розмірі 0,5%
від суми виданого кредиту комісії за
резервування коштів, з кінцевим
терміном повернення кредиту 4.04.2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 5.04.2007 року між
сторонами було укладено додаткову
угоду 2 про заставу рухомого майна,
відповідно до якої відповідач передав
позивачу в заставу автомобіль ВАЗ 21093,
випуску 2007 року, який належить йому на
праві власності.

Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконував і станом на 21.01.2013
року має заборгованість у сумі 26064 гр. 46
коп.

Посилаючись на зазначені обставини
позивач просив суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
вилучити у відповідача та передати ПАТ
КБ «ПриватБанк» предмет застави,
автомобіль ВАЗ 21093, а також комплект
ключів, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу; звернути
стягнення на предмет застави
автомобіль ВАЗ 21093, що належить ОСОБА_4,
шляхом продажу вказаного
автомобіля ПАТ КБ«ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою - покупцем, з
наданням повноважень на отримання
дублікату свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого, зі зняттям його з обліку в
органах ДАЇ України по свідоцтву про
реєстрацію транспортного засобу або
його дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням банку всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу та зняття вказаного автомобіля
з обліку в органах ДАІ України.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22 липня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 29.08.2013
року позов задоволено частково. В
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 5.04.2007 року в
розмірі 26064 гр. 46 коп. вилучено у ОСОБА_4
та передано в заклад ПАТ КБ
«ПриватБанк» предмет застави,
автомобіль ВАЗ 21093. Звернуто стягнення
на предмет застави, а саме автомобіль
ВАЗ 21093, що належить ОСОБА_4, шляхом
продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
власника договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з наданням повноважень на
отримання дублікату свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
замість втраченого, зі зняттям його з
обліку в органах ДАЇ України по
свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу або його
дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням банку всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу та зняття вказаного автомобіля
з обліку в органах ДАЇ України.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» витрати по сплаті
судового збору в промірі 260 гр. 64 коп. В
іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11.12.2013 року
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 29.08.2013 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» - зазначає, що рішення
суду в частині відмови у задоволенні
вимог, щодо передачі ключів від
автомобіля та свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
суду у цій частині скасувати та
ухвалити нове, яким зазначені вимоги
задовольнити.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, тому у цій частині не
переглядається.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи відбувся за
відсутності сторін, належно
повідомлених судом про час та місце
слухання справи. Представник позивача
подав заяву про слухання справи у його
відсутність, у зв'язку із зайнятістю в
іншому процесі.

Проте відповідач ОСОБА_4, якому
неодноразово направлялася судова
повістка за адресою, вказаною в
позовній заяві та в апеляційній скарзі
ухиляється від отримання судових
повісток, що є невиконанням ним
обов'язків, встановлених статтею 27 ЦПК
України . що свідчить про зловживання
відповідачем своїми правами та
обов'язками. За таких обставин судова
колегія вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача
ОСОБА_4 -в силу приписів частини 2 статті
305 ЦПК України .

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 5 квітня 2007 року
між сторонами укладено кредитний
договір № SAMDN2162, за умовами якого
відповідачу надано кредит у розмірі 36439
грн 55 коп. до 4 квітня 2014 року зі сплатою
9,96% річних на суму залишку
заборгованості за користування
кредитом та щомісячно в розмірі 0,5 % від
суми виданого кредиту за резервування
коштів.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між сторонами
укладено додаткову угоду № 2, за
умовами якої відповідач передав у
заставу банку автомобіль ВАЗ 21093, 2007
року випуску.

Станом на 21 січня 2013 року
заборгованість позичальника за
кредитним договором становить 26 064 грн
46 коп.

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача про вилучення у відповідача
комплекту ключів та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, суд
першої інстанції виходив із того, що це
не передбачено умовами договору та
чинним законодавством.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна з огляду на таке.

За змістом ст. 25 Закону України „ Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначається, зокрема, спосіб
реалізації предмета забезпечувального
обтяження шляхом проведення публічних
торгів або із застосуванням однієї з
процедур, передбачених статтею 26 цього
Закону.

Згідно із ст. 26 Закону обтяжувач має
право на власний розсуд обрати один із
таких позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження: 1)
передача рухомого майна, що є предметом
забезпечувального обтяження, у
власність обтяжувача в рахунок
виконання забезпеченого обтяженням
зобов'язання в порядку, встановленому
цим Законом; 2) продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем або на публічних
торгах; 3) відступлення обтяжувачу
права задоволення забезпеченої
обтяженням вимоги у разі, якщо
предметом забезпечувального обтяження
є право грошової вимоги; 4) переказ
обтяжувачу відповідної грошової суми,
у тому числі в порядку договірного
списання, у разі, якщо предметом
забезпечувального обтяження є гроші
або цінні папери. 5) реалізація
заставленого майна на підставі
виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч. 3 ст. 576 ЦК України права
заставодержателя (право застави) на
річ, яка є предметом застави,
поширюється на її приналежності, якщо
інше не встановлено договором.

З п. 6 додаткової угоди до кредитного
договору вбачається, що предмет
застави належить клієнту на праві
власності, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу. Предмет застави
передається в заставу разом із його
приналежностями відповідно до
технічної документації. Ключі від
автомобілю, та технічний паспорт на
автомобіль є невід"ємною частиною
предмета застави ( автомобіля.), тому у
суда першої інстанції не було підстав
для відмови в задоволенні вимог банку в
частині вилучення зазначених речей у
боржника.

З огляду на викладене, рішення суду в
оскаржуваній частині, відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України, підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині
нового рішення про задоволення позову
ПАТ "Комерційний банк "ПриватБанк", щодо
вилучення у боржника ключів та
технічного паспорту на автомобіль (
предмет застави).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За матеріалами справи позивач сплатив
судовий збір у розмірі 114,70 грн. (а.с.76)
за подачу апеляційної скарги, який
підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 88,303,307,309,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22 липня 2013 року в частині
відмови в задоволенні вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк», щодо передачі
ключів від автомобіля та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу -
скасувати, та в цій частині ухвалити
нове рішення наступного змісту:

Вилучити у ОСОБА_4 комплект ключів, та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ( технічного
паспорту) на автомобіль ВАЗ, модель 21093,
рік випуску: 2007, тип ТЗ легковий
хетчбек, № кузова/ шасі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить йому на праві власності.

В решті рішення суду не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_2 на
користь ПАТ КБ „ПриватБанк" ( рр
0001, , МФО 305299)
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114 грн. 70 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: