Справа № 2-4374/11
Провадження № 6/333/76/14
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року

м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді Дмитрієвой
М.М.

при секретарі

Мовчан Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, подання
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Папян А.Е. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Папян А.Е. звернулась до суду з
поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу, посилаючись на те, що на
виконанні у Комунарського ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції знаходиться виконавчий лист №
2-4374/11, виданий 16.02.2012 року Комунарським
районним судом м. Запоріжжя, про
стягнення з боржника на користь ОСОБА_3
на утримання дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1000
гривень щомісячно і до повноліття
дитини. Боржник рішення суду не виконує
та ухиляється від його виконання, тому
є необхідність тимчасово обмежити його
у праві виїзду за межі України до
моменту виконання ним зобов'язань.

Вивчивши матеріали подання, суд
приходить до наступних висновків.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника
боржника - особи за межі
України до юридичної виконання
зобов'язань за рішенням

Статтею 377-1 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає зазначене подання без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно зі ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї» та статтею 12 Міжнародного пакту
про громадянські та політичні права
передбачено, що кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну та визначення випадків
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України регулюється Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»
від 21.01.1994 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України» громадянин
України має право виїхати з України,
крім випадків, передбачених зазначеним
законом, та в'їхати в Україну.

На підставі ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх підстав
вважати, що така особа ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
неї відповідним судовим рішенням та її
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Як вбачається з подання державного
виконавця Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, на виконанні Комунарського
ВДВС Запорізького міського управління
юстиції знаходиться виконавчий лист №
2-4374/11, виданий 16.02.2012 року Комунарським
районним судом м. Запоріжжя, про
стягнення з боржника на користь ОСОБА_3
на утримання дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1000
гривень щомісячно і до повноліття
дитини.

У поданні державного виконавця
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції зазначає,
що боржником рішення суду не
виконується, проте в матеріалах справи
відсутні будь-які об'єктивні дані, які
підтверджують викладені обставини. До
подання не додано документів
виконавчого провадження, які, на думку
державного виконавця, підтверджують
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, відомості про характер та
розмір невиконаних зобов'язань
боржником. Також в поданні не вказано,
чому рішення суду ще не виконано та
яким чином обмеження боржника у праві
виїзду за кордон може забезпечити його
виконання.

У зв'язку з тим, що законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання, у відповідності до вимог,
встановлених ст.ст. 10, 57, 60 Цивільного
процесуального кодексу України
державний виконавець як сторона, яка
приймає участь у справі, не довів суду
ті обставини, на які він посилається як
на підставу своїх вимог, а саме не довів
наявність факту ухилення (навмисного
чи іншого свідомого невиконання)
боржника від виконання судового
рішення.

Таким чином, підстав для задоволення
подання державного виконавця
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Папян А.Е.
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 64 Конституції України, ст.ст. 10,
57, 60 ЦПК України, ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду та
в'їзду в Україну громадян України», суд
-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Папян А.Е. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу - відмовити.

Копію ухвали надіслати державному
виконавцю Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
до Апеляційного суду Запорізької
області через Комунарський районний
суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
М.М.
Дмитрієва