Справа №2/463/177/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань
Денис М.Б.

з участю представника позивача
Сабодашки М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Кредитної спілки "Орізон" до
ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся до суду
із позовом, уточнивши позовні вимоги
просить стягнути з відповідача 4051 грн.
81 коп. нарахованих відсотків за
кредитним договором №201 від 27.05.2009р., 1650
грн. 99 коп. - індексу інфляції та 3%
річних, 3941 грн. 67 коп. реальних збитків,
12917 грн. 93 коп. - упущеної вигоди,
заподіяних невиконанням кредитного
договору.

Позовні вимоги мотивує тим, що між
Львівською філією №1 кредитної спілки
«Орізон» та відповідачем ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №201 від
27.05.2009р., відповідно до умов якого
остання отримала кредит у розмірі 5000,00
грн., із сплатою 60% річних, на засадах
строковості, зворотності, цільового
характеру використання, платності та
забезпеченості, а відповідач
зобов'язується сплачувати кожного
наступного місяця плату по відсоткам
за користування кредитом та частину
основної суми кредиту. Планова дата
закриття кредитного договору 27.11.2009р.
Однак відповідач належним чином своїх
зобов'язань за договором належним
чином не виконує. Рішенням
Личаківського районного суду м.Львова
від 09.11.2011р. у справі №2-2728/11 з
відповідача стягнено на користь
позивача заборгованість по договору
кредиту №201 від 27.05.2009р., яка станом на
10.03.2011р. становила 10350 грн. 68 коп., з яких
5000 грн. - тіло кредиту, 5350,68 грн. -
відсотки за користування кредитом.

Не зважаючи на рішення суду, відповідач
і надалі своїх зобов'язань за кредитним
договором не виконує, внаслідок чого,
допустила утворення заборгованості зі
сплати відсотків за кредитним
договором, яка за період з 10.03.2011р. по
15.05.2012р. становить 4051,81 грн., та яку
просить стягнути з відповідача в
судовому порядку.

Разом з тим, у відповідності до ст.625 ЦК
України просить стягнути з відповідача
698,63 грн. - 3% річних за весь час
прострочення зобов'язання - з 27.05.2009р. по
20.01.2014р., а також 952,36 грн. - інфляційних
втрат за період з 01.06.2009р. по 30.11.2013р.

Окрім цього, просить стягнути з
відповідача 3941,67 грн. збитків,
заподіяних невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором, що полягають у виплаті
вкладникам кредитної спілки відсотків
за депозитними договорами, та 12917,93 грн.
- упущеної вигоди, яку б кредитна спілка
могла отримати у разі видачі планових
кредитів за рахунок коштів, отриманих
від належного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором.

В судовому засіданні представник
позивача Сабодашка М.В. позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, дала
пояснення аналогічні вищенаведеним,
просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні 31.01.2014р. проти
задоволення позу заперечив. Пояснив, що
дійсно відповідачкою отримано
кредитні кошти в сумі 5000 на підставі
договору вказаного в позові та у
зв'язку із погіршенням матеріального
становища вона не змогла повернути
кредит.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд встановив наступне.

27.05.2009р. між Львівською філією №1
кредитної спілки «Орізон» та
відповідачем ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №201 від 27.05.2009р.
(а.с.6-7). Відповідно до п.1.1 договору
позивач надав відповідачу кредит 5000,00
грн., із сплатою 60% річних, на засадах
строковості, зворотності, цільового
характеру використання, платності та
забезпеченості, а відповідач
зобов'язується сплачувати кожного
наступного місяця плату по відсоткам
за користування кредитом та частину
основної суми кредиту.

Судом встановлено, що рішенням
Личаківського районного суду м.Львова
від 09.11.2011р. у справі №2-2728/11 з
відповідача стягнено на користь
позивача заборгованість по договору
кредиту №201 від 27.05.2009р., яка станом на
10.03.2011р. становила 10350 грн. 68 коп., з яких
5000 грн. - тіло кредиту, 5350,68 грн. -
відсотки за користування кредитом
(а.с.19). Однак на даний час рішення суду в
повному обсязі не виконано.

За змістом ст. ст. 598 - 609 ЦК України
рішення суду про стягнення боргу не є
підставою для припинення грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.3.7 кредитного договору
у разі несвоєчасного надходження
планового платежу повністю або
частково за рішенням Кредитного
комітету Кредитодавця цей кредит може
визнаватися кредитом з підвищеним
ризиком та у такому разі, відповідно до
п.3.8 кредитного договору, процентна
ставка за кредитним договором
встановлюється у розмірі 80% річних.

Рішенням Кредитного комітету КС
«Оріон» було прийнято рішення з 30.04.2010р.
відновити нарахування відсотків за
користування кредитом під 60% річних
(а.с.8) та з 07.11.2011р. застосовано
підвищену ставку за користування
кредитом під 80% річних (а.с.9). Про ці
рішення відповідача було повідомлено,
що підтверджується копією
листа-повідомлення про відновлення
відсотків (а.с. 10).

Судом встановлено, що відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором
№201 від 27.05.2009р. належним чином не
виконує, внаслідок чого утворилася
заборгованість зі сплати відсотків за
кредитним договором, яка за період з
10.03.2011р. по 15.05.2012р. становить 4051,81 грн.
(а.с.65), а тому таку слід стягнути з
відповідача на користь позивача та в
цій частині позов задовольнити.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості (а.с.77-79) - 3% річних за
весь час прострочення зобов'язання - з
27.05.2009р. по 20.01.2014р. становить 698,63 грн., а
інфляційні втрати за період з 01.06.2009р.
по 30.11.2013р. - 952,36 грн., а тому такі також
слід стягнути з відповідача на користь
позивача та в цій частині позов
задовольнити.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до п.6.3 кредитного договору
у разі невиконання чи неналежного
виконання сторонами власних
зобов'язань згідно цього договору.
Винна сторона відшкодовує іншій
стороні завдані цим збитки, включаючи
упущену вигоду.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором. Збитки визначаються з
урахуванням ринкових цін, що існували
на день добровільного задоволення
боржником вимоги кредитора у місці, де
зобов'язання має бути виконане, а якщо
вимога не була задоволена добровільно,
- у день пред'явлення позову, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Суд може задовольнити вимогу про
відшкодування збитків, беручи до уваги
ринкові ціни, що існували на день
ухвалення рішення. При визначенні
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
враховуються заходи, вжиті кредитором
щодо їх одержання.

При обчисленні розміру втраченої
вигоди мають враховуватися тільки ті
точні дані, які безспірно
підтверджують реальну можливість
отримання грошових сум, або інших
цінностей, якби зобов'язання було
виконано боржником належним чином.
Нічим не підтверджені розрахунки
кредитора про можливі доходи не можуть
братися судом до уваги. Розмір упущеної
вигоди повинен визначатися з
урахуванням часу, протягом якого
тривали протиправні дії відповідача,
розумних витрат на отримання доходів,
які кредитор поніс би, якби не
відбулося порушення права.
Обґрунтування і доказування розміру
збитків здійснюється кредитором. Така
вимога обумовлена основною
спрямованістю інститутів
цивільно-правової відповідальності
саме на відшкодування збитків.

Разом з тим, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги щодо стягнення 3941,67 грн. збитків,
заподіяних невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором, тим, що у зв'язку з такими
діями відповідача позивач був змушений
виплачувати вкладникам кредитної
спілки відсотки за депозитними
договорами у розмірі 22% річних за
період з 27.11.2009р. по 05.08.2013р. позивач не
врахував, що в цей період відповідач
зобов'язана сплачувати позивачу
відсотки за користування кредитними
коштами у розмірі 60% річних, що свідчить
про отримання позивачем доходу, а не
завдання збитків, а тому в цій частині в
задоволенні позову слід відмовити.

З таких ж підстав не підлягають
задоволенню і позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 12917,93 грн. -
упущеної вигоди, яку б кредитна спілка
могла отримати у разі видачі планових
кредитів у період з 27.11.2009р. по 31.05.2012р. у
розмірі 60% річних та з 01.06.2012р. по 05.08.2013р.
у розмірі 72% річних, за рахунок коштів,
отриманих від належного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
кредитним договором, оскільки за
користування кредитними коштами
відповідач зобов'язана сплачувати
позивачу до 07.11.2011р. відсотки у розмірі
60% річних, а з 07.11.2011р. - 80% річних, що
також свідчить про отримання позивачем
доходу, а не упущення вигоди.

При цьому, у відповідності до вимог ст.
88 ЦПК України, з відповідача на користь
позивача слід стягнути сплачені
останнім судові витрати по справі
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, що становлять 229,32 грн. -
судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК
України, ст.ст.22, 526, 598-609, 611, 623, 625 ЦК
України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Кредитної
спілки «Орізон» () 4051,81 грн.
(чотири тисячі п'ятдесят одну гривню
вісімдесят одну копійку)
заборгованість зі сплати відсотків за
кредитним договором №201 від 27.05.2009р. за
період з 10.03.2011р. по 15.05.2012р., 698,63 грн.
(шістсот дев'яносто вісім гривень
шістдесят три копійки) - 3% річних за
період з 27.05.2009р. по 20.01.2014р., 952,36 грн.
(дев'ятсот п'ятдесят дві гривні
тридцять шість копійок) інфляційних
втрат за період з 01.06.2009р. по 30.11.2013р., а
всього: 5702,80 грн. (п'ять тисяч сімсот дві
гривні вісімдесят копійок).

В задоволенні позовних вимог Кредитної
спілки «Орізон» про стягнення з ОСОБА_3
3941 грн. 67 коп. реальних збитків, 12917 грн.
93 коп. - упущеної вигоди, заподіяних
невиконанням кредитного договору №201
від 27.05.2009р. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Личаківський
районний суд м.Львова. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Р.Я.Головатий