Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
Справа № 279/2982/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі: головуючого - судді Шульги
О.М.

за участю секретаря
Башинської Н.М.

прокурорів
Михайлова Є.Б., Безнощенка І.А., Франчука
С.В.

пред-ка позивача
Солоного І.І.

відповідача ОСОБА_2

пред-ка відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Коростені цивільну
справу за позовом прокурора
Коростенського району в інтересах
держави в особі Дочірнього
підприємства «Коростенський лісгосп
АПК» Житомирського обласного
комунального агролісогосподарського
підприємства Житомироблагроліс
Житомирської обласної ради до ОСОБА_2
про стягнення 55187 гривень 40 копійок, -

В С Т А Н О
В И В:

Прокурор звернувся до суду з
позовом, який мотивував тим, що
відповідач, працюючи на посаді
механіка дочірнього підприємства
«Коростенський лісгосп АПК»
Житомирського обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
«Житомироблагроліс», зловживаючи
службовим становищем протягом 2008 -2009
років шляхом подачі до бухгалтерії
підприємства завідомо неправдивих
актів про списання автозапчастин
заподіяв підприємству шкоди на суму
55187, 40 гривень. Постановою
Коростенського міськрайонного суду
від 28.09.2011 року ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі акту амністії. Однак,
враховуючи те, що амністія не звільняє
від обов»язку відшкодувати завдану
злочином шкоду просив стягнути з
відповідача 55178, 40 гривень.

В судовому засіданні сторона
позивача позовні вимоги підтримала і
просила задовольнити з підстав,
зазначених у позові.

Відповідач позовні вимоги не
визнав і пояснив, що він працюючи
механіком у позивача був включений до
складу комісії по списанню
товарно-матеріальних цінностей.
Особисто він ніяких актів не писав. Всі
акти складались бухгалтерією, а він як
член комісії ставив свій підпис.

Представник відповідача позов
також не визнав і пояснив, що вини
ОСОБА_2 в заподіяні збитків на вказану в
позові суму не має, оскільки будь-яка
інвентаризаційна відомость, яка б
засвідчувала збитки на дану суму в
матеріалах кримінальної справи
відсутня. Крім того, згідно даних
бухгалтерського обліку на
підприємстві відсутня будь-яка
заборгованість за період роботи
ОСОБА_2, що також підтверджується
результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності,
проведеної на підприємстві
контрольно-ревізійним віддділом.

Свідок ОСОБА_4 показав, що з червня
2005 року по грудень 2009 року працював на
посаді директора ДП Коростенського
лісгоспу АПК. ОСОБА_2 за його вказівкою
здійснював закупівлю запчастин.
Відомостей про те, що ОСОБА_2
використував запчастини не для потреби
підприємства він не має. Щодо списання
автозапчастин на підприємстві була
створена спеціальна комісія, головою
якої був його заступник Обіход. Акти
про списання складались бухгалтерією
підприємства, хтось із членів комісії
збирав підписи. Вказав, що на
підприємстві проводились перевірки
контрольно-ревізійним управлінням, в
ході яких ніяких нестач запчастин не
виявлено. При проведенні
інвентаризації також не було виявлено
ніякої нестачи запчастин. З 01.06.2009 року
ОСОБА_2 було переведено на посаду
завгоспа, тому з даного часу
вищевказане в його обов»язки не
входило.

Свідок ОСОБА_5 показала, що
працювала на посаді головного
бухгалтера Коростенського лісгоспу
АПК. На підприємстві був бухгалтер,
який відповідав за списання
матеріальних цінностей, в тому числі
запчастин. Списання проводилось на
підставі актів, складених створеною на
підприємстві спеціальною комісією.
Зазначила, що стосовно списання
запчастин проводились перевірки
прокуратурою та КРУ, проте за
результатами цих перевірок ніяких
порушень не встановлено. Також вказала,
що щороку, а саме до 1 листопада на
підприємстві проводилась
інвентаризація, в ході якої фактів
нестачі виявлено не було. На момент
звільнення ОСОБА_2 йому було підписано
обхідний лист, оскільки ніякої
заборгованості він перед
підприємством не мав.

З показань свідка ОСОБА_6 слідує,
що вона працює бухгалтером в
Коростенському лісгоспі АПК з 2001 року.
Ій відомо, що списання запчастин на
підприємстві проводилось комісією до
складу якої входив також ОСОБА_2.
Бухгалтерією підприємства складався
акт про списання на підставі
накладних, які оприходувались
бухгалтерією. Коли складались акти
перевірялась наявність запчастин. Вона
особисто не завжди, однак бачила
запчастини, які списувались.
Зазначила, що всі запчастини проходили
через бухгалтерію, фактів нестачі
виявлено не було. ІІідпис в акті
передачі свідчить про те, що ОСОБА_2 під
час звільнення передав всі матеріальні
цінності.

З показань свідка ОСОБА_7 слідує,
що він працював водієм в
Коростенському лісгоспі АПК. В його
обов»язки входило отримання запчастин
та ремон автомобіля. У всіх актах, які
йому надавались він ставив підпис про
отримання запчастин, проте не всі
запчастини він отримував особисто. Це
було пов»язано з тим, що ремонтом його
автомобіля займались також інші люди.
Тобто, якщо він здійснював ремонт свого
автомобіля самостійно, то запчастина,
яка необхідна була для ремонту
надавалась безпосередньо йому. Якщо ж
ремонту потребував двигун автомобіля,
цим займались мотористи, тому
необхідні запчастини надавались
безпосередньо їм. Він ставив свій
підпис в актах, оскільки ці запчастини
видавались саме для ремонту його
автомобіля, тому стверджувати про те,
що на ремонт автомобіля якісь
запчастини не видавались він не може.
Зазначив, що коли він перебував у
відпустці, то на його автомобілі
працювали інші працівники, які також
здійснювали ремонт автомобіля за
рахунок запчастин підприємства, проте,
оскільки автомобіль був закріплений
саме за ним в актах за отримані
запчастини розписувався саме він.

Свідок ОСОБА_8 показав, що в 2008-2009
роках він перебував в трудових
відносинах з позивачем. Працював на
посаді головного лісничого. Вказав, що
акти на списання запчастин підписував
і викладена в даних актах інформація
відповідає дійсності. Щодо проведення
ревізій та порушення відносно ОСОБА_2
кримінальної справи нічого не знає.

З показань свідка ОСОБА_9 слідує,
що він перебував в трудових відносинах
з позивачем. Спочатку працював на
посаді майстра, а потім начальником
нижнього складу. Всі запчастини були на
складі, ніяких нестач не було. Про
списання запчастин складалися акти,
деякі з них він також підписував. Факт
відсутності нестачі також підтвердила
перевірка КРУ. В чому обвинувачували
ОСОБА_2 він не знає.

Свідок ОСОБА_10 зазначив, що
перебуває в трудових відносинах з
позивачем, працює водієм ЗІЛу-131. На
прохання ОСОБА_2 щомісяця підписував
акти про списання запчастин, навіть
тих, які не отримував, а коли
відмовлявся, то підпис ставив за нього
хтось інший. Також вказав, що за час
роботи його автомобіль виходив з ладу,
тому якійсь запчастини йому все ж таки
надавались. Під час його відпустки або
лікарняного на автомобілі працював
інший водій.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків та проаналізувавши їх з
дослідженими в судовому засіданні
матеріалами справи суд дійшов
висновку про наступне:

Судом встановлено, що постановою
Коростенського міськрайонного суду
від 28.09.2011року ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності за
вчинення злочину, передбаченого ст.191
ч.1 КК України на підставі акту
амністії.

З постанови Пленуму Верховного
Суду №14 від 18.12.2009 року «Про судове
рішення у цивільній справі» слідує, що
відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України при
розгляді справи про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, що набрав законної
сили, цей вирок обов»язковий для суду
лише з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Інші прийняті
в рамках кримінальної справи постанови
оцінюються судом згідно з положеннями
ст.212 ЦПК України. Вказана норма закону
зокрема передбачає, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених статтєю 61
ЦПК України.

Сторона позивача не обгрунтувала
та не подала належних та допустимих
доказів завдання ОСОБА_2 позивачу
шкоди в розмірі 55187 гривень 40 копійок. В
судовому засіданні такі докази також
не були здобуті. Ні досліджені за
клопотанням прокурора показання
свідків, ні письмові матеріали
кримінальної справи №1-438/11 також не
підтвердили заподіяння ОСОБА_2
матеріальної шкоди ДП «Коростенський
лісгосп АПК» в розмірі 55187 гривень 40
копійок.

За таких обставин позовні вимоги
є необгрунтованими і задоволенню не
підлягають.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.1166 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову прокурора
Коростенського району в інтересах
держави в особі Дочірнього
підприємства «Коростенський лісгосп
АПК» Житомирського обласного
комунального агролісогосподарського
підприємства Житомироблагроліс
Житомирської обласної ради до ОСОБА_2
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Коростенський міськрайонний суд
шляхом подачі протягом десяти днів
апеляційної скарги.

Суддя: