Провадження № 4-с/752/11/14
17.02.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді -
з участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м.Києві
Тертичної Віти Володимирівни,
стягувач: Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі філії «Центральне регіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,-
ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на
дії головного державного виконавця
ВДВС Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві Тертичної В.А. щодо
примусового звернення стягнення на
однокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, і
просила визнати їх неправомірними та
зобов»язати державного виконавця
повернути ПАТ КБ «Банк «Фінанси та
Кредит» виконавчий лист № 2-3281, що
виданий Голосіївським районним судом
м.Києва 23.06.2010 р.
Скарга обгрунтована тим, що в
провадженні ВДВС Дарницького
районного управління юстиції у м.Києві
знаходяться виконавчий лист, що
виданий про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
суми боргу в розмірі 2176678,84 гривні.
В ході проведення виконавчих
дій головним державним виконавцем
Тертичною В.А. були вчинені дії щодо
звернення стягнення на АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, без відповідного
документу про примусове стягнення на
Зазначені дії державного
виконавця скаржник вважає незаконними.
Крім того, в обґрунтування своєї
скарги ОСОБА_1 зазначає, що державний
виконавець при відсутності
відповідного рішення щодо зняття
заборони відчуження предмету іпотеки,
яке не може бути нею прийняте
позбавлена можливості звернути
стягнення на вищезазначену квартиру, а
тому, на думку скаржника, відповідно до
п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» повинна була
повернути виконавчий документ
В ході судового розгляду
представник скаржника підтримав
вимоги за скаргою та доводи, викладені
в ній, і просив суд скаргу задовольнити,
з підстав, визначених у поданій скарзі,
оскільки державним виконавцем в ході
проведення виконавчого провадження
про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 в
порушення вимог Закону України «Про
іпотеку» було звернення стягнення на
нерухоме майно, що є предметом іпотеки..
Представник стягувача - ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення скарги, посилаючись на те,
що державний виконавець мав право
звернути стягнення на майно боржника, а
підстави для повернення виконавчого
виконавець ВДВС Дарницького районного
управління юстиції у м.Києва Тертична
В.В. в судове засідання не з»явилась,
надіславши клопотання про розгляд
справи у відсутність представника
Боржники - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились,
про місце і час судового розгляду
повідомлялись судом належним чином.
Вислухавши представників
скаржника та стягувача, дослідивши
матеріали за скаргою, матеріали
цивільної справи, суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню частково з
Як вбачається з матеріалів справи
09.07.2009 р. Голосіївським районним судом
м.Києва було постановлено заочне
рішення у справі за позовом ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Центральне регіональне управління»
до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, відповідно до якого суд
стягнув з відповідачів солідарно на
користь позивача суму кредитної
заборгованості в розмірі 2175948,84 гривні
та судові витрати у справі в сумі 1700
гривень.

Відповідно до ухвали
Апеляційного суду м.Києва від 28.07.2011 р.
рішення Голосіївського районного суду
від 09.07.2009 р. залишено без змін.

На підставі зазначеного заочного
рішення суду 09.07.2012 р. Голосіївським
районним судом м.Києва видано
виконавчий лист.

Відповідно до ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження.

31.07.2012 р. старшим державним
виконавцем ВДВС Дарницького районного
управління юстиції у м.Києві Тертичною
В.В. була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження №
33707597 за виконавчим листом № 2-321809 від
09.07.2012 р.

Відповідно до ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає
в його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, у тому числі
кошти на рахунках і вкладах боржника
у банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може
бути накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

В силу положень ст.54 зазначеного
Закону примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Як вбачається з копії матеріалів
виконавчого провадження 30.08.2012 р.
державним виконавцем Тертичною В.В.
12.03.2013 р. був складений акт опису й
арешту майна, а саме АДРЕСА_1 та вчинені
дії щодо здійснення оцінки зазначеного
майна.

Зазначений акт був складений за
відсутності в матеріалах виконавчого
провадження даних про наявність або
відсутність у боржника коштів, на які
може бути звернено стягнення в порядку
ст.52 Закону України «Про виконавче
провадження».

Як встановлено судом і це
підтверджується письмовими доказами у
справі, зазначена квартира передана в
іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
як забезпечення повернення Кредитних
ресурсів, виданих за Кредитним
договором № 28-07-И33 від 03.08.2007 року.

Відповідно до ст..33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Будь-яке рішення суду з приводу
звернення стягнення на предмет
іпотеки, що належить на праві власності
ОСОБА_1 в рахунок погашення зобов»язань
за кредитним договором не приймалось.

Також матеріали справи не містять
відомостей про вчинення виконавчого
напису нотаріуса або ж, що Договором
іпотеки, який укладений між ПАТ «Банк
«Фінанси і Кредит» та ОСОБА_1, був
погоджений такий порядок звернення
стягнення на предмет іпотеки, який
застосований державним виконавцем.

Тобто, Закон України «Про
іпотеку», який є спеціальним законом,
передбачений особливий порядок
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Положення ст..33 Закону України
«Про іпотеку» не були дотримані
державним виконавцем при вирішенні
питання щодо звернення стягнення на
майно ОСОБА_1 в ході виконавчого
провадження, що є порушенням ст..54
Закону України «Про виконавче
провадження».

З урахуванням викладеного, вимоги
ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій
головного державного виконавця
Тертичної В.А. щодо примусового
звернення на квартиру АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, є обґрунтованими,
доведеними, а тому підлягають
задоволенню.

Не можуть бути задоволені вимоги
ОСОБА_1 щодо зобов»язання державного
виконавця повернути виконавчий
документ № 2-3281 стягувачу на підставі
п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження», виходячи з
наступного.

Відповідно до п.2 ч. ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Відповідно до Інструкції про
проведення виконавчих дій звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його виявленні (шляхом надіслання
запитів до органів державної
податкової інспекції, банків,
дорожньої автомобільної інспекції,
бюро технічної інвентаризації,
нотаріату тощо), описі, арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Будь-яких відомостей, що в ході
даного виконавчого провадження
державним виконавцем Тертичною В.А.
вживались заходи щодо отримання
інформації від КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна», Головного
управління земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації, Головного управління
Державного земельного кадастру у
Київській області, Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку,
Інспекцій' державного технічного
нагляду КМДІ, Інспекції держтехнагляду
у Київській області про наявність
майна, зареєстрованого на праві
власності за ОСОБА_1 і отримані
відповіді щодо відсутності у боржника
майна, на яке може бути звернено
стягнення, суду не надано.

Відповідно до ст.6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Враховуючи викладені
обставини, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог скаржника щодо
зобов»язання державного виконавця
повернути виконавчий документ № 2-3281
стягувачу.

З огляду на викладене, скарга
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Питання щодо розподілу
судових витрат суд вирішує на підставі
ст.388 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209, 210, 383-387 ЦПК
України, суд

у х в а л
и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві Тертичної Віти
Володимирівни, стягувач: Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» в особі філії «Центральне
регіональне управління» Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит», боржники: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати дії головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві Тертичної Віти
Володимирівни щодо примусового
звернення стягнення на однокімнатну
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, неправомірними.

В іншій частині вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п»яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п»яти днів з дня
отримання копії ухвали до Апеляційного
суду м.Києва через Голосіївський
районний суд м.Києва.

Суддя