Справа № 296/7276/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомир у
складі:

Головуючого судді -Маслак В.П.,

Секретаря с/з -Щетініної Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Житомирської міської ради, ОСОБА_5,
Управління Держземагенства в
Житомирському районі про визнання
незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним
позовом зазначивши, що є
співвласниками будинковолодіння
АДРЕСА_1. В жовтні 2012р. звернулися до
Житомирської міської ради із листом
про оформлення права власності на
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно відповіді Житомирської міської
ради №25/М-7914 від 08.11.2012р. з'ясовано, що
рішенням Житомирської міської ради від
02.03.2010р. №1206 земельну ділянка по
АДРЕСА_1 передано у приватну власність
ОСОБА_5 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд.
Позивачі стверджують, що рішенням
Житомирської міської ради від 02.03.2010р.
№1206 порушено їх права на безоплатну
приватизацію земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_2 та представник
позивачів у судовому засіданні вимоги
позовної заяви підтримали у повному
обсязі з підстав зазначених в останній.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник
заперечили щодо заявленого позову.
Представник відповідача зазначив, що
згідно рішення Житомирської міської
ради від 06.11.2009р. №1094 ОСОБА_5 передано у
власність земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1, а не АДРЕСА_1. Відповідач не
перешкоджає позивачам у приватизації
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Житомирська міська рада та Управління
Держземагенства в Житомирському
районі належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, їх
представники в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 є співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1. Кожному з
позивачів належить 1/3 частини
вказаного домоволодіння, що
стверджується свідоцтвами про право на
спадщину за законом від 07.12.2007р.,
25.10.2007р., технічним паспортом на будинок
АДРЕСА_1 (а.с. 6 - 11).

З листа Управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Житомирської міської ради
№12/2302 від 04.07.2008р., акту управління
архітектури та містобудування
м.Житомира від 21.03.1994р. вбачається, що
рішенням міськвиконкому від 14.10.1993р.
№603 вилучено земельну ділянку площею
600кв.м. із садиби ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 та
передано ОСОБА_5 для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 42, 44).

Згідно рішення Житомирської міської
ради від 06.11.2009р. №1094 ОСОБА_5 безоплатно
передано у власність земельну ділянку
за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0519га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (а.с.72).

Рішенням Житомирської міської ради від
02.03.2010р. №1206 ОСОБА_5 безоплатно передано
у власність земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0519га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (а.с.73). Підставою для
прийняття вказаного рішення зазначено
рішення міськвиконкому від 14.10.1993р. №603.
Як вже було зазначено рішенням
міськвиконкому від 14.10.1993р. №603
вилучено земельну ділянку площею
600кв.м. із садиби ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 та
передано ОСОБА_5 для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно ч.1, 2 ст.120 ЗК України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Відповідно до абз.3 ч.6 ст.120 ЗК України, у
разі набуття права власності на жилий
будинок (крім багатоквартирного), який
розташований на землях державної або
комунальної власності, що перебувають
у користуванні іншої особи, та
необхідності поділу земельної ділянки
площа земельної ділянки, що формується,
не може бути меншою, ніж максимальний
розмір земельних ділянок відповідного
цільового призначення, визначених
статтею 121 Земельного кодексу України
(крім випадків, коли формування
земельної ділянки в такому розмірі є
неможливим).

Приписами ч.3 ст.121 ЗК України визначено
розмір земельної ділянки, що
передається безоплатно громадянину у
власність у зв'язку з набуттям ним
права власності на жилий будинок, не
може бути меншим, ніж максимальний
розмір земельної ділянки відповідного
цільового призначення, встановлений
частиною першою цієї статті (крім
випадків, якщо розмір земельної
ділянки, на якій розташований будинок,
є меншим).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачі у порядку спадкування набули
права власності на будинок АДРЕСА_1. При
цьому відсутні відомості, що право
власності чи користування на земельну
ділянку за вказаною адресою було
зареєстроване у відповідності до ст.125
ЗК України за попереднім власником
будинку.

За вказаних обставин з переходом до
позивачів права власності на будинок
АДРЕСА_1 відбувся також перехід права
на земельну ділянку відповідно до
положень ч.1 ст.120 ЗК України. Про
перехід до позивачів права на земельну
ділянку вказує, серед іншого, і
формулювання абз. 3 ч. 6 ст. 120, ч. 3 ст. 121 ЗК
України.

За вказаних обставин рішення
Житомирської міської ради № 1206 від
02.03.2010 р. в частині передачі земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,0519га. у приватну власність ОСОБА_5
порушує право позивачів на вказану
земельну ділянку, зокрема, право на
приватизацію.

Згідно ч.1 ст.155 ЗК України, у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи та норми ЗК України,
рішення Житомирської міської ради №
1206 від 02.03.2010р. в частині передачі
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
площею 0,0519га., у приватну власність
ОСОБА_5 є незаконним, а тому підлягає
скасуванню, а позов - задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.24 Закону України «Про
місцеве самоврядування», ст.ст. 118, 155, 152
Земельного кодексу України, ст.ст.3, 10, 60,
208, 209, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п.36
додатку 1 рішення Житомирської міської
ради № 1206 від 02.03.2010 р. «Про
приватизацію, передачу в оренду,
надання дозволу на складання проектів
із землеустрою щодо відведення
земельних ділянок громадянам» в
частині передачі земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0519га. у
приватну власність ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В. П. Маслак