ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-5251/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Єфремову В.В.,
Степанишиній (Цвігун) Г.А., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3 особа
- ОСОБА_6 - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу про визнання договорів
недійсними, визнання права власності
на частину будинку та витребування
майна із незаконного володіння,

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2, 3 особа - ОСОБА_6 - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу про визнання
договорів недійсними, визнання права
власності на частину будинку та
витребування майна із незаконного
володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3 особа - ОСОБА_6 -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу про
визнання договорів недійсними,
визнання права власності на частину
будинку та витребування майна із
незаконного володіння.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що 29.10.1987
року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7;
після укладення шлюбу ОСОБА_7 надав
згоду на встановлення батьківства
відносно її дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;
30.12.1988 року вона (позивачка) разом із
чоловіком придбали будинок АДРЕСА_1.

Оскільки 29.07.2002 року ОСОБА_7 спричинив
їй (позивачці) тілесні ушкодження, вона
разом з дочкою ОСОБА_5 в зазначеному
будинку з того часу не проживають та
орендують житло у м. Києві по
теперішній час; 03.03.2003 року ОСОБА_7 був
засуджений згідно вироку Дарницького
районного суду м. Києва за ст.263 ч.2, 129 ч.1
КК України по факту спричинення їй
тілесних ушкоджень.

25.03.2010 року рішенням Дарницького
районного суду м. Києва шлюб між нею
(позивачкою) та ОСОБА_7 було розірвано.

В листопаді 2010 року вона дізналася про
те, що їх спільний з чоловіком будинок
АДРЕСА_1 вже був двічі проданий, а новим
власником будинку є ОСОБА_4

Перший оспорюваний позивачкою договір
купівлі-продажу ? частини будинку
АДРЕСА_1 був укладений між ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 30.10.2009 року та посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 (3
особою).

Другий оспорюваний позивачкою договір
купівлі-продажу ? частини будинку
АДРЕСА_1 був укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 06.04.2010 року та посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 (3
особою).

ОСОБА_7 (колишній чоловік) помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_7 дочка ОСОБА_5
звернулась до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини.

Оскільки спірний будинок був спільною
власністю її та ОСОБА_7, відчуження ?
частини будинку НОМЕР_1 ОСОБА_7 здійснив
без її (позивачки) згоди, подавши
нотаріусу заяву про те, що він на час
придбання будинку в зареєстрованому
шлюбі не перебував, що не відповідає
дійсності та порушує її майнові права
як дружини, тому позивачка вимушена
була звернутися до суду з даним позовом
та просить суд постановити рішення
яким: 1) Визнати недійсними - договір
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7
та ОСОБА_3 від 30.10.2009 року, посвідчений
ОСОБА_6 - приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 30.10.2009 року за реєстровим №2366, та
договір купівлі-продажу ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06.04.2010 року,
посвідчений ОСОБА_6 - приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 06.04.2010 року; 2)
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1; 3)
Витребувати із незаконного володіння
ОСОБА_4 ? частину житлового будинку
АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, 3 особа - ОСОБА_6 -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу про
визнання договорів недійсними,
визнання права власності на частину
будинку та витребування майна із
незаконного володіння.

Позивачка ОСОБА_5 вказувала, що з червня
2002 року вона разом з матір»ю ОСОБА_2
проживали окремо від ОСОБА_7 (батька) до
дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3;
раніше вони проживали разом за адресою
АДРЕСА_1 (приватний будинок) та були
зареєстровані за даною адресою; ?
частина зазначеного будинку належала
її батькам як подружжю; 25.03.2010 року шлюб
між батьками було розірвано; на
прикінці 2010 року вона звернулась до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_7

Вважаючи, що договір купівлі-продажу ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1 від
30.04.2009 року був укладений батьком без
дозволу ОСОБА_2 (матері), договір
купівлі-продажу спірного будинку від
06.04.2010 року порушує майнові права
позивачів і суперечить ч.1 ст.203 ЦК
України, тому ОСОБА_5 просить суд
визнати договори купівлі-продажу ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1 від
30.10.2009 року та від 06.04.2010 року
недійсними; визнати за нею, як
спадкоємцем першої черги за законом,
право власності на ? частину будинку
АДРЕСА_1 та витребувати ? частину
зазначеного будинку із незаконного
володіння ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачі
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8, ОСОБА_5
- уточнені позовні вимоги (в редакції
від 17.06.2013 року - а.с.20-27 т.2) підтримали та
просили позови задовольнити у повному
обсязі, з підстав, зазначених у
позовних заявах; відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання не з»явився повторно,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, будь-яких
клопотань від нього не надходило.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не визнали,
просили в задоволенні позовів
відмовити у повному обсязі,
стверджуючи, що позовні вимоги не
доведені в судовому засіданні та
заявлені без достатніх підстав.

3 особа - ОСОБА_6 - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу в судове засідання не з»явилась,
своєю заявою-клопотанням просила
справу розглядати за її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та
їхніх представників в судовому
засіданні, допитавши свідка ОСОБА_10,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що

позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
ОСОБА_2 (позивачка) та ОСОБА_7 перебували
в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1987 року
(а.с.8 т.1); батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(позивачки) є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.9 т.1);
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 25.03.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 було розірвано (а.с.78 т.2).

Згідно копії договору купівлі-продажу
від 30.12.1988 року ОСОБА_7 купив у ОСОБА_11 ?
частину жилого будинку за адресою
АДРЕСА_1, цей договір було посвідчено
державним нотаріусом 7-ої Київської
державної нотаріальної контори
Гогітідзе В.Ф. 30.12.1988 року за реєстровим
№4-3493 та зареєстровано в БТІ м. Києва
17.01.1989 року (а.с.10-13 т.1); відповідно до
зазначеного договору купівлі-продажу
частини будинку - будинок НОМЕР_1
розташований на земельній ділянці
площею 600,0 кв. м, на вказаній земельній
ділянці розташований один з мансардою
шлакобетонний критий шифером будинок
жилою площею 59,9 кв. м (літера А), а також -
сарай під літерою Б, вбиральня під
літерою В, гараж під літерою Г; у
користування ОСОБА_7 згідно договору
переходить ? частина будинку, що
складається з жилих кімнат 10,7 кв. м (літ.
2) та 17,2 кв. м (літ. 3), кухні - 5,1 кв. м (літ.
І) та ванни - 3,6 кв. м (літ. 4) - а.с.11-21 т.1.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 59
років, у м. Ніжині Чернігівської
області (а.с.67 т.1).

Згідно матеріалів спадкової справи
№91/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_7 Ніжинської міської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_5
(позивачка) 28.03.2011 року звернулась до
нотаріальної контори із заявою від
25.03.2011 року про прийняття спадщини
після смерті батька ОСОБА_7, інших
спадкоємців згідно матеріалів
спадкової справи не має, заповіту
ОСОБА_7 не залишив (а.с.89-91 т.1).

Як вбачається з матеріалів, наданих 3
особою - ОСОБА_6 - приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, 30.10.2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу
частини житлового будинку, а саме ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка
складається з жилих кімнат розміром 10,7
кв. м (літ. 2) та 17,2 кв. м (літ. 3), кухні - 5,1
кв. м (літ. 1) та ванни - 3,6 кв. м (літ. 4);
договір посвідчено ОСОБА_6 - приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 30.10.2009 року за
реєстровим №2366 (а.с.172 т.1); згідно п.8
Договору Продавцем була подана заява
про те, що на час придбання частини
житлового будинку він в
зареєстрованому шлюбі та у фактичних
шлюбних відносинах не перебував.

Згідно договору купівлі-продажу ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1 від
06.04.2010 року, посвідченого ОСОБА_6 -
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 06.04.2010
року, ОСОБА_3 продав зазначену вище ?
частину будинку НОМЕР_1 ОСОБА_4 (а.с.173
т.1).

Згідно заяви від 27.10.2009 року та від
17.03.2010 року співвласник будинку ОСОБА_13
від переважного права купівлі
відчужуваної ? частки будинку ОСОБА_7 та
в подальшому - ОСОБА_3 - відмовився
(а.с.179, 185 т.1).

Як вбачається з копії рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
25.03.2010 року (справа №2-2819/10), судом було
встановлено, що сторони (ОСОБА_2 та
ОСОБА_7) не підтримують подружніх
стосунків, не ведуть спільного
господарства з 2000 року (а.с.78 т.2); як
стверджують позивачі у даній справі,
ОСОБА_7 проживав окремо від них з 2002
року постійно.

Згідно довідки МСЕК №005644 серії № КА-2
від 30.03.2009 року (а.с.23 справи №2-2819/10)
ОСОБА_7 було встановлено 1 групу
інвалідності з 01.02.2009 року безстроково.

Як вбачається з показань свідка
ОСОБА_10, її рідний брат ОСОБА_7 за станом
здоров»я потребував допомоги з 2006 року,
отримані від продажу частини будинку у
2009 році грошові кошти у розмірі 30 тис.
доларів США він віддав їй, які вона
витрачала на брата, оскільки він з того
часу проживав у неї та перебував на її
утриманні.

Згідно ст.22 КпШС України (яка діяла на
момент придбання спірної частини
будинку ОСОБА_7) майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю; кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу.

Позивачкою ОСОБА_2 не надано суду
будь-яких доказів про те, що ? частина
житлового будинку АДРЕСА_1, яка була
зареєстрована на ім»я ОСОБА_7, належала
подружжю на праві спільної сумісної
власності, тобто є майном, нажитим
подружжям за час шлюбу; не надано
позивачкою і доказів того, що за час
шлюбу після придбання частини будинку
на ім»я ОСОБА_7, під час спільного
проживання та ведення спільного
господарства (до 2000 року) за рахунок її
особистих коштів (затрат) вартість
спірної частини будинку істотно
збільшилась; що з 2000 року вона несла
будь-які витрати по утриманню цієї
частини будинку як спільного майна,
тощо.

Згідно ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном; на зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини справи та надані
сторонами докази у їх сукупності, суд
вважає, що позивачкою ОСОБА_2 не
доведено її право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1, як
частки майна подружжя за життя ОСОБА_7,
отже останній мав право розпоряджатися
належною йому ? частиною будинку, тобто
укладати договір купівлі-продажу від
30.10.2009 року з ОСОБА_14

Оскільки ОСОБА_7 за життя розпорядився
(в тому числі) належною йому ? частиною
будинку НОМЕР_1, про визнання права
власності на яку заявлено вимогу
ОСОБА_5 як спадкоємцем, тому відсутні
підстави для задоволення вимоги ОСОБА_5
в цій частині позову.

Таким чином, позовні вимоги позивачів
не доведені в судовому засіданні у
повному обсязі, в частині вимог про
визнання договорів купівлі-продажу
частини будинку недійсними - заявлені
без достатніх правових підстав, тому в
задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_5
має бути відмовлено повністю.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК
України, на підставі ст.11-16, 203, 215, 317, 368,
388, 1216, 1261 ЦК України, ст.22 КпШС України,
ст.60, 65, 68 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3 особа - ОСОБА_6 -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу про
визнання недійсними - договору
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7
та ОСОБА_3 від 30.10.2009 року, посвідченого
ОСОБА_6 - приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 30.10.2009 року за реєстровим №2366, та
договору купівлі-продажу ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06.04.2010 року,
посвідченого ОСОБА_6 - приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 06.04.2010 року; про
визнання за ОСОБА_2 права власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1 та
витребування із незаконного володіння
від ОСОБА_4 ? частини житлового будинку
АДРЕСА_1 - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, 3 особа - ОСОБА_6 -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу про
визнання недійсними - договору
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7
та ОСОБА_3 від 30.10.2009 року, посвідченого
ОСОБА_6 - приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 30.10.2009 року за реєстровим №2366, та
договору купівлі-продажу ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06.04.2010 року,
посвідченого ОСОБА_6 - приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 06.04.2010 року; про
визнання за ОСОБА_5 права власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом та
витребування із незаконного володіння
від ОСОБА_4 ? частини житлового будинку
АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.