Справа № 765/4296/13
Категорія № 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2014 р. Нахімовський районний суд
міста Севастополя в складі :

головуючого судді Єзерського П.О.

при секретарі Мінакової Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки по сплаті аліментів, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом, який неодноразово
уточнювала просить стягнути з ОСОБА_2
неустойку по сплаті аліментів.

Вимоги мотивовані тим, що на
підставі рішення суду, змінений
розмір аліментів, що стягуються з
відповідача на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Але, відповідач
ухиляється від сплати аліментів за
рішенням, внаслідок чого станом на
27.09.2012 р. за ним утворилася
заборгованість по аліментам в сумі
4794 гривень 37 копійок. Посилаючись на
вказані обставини, просила стягнути
з відповідача пеню за несвоєчасну
сплату аліментів за період з 27.09.2012 р.
по 06.06.2013 р. в сумі 12430 гривень 09
копійки, а також судовий збір в сумі
351 гривень 69 копійок та витрати,
пов'язані з розглядом справи в сумі
3810 гривень 93 копійок.

Представник відповідача в судовому
засіданні та ОСОБА_2 в запереченнях,
позов не визнали, оскільки
заборгованість за аліментами виникла
не по його вині і була погашена в
період з квітня по 06.06.2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що
правовідносини сторін регулюються
главою 15 Сімейного Кодексу України.

Судом встановлено, що рішеннями
Дніпровського райсуду м. Києва від
03.07.1996 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуті аліменти на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини усів видів його заробітку,
починаючи з 31.05.1996 р. до повноліття
дитини.

Рішенням Нахімовського райсуду м.
Севастополя від 10.04.2012 р., змінено
розмір аліментів, що стягуються за
рішенням Дніпровського райсуду м.
Києва від 03.07.1996 р. з відповідача на
користь позивачки, на утримання
неповнолітньої дочки, з ? частини
всіх видів заробітку відповідача на
500 гривень щомісячно, починаючи з
30.03.2011 р. до повноліття дитини.

ОСОБА_2 не працює, отримує пенсію,
розмір якої починаючи з квітня 2011 р.
по грудень 2012 р. постійно зростав, з
563,83 до 728,16 гривень на місяць і з
якої стягувалися аліменти на користь
позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України,
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки ( пені ) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день
прострочення.

Як встановив суд, після
постановлення судового рішення від
10.04.2012 р., платник аліментів ОСОБА_2
подав на нього апеляційну скаргу,
від якої в подальшому відмовився, а
провадження по ній було припинено
апеляційним судом. Вказане рішення
набрало законної сили лише 27.09.2012 р.,
тому допустив заборгованість по
сплаті щомісячних сум аліментів.

Відповідно до розрахунків
держвиконавця ВДВС Нахімовського
РУЮ, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_1 у
розмірі 500 гривень щомісячно,
починаючи з 30.03.2011 р., станом на 31.12.2012
р. складала 5197 гривень 24 копійок, а
станом на 02.04.2013 р. - 4551 гривень 74
копійок. При цьому, заборгованість на
01.06.2013 р. була відсутня.

2

Вказана заборгованість була погашена
відповідачем переказами від 12.04.2013 р.
на суму 500 гривень, від 07.05.2013 р. на
суму 552 гривень, від 06.06.2013 р. на суму
4000 гривень.

Крім щомісячної сплати аліментів в
розмірі 500 гривень, з жовтня 2012 р. по
квітень 2013 р. відповідач частково
погашав заборгованість за аліментами
в розмірі від 39 до 48,50 гривень.

Викладене підтверджується довідками -
розрахунком державного виконавця
ВДВС Нахімовського РУЮ, копіями
рішення суду від 03.07.1996 р., від 10.04.2012
р., дублікату виконавчого листа,
довідки УПФ, поштовими переказами,
постановами ВДВС про закінчення
виконавчого провадження ( а.с. 8, 9, 12 -
18, 41, 42 )

Таким чином, заборгованість по
сплаті аліментів виникла з вини
відповідача, то у ОСОБА_1, відповідно
до ч. 1 ст. 196 СК України, виникло
право вимагати неустойку по сплаті
аліментів.

Разом з тим, суд не може повністю
погодитися з загальною сумою пені
12430 гривень 09 копійки.

Звертаючись з вказаним позовом за
прострочку сплати аліментів, ОСОБА_1
виходила з того, що в неї виникло
право на стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів за
період з 27.09.2012 р. по 06.06.2013 р.,
оскільки відповідач не погасив
своєчасно заборгованість по
аліментам.

Згідно розрахунку вбачається, що
сума пені нараховується в розмірі 1%
від загальної суми несплачених
аліментів за кожний день прострочки
і вичислила в межах всього спірного
періоду за кожен місяць за період з
27.09.2012 р. по 06.06.2013 р.

Суд не згоден з розрахунком
неустойки, оскільки зобов'язання по
сплаті аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісячно, тому позивачці необхідно
було вияснити розмір несплачених
аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, на протязі якого кожне з цих
зобов'язань повинно бути виконано, і
з рахунком встановленого вичислити
розмір пені, виходячи з суми
несплачених аліментів за кожний
місяць окремо з дня порушення
платником аліментів свого обов'язку
по їх сплаті по день звернення до
суду, підрахував розмір пені за
кожний з прострочених платежів і
визначив загальну суму.

Позивачка це зробила з загальної
суми з часу набрання рішення суду
законної сили до повного погашення
заборгованості по аліментам.

З урахуванням того, що згідно з
положеннями СК України аліменти
призначаються та виплачуються (
стягуються ) щомісячно, тому за
змістом ст. 196 СК України пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилося стягнення.

При цьому пеня нараховується з часу
невиконання рішення суду. Оскільки
рішенням суду відповідач
зобов'язаний сплачувати аліменти з
10.04.2012 р, а рішення суду набрало
законну сили лише 27.09.2012 р., то суд
погоджується з позивачкою про
період, з якого вона просить
стягнути аліменти.

Виходячи з суми аліментів - 500
гривень, яку відповідач зобов'язаний
щомісячно сплачувати позивачці на
утримання дитини, 1% пені складає 5
гривень на день і 150 - 155 гривень на
місяць, в залежності від кількості
днів в місяці 30 чи 31 ( 500 х 1% = 5 грн. в
день х 30 днів = 150 грн.; або 5 грн. в
день х 31 день = 155 грн. в день ) і
кількості днів в спірний період за
які можна стягнути пеню 253 ( в 2012 р. -
96, а в 2013 р. - 157, а всього 253 днів х 5
= 1265 ), тому загальна сума пені
складає 1265 гривень.

Таким чином, з відповідача на
користь позивачки за період з 27.09.2012
р. по 06.06.2013 р. підлягає стягненню 1265
гривень, а не 12430 гривень 09 копійок,
як просила позивачка.

Посилання представника відповідача,
що вини в виникненні не може бути
прийнято судом до уваги. Так, в ході
судового розгляду встановлено, що
ОСОБА_2 став мати прострочення по
сплаті аліментів починаючи з 27.09.2012
р., з часу набрання рішення про зміну
розміру аліментів законної сили.
Проте, незважаючи на те, що він
отримав від держвиконавця довідку
про заборгованість по аліментам, з
розміром якої погодився, і яка
станом на 31.12.2012 р. складала 5197
гривень 24 копійок ( а.с. 62 ) і
продовжувала існувати

3

на час повноліття дитини на 02.04.2013 р.
в сумі 4551 гривень 74 копійок ( а.с. 63
), погасив її лише 06.06.2013 р.,
незважаючи на те, що мав можливість
одночасно погасити заборгованість за
рахунок вкладів в «Ощадбанку» ( а.с.
70 ). Відомостей, що спростовують
відсутність рахунків в банках, у
тому числі депозитних рахунків в
комерційних банках, відповідач не
надав.

Оскільки позов задоволено частково,
судовий збір, який на час розгляду
справи складає 351 гривень 69 копійок
підлягає стягнутий з відповідача на
користь позивачки.

Що стосується інших судових витрат,
то і вони підлягають стягненню також
частково.

В зв'язку з тим, що позивачка
проживає в м. Києві, то витрати,
пов'язаних з переїздом до м.
Севастополя, підлягають задоволенню
на загальну суму 1259 гривень 13
копійок.

Стосовно добових, то норми
Податкового кодексу розповсюджуються
лише на осіб, які працюють і
перебувають у відряджені. Позивачка
являється інвалідом 3 групи, на час
розгляду справи не працювала, тому
підстав для стягнення цих витрат з
відповідача не має. Так саме і не
має і підстав для стягнення інших
витрат - найом готелю для проживання
в м. Севастополі та приїзд до суду,
оскільки належними доказами вони не
підтверджені.

Таким чином, з відповідача на
користь позивачки підлягає стягненню
судові витрати на загальну суму 1610
гривень 82 копійки.

На підставі ч. 1 ст. 196 СК України,
керуючись ст. 10, 11, 60, 88 ч. 1, 209, 212- 215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Севастополя, на користь
ОСОБА_1 неустойку ( пеню ) за
несвоєчасну сплату аліментів у
розмірі 1265 гривень, судові витрати в
сумі 1610 гривень 82 копійок, а всього
2875 гривень 82 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Севастополя, через Нахімовський
райсуд м. Севастополя. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Нахімовського районного

суду міста Севастополя
Єзерський
П.О.