КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня
2014 року
м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним
припиненням сімейних відносин і
неможливістю збереження сім'ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких послався на
обставини, викладені у позовній заяві,
та зазначив, що з 01 червня 2002 року
перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають неповнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне з
відповідачкою життя виявило, що вони
різні за характером люди, у зв'язку з
цими обставинами між ними стали
постійно відбуватися сварки на
побутовому ґрунті, яки зробили їх життя
нестерпним, це привело до втрати
порозуміння, поваги і любові один до
одного. За цих підстав вони 01 серпня 2013
року припинили шлюбні відносини,
мешкають окремо за різними адресами, не
ведуть спільне господарство, фактично
не спілкуються між собою. За час
окремого проживання він дійшов
висновку, що примирення між ними та
подальше спільне проживання неможливе,
а збереження шлюбу суперечить
інтересам кожного з них.

Посилаючись на наведені обставини,
позивач просить суд розірвати шлюб між
ним та ОСОБА_2.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов про розірвання шлюбу
визнала повністю та пояснила, що у
зв'язку з погіршенням стосунків вона та
позивач 01 серпня 2013 року припинили
шлюбні відносини і проживання однією
сім'єю, з цього часу вони мешкають
окремо, майже не зустрічаються між
собою. Погоджується з обставинами,
викладеними позивачем. Вважає, що сім'я
існує формально, вони втратили
порозуміння, тому збереження сімейних
відносин є неможливим.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив
наступне.

Громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 01 червня 2002 року у
Макіївському міському відділі
реєстрації актів громадянського стану
Донецького обласного управління
юстиції, актовий запис № 404.

Подружжя має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який мешкає разом з відповідачкою. Для
сторін цей шлюб другий.

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як
визначено нормою статті 112 СК України,
суд постановляє якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. При
цьому суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01
серпня 2013 року фактично припинили
шлюбні відносини, не проживають
спільно однією сім'єю та не ведуть
сумісне господарство. За цей час
подружжя не здійснили дій щодо
збереження родинних стосунків. Сторони
не мають наміру зберегти свою сім'ю.

За приписами статті 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

У разі визнання відповідачем позову, як
визначено в частині 4 статті 174 ЦПК
України, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в порядку статті 60 ЦПК
України докази в їх сукупності, суд,
приймаючи до уваги існуючи взаємини
між подружжям, ступінь конфліктних
стосунків та причини розлучення,
небажання кожного з них продовжувати
шлюбні відносини, дійшов висновку, що
подальше подружнє життя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є
неможливим та суперечить їх інтересам.

За таких обставин заява позивача
відповідає дійсній волі подружжя, тому
позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду. Відповідачка не
наполягає на відновленні її дошлюбного
прізвища.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 3, 110-112 Сімейного кодексу
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01 червня
2002 року у Макіївському міському
відділі реєстрації актів
громадянського стану Донецького
обласного управління юстиції, актовий
запис № 404, розірвати.

За вибором відповідачки її прізвище -
ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
- протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.А. Єжов