________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1772/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді - Літвінової І.А.

за участю секретаря судового засідання
Харитонової І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом громадянки
Сполучених Штатів Америки ОСОБА_2 до
громадянина України ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Громадянка Сполучених Штатів Америки
ОСОБА_2 через свого представника за
довіреністю ОСОБА_4 звернулася до суду
з позовом та просить розірвати між нею
та ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований 10
березня 2012 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
Приморському районі Одеського
міського управління юстиції за № 254.

Позивач аргументує заявлені вимоги
тим, що шлюбні відносини між сторонами
фактично припинилися, спільне
господарство подружжя на цей час не
веде та сумісно не проживає. Позивач не
бачить подальшого сенсу підтримувати
сімейні стосунки. Сумісних дітей в
сторін не має.

Позивач та представник позивача в
судове засідання не з'явилися.
Представник позивача, скориставшись
правом, передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК
України, надав заяву, якою просив
позовні вимоги задовольнити, провівши
розгляд справи без його участі.

Відповідач при розгляді справи проти
задоволення вимог ОСОБА_2 не
заперечував та пояснив, що цей шлюб у
нього другий, спільних дітей від шлюбу
сторони не мають, майнові спори
відсутні. Відповідач повідомив суду, що
подружжя після одруження спільно
фактично не проживало і 10 вересня 2010
року позивач запропонувала йому
розлучитися, на що позивач
погоджується, враховуючи
недоцільність та неприпустимість на
його думку примушувати дружину
перебувати у тих відношеннях, яких вона
не бажає.

Право відповідача у повному чи
частковому визнанні позову закріплено
статтею 31 Цивільного
процесуального кодексу України.

Справу вирішено судом з урахуванням
пояснень відповідача, наявних в
матеріалах справи та досліджених у
судовому засіданні доказів, на
підставі яких встановлені наступні
обставини:

Громадянка США ОСОБА_2 та громадянин
України ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 10
березня 2012 року, про що Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у Приморському районі Одеського
міського управління юстиції складено
відповідний актовий запис за № 254.

Відповідно до статті 56 Закону України
«Про міжнародне приватне право»
(Закон), форма і порядок укладення шлюбу
між громадянином України та іноземцем
визначаються правом України.

Дітей в сторін не має.

Сторони взаємно згодні на розірвання
шлюбу.

При таких обставинах суд вважає
недоцільним вживати заходи щодо
примирення подружжя, так як збереження
шлюбу можливе на паритетних засадах, на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
морально-правовій основі шлюбу.

В силу статті 51 Конституції України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка.

Добровільність шлюбу - одна з основних
його засад.

Згідно з частинами 2 і 3 статті 60 Закону
України «Про міжнародне приватне
право», подружжя, будучи громадянами
різних держав, можуть обрати право, яке
буде застосовуватися до правових
наслідків шлюбу.

Чинне законодавство України забороняє
примушування до шлюбу за допомогою
будь-яких видів насильства.

Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Статтею 63 Закону України «Про
міжнародне приватне право»
передбачено, що припинення шлюбу та
правові наслідки його припинення
визначаються правом, яке діє в даний
час щодо правових наслідків шлюбу.

З урахуванням наведеного, суд вважає
позовні вимоги громадянки Сполучених
Штатів Америки ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
51 Конституції України, ст.ст. 60, 63, 65 ЗУ
«Про міжнародне приватне право» ст. ст.
21, 24, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, 111, ч. 2
ст.114 Сімейного кодексу України, ст. ст.
8, 11, 15, 130, 209, 212-215, 223-228, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги громадянки Сполучених
Штатів Америки ОСОБА_2 до громадянина
України ОСОБА_3 про розірвання шлюбу -
задовольнити.

Розірвати між громадянкою Сполучених
Штатів Америки ОСОБА_2 та громадянином
України ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований 10
березня 2012 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
Приморському районі Одеського
міського управління юстиції за актовим
записом № 254.

Шлюб між громадянкою Сполучених Штатів
Америки ОСОБА_2 та громадянином України
ОСОБА_3 вважати розірваним в день
набрання зазначеним рішенням законної
сили.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу
України, копію рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та поставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Літвінова І. А.