РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 лютого 2014 року. Харцизький міський
суд Донецької області в складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при
секретарі - Романенко Н.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Харцизька
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ПП ОСОБА_3
про розірвання договору, повернення
грошей та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.01.2014р. звернулася до суду з
дійсним позовом, вказуючи, що 06.11.2013р.
між нею та ПП ОСОБА_3, відповідачем у
справі, був укладений усний договір про
виготовлення меблі на замовлення
"шафи-купе", розміри якого нею були усно
викладені та відповідачем письмово
занесені в товарний чек від 06.11.2013р б/н і
в специфікацію, додану до товарного
чеку. Згідно домовленості між нею та ПП
ОСОБА_3, він замовлення виконав і
доставив "шафу-купе" 06.12.2013р у її
квартиру. Однак, шафа була виготовлена
з суттєвими відхиленнями від
специфікації, погодженої з нею як
замовником. Так, згідно домовленості
між ними висота "шафи-купе" повинна бути
2,4м, фактично висота - 2,2м, висота фасаду
повинна бути 1,7м, фактично висота
фасаду - 1,55м, ширина полиць шафи повинні
бути 50см, фактично ширина полиць - 46см,
відстань між полицями має бути 35см,
фактично відстань між полицями - 32см.
Крім того, у правому пеналі шафи над
штангою не зроблена полиця. Зазначає,
що замовлення нею було оплачено в сумі 4
120грн, частина чого була оплачена по
чеку № 66 від 06.11.2013р і частина передана
готівкою. Свої вимоги мотивує тим, що
вона неодноразова зверталась до
відповідача з проханням виправити
допущені спотворення або повернути
гроші й забрати "шафу-купе", на що вона
отримала відмову, а на її письмову
претензію від 18.12.2013р відповіді не
отримала до теперішнього часу. Вважає,
що відповідач навмисно не має наміру
виконувати умови усного договору,
укладеного між ними 06.11.2013р та такими
незаконними діями спричинив їй
моральну шкоду, так як вона постійно
випробує душевні страждання, у неї
погіршали життєві здібності, від
розладу загубився апетит, щоб якимось
чином стабілізувати своє здоров'я, вона
вимушена пристосовуватися до ситуацій.
Просить суд розірвати усний договір з
ПП ОСОБА_3 про виготовлення меблі на
замовлення "шафи-купе", укладеного між
ними 06.11.2013р, стягнути з відповідача на
свою користь сплачену за "шафу-купе"
4120грн та моральну шкоду в сумі 3000грн.,
яка виразилася в перенесених нею
душевних стражданнях, погіршилася її
життєва здібність, у неї погіршився
апетит, для стабілізації свого здоров'я
вона вимушена докладати додаткові
зусилля.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала свої вимоги, просила їх
задовольнити та надала суду пояснення,
зазначені у позові та суду додала, що
вона вважає, що відповідач ОСОБА_3 є
приватним підприємцем, так як
параметри шафа-купе вона 06.11.2013р
обумовила з ним, він власноруч писав
його розмір та інші дані, у його
магазини він їй видав товарний чек.
Вона відповідачу через термінал
сплатила передоплату за шаф у сумі
2000грн. Коли відповідач сповістив її що
вона може забрати шафу, то цей шаф
оказався не магазині відповідача

по вул.Краснознаменській, а у його
матері в іншому магазині по
вул.Вокзальна м.Харцизьку, з якого вона
забрала шафу та матері відповідача
доплатила 2120грн., але вона ні чека ні
квитанції їй не надала. Зі слів
відповідача їй відомо, що ця жінка в
магазині - це мати відповідача, її
анкетні дані їй не відомі. Адресу місця
проживання відповідача вказав
адвокат, він з власних джерел її узнав.
Інших доказів, що мається в матеріалах
справи вона не має. Просить суд
розшукати відповідача ОСОБА_3, щоб йому
вона повернула шафу, а він повернув їй
гроші в розмірі 4120грн.

Відповідач ОСОБА_3, який про слухання
справи повідомлений належним чином в
порядку ст.76 ЦПК України, в судове
засідання повторно не з'явився по
невідомим суду причинам. Заперечення
проти позовної заяви та клопотання про
розгляд справи у його відсутність до
суду не надав.

Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з
урахування думки позивача яка просила
розглянути справу у відсутності
відповідача, вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
відповідача та постановити заочне
рішення на підставі доказів, що є у
справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши та оцінивши докази по справі у
їх сукупності, вважає, що позовні
вимоги не обґрунтованими та такими, що
підлягають відмові з наступних
підстав:

Згідно товарного чеку б/н від 06.11.2013р.,
без зазначення штампу підприємства,
ПІБ особи що його видав, та без
зазначення кому виданий даний чек,
вбачається розрахунок вартості та
специфікація шафа-купе, загальна
вартість якого складає 3950грн., на
зворотній стороні якого вбачається
інформація про погодження з заказом,
інформація про оплату деяких послуг та
підписи. (а.с.4,5).

З копії рукописного тексту вбачається
зазначення параметрів шафи, його ескіз
та інше.

З претензії без дати та б/н видно, що
ОСОБА_1 зверталась до ПП ОСОБА_3 про
розірвання з ним договору та
повернення грошових коштів,
відшкодування моральної шкоди (а.с.6).

З квитанції банківський установи
-Приват банк, вбачається перерахування
06.11.2013р. 2000 грн. на адресу м.Харцизьк,
вул. Краснознаменська, 164

З інформації про пошук відомосте ЄДР
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр»,
вбачається відсутність відомостей про
реєстрацію фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (інд.№ НОМЕР_1) (а.с.23-37).

Застосовуючи норми матеріального та
процесуального права, суд виходить з
наступного.

Відповідно до Закону України (надалі
ЗУ) «Про захист прав споживачів», цей
Закон регулює відносини, що виникли між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності , встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Статтею 2 Закону України (надалі ЗУ)
«Про захист прав споживачів» № 3682-XII
від 15.12.1993р передбачено, що
законодавство про захист прав
споживачів складається з цього Закону,
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України та
інших нормативно-правових актів, що
містять положення про захист прав
споживачів.

Згідно ч.ч.3, 4 ч.1 цього Закону,
виконавець - суб'єкт господарювання,
який виконує роботи або надає послуги;
виробник - суб'єкт господарювання, який:
виробляє товар або заявляє про себе як
про виробника товару чи про
виготовлення такого товару на
замовлення, розміщуючи на товарі та/або
на упаковці чи супровідних документах,
що разом з товаром передаються
споживачеві, своє найменування (ім'я),
торговельну марку або інший елемент,
який ідентифікує такого суб'єкта
господарювання; або імпортує товар.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.7 ЗУ «Про захист прав
споживачів» договір - усний чи
письмовий правочин між споживачем і
продавцем (виконавцем) про якість,
терміни, ціну та інші умови, за яких
реалізується продукція. Підтвердження
вчинення усного правочину
оформляється квитанцією, товарним
касовим чеком, квитком, талоном або
іншими документами.

Для підтвердження укладення усного
правочину позивач надала суду
товарний чек б/н від 06.11.2013р, але в ньому
відсутнє зазначення штампу
підприємства, ПІБ особи що його видав,
та без зазначення кому виданий даний
чек (а.с.4,5).

З копії рукописного тексту вбачається
зазначення параметрів шафи, його ескіз
та інше, але не вбачається що його
склав.

З квитанції банківський установи -
Приватбанк, вбачається перерахування
06.11.2013р. 2000грн. на адресу м.Харцизьк, вул.
Краснознаменська, 164, але з неї також не
вбачається, хто та кому і за що сплатив
вищевказану суму.

З пошукових відомостей Державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
центр» вбачається, що дані про
провадження діяльності, про
перебування фізичної особи-підприємця
у процесі припинення підприємницької
діяльності, банкрутства - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - відсутні
(а.с.23-37).

Таким чином, позивач не довів суду
належними та допустимими доказами свої
позовні вимоги до приватного
підприємця ОСОБА_3, як виконавця робіт і
надавача їй послуг.

З урахуванням наведених обставин, суд
вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим та
такий, що підлягає відмові у
задоволені.

Керуючись Законом України «Про захист
прав споживачів», ст.ст.10, 11, 88, 212-215, 224
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до
ПП ОСОБА_3 про розірвання договору,
повернення грошей та відшкодування
моральної шкоди, - відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд Донецької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подання
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
Харцизьким міським судом Донецької
області, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Повне рішення суду виготовлено 21
лютого 2014 року.

Суддя: