інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/414/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Сержанюка А.С., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
жовтня 2013 року про забезпечення позову
у справі за позовом прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області до Лісниківської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
визнання недійсними рішення сільської
ради, визнання недійсними і скасування
державних актів на право власності не
земельні ділянки, визнання недійсним
договору купівлі-продажу та повернення
у власність земельної ділянки
заказника місцевого значення, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
жовтня 2013 року у вказаній справі
забезпечено позов шляхом накладення
арешту на належну ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 0,1080 га для ведення
особистого селянського господарства
кадастровий номер :001:5025,
розташовану в межах Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, та
заборонено проводити будь-які дії по
відчуженню і оформленню цієї земельної
ділянки.

Відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Накладаючи за клотанням прокурора
арешт на спірну земельну ділянку
належну відповідачу ОСОБА_2 площею 0,1080
га, кадастровий номер :001:5025, суд
першої інстанції обгрунтовував свої
висновки тим, що невжиття заходів
забезпечення позову може ускладнити чи
зробити неможливим виконання судового
рішення про поверенння цієї ділянки у
власність ландшафтного заказника
місцевого значення «Урочище Кирикове».

Такі висновки суду є правильними
і такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Встановлено, що 21 жовтня 2013 року
Києво-Святошинським районним судом
відкрите провадження у вищевказаній
цивільній справі, де прокурор,
посилаючись на незаконність передачі
Лісниківською сільською радою у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки
ландшафтного заказника місцевого
значення «Урочище Кирикове», просить
визнати недійсними і скасувати рішення
сільської ради про передачу у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки і
державні акти на землю, отримані
останнім.

Також прокурор просить визнати
недійсним укладений між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 договір купівлі-продажду
земельної ділянки площею 0,0719 га та
визнати недійсним і скасувати
державний акт, виданий ОСОБА_1 на
підставі договору. Крім того, прокурор
просить зобов'язати ОСОБА_2 і ОСОБА_1
повернути земельні ділянки у власність
заказника.

Отже предметом спору в даній справі в
тому числі є земельна ділянка площею
0,1080 га, яка належить ОСОБА_2, а відтак
суд прийшов до правильного висновку
про необхідність вжиття заходів
забезпечення позову.

При вжитті заходів забезпечення позову
судом обгрунтовано враховано як зміст
вимог прокурора, які полягають у
визнанні недійсними рішень та
державних актів у відношенні земельних
ділянок, так і співмірність вжитих
заходів із вимогами та вид
забезпечення позову (пункти 3 і 4
постанови ПВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про
практику розгляду судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову»).

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги щодо
незаконності ухвали судді, поскільки
оскаржувана ухвала не стосується та і
зачіпає законних прав та інтересів
ОСОБА_1

Так, ухвалою судді накладено арешт лише
на належну ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,1080 га. На належну ОСОБА_1
земельну ділянку площею 0,0719 га, яку
остання придбала у ОСОБА_2 і яка також є
предметом спору, арешт не накладався.

При розгляді справи в апеляційній
інстанції апелянт надала суду договір
купівлі-продажу земельної ділянки від 7
листопада 2013 року, за яким вона
придбала у ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,1080 га. Однак колегія суддів не
приймає до уваги даний договір
купівлі-продажу як доказ незаконності
ухвали судді, поскільки договір
укладений через кілька тижнів після
постановлення ухвали від 21 жовтня 2013
року і на той момент земельна ділянка
належала ОСОБА_2, а відтак суд правильно
вжив заходи забезпечення позову
прокурора.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалена з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасована з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку згідно ст.324 ЦПК
України не підлягає.

Головуючий

Судді :