Справа №584/998/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Данік Я. І.Номер провадження
22-ц/788/391/14 Суддя-доповідач - Маслов
Василь. Олексійович. Категорія - 5
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Маслова В. О.,

суддів - Криворотенка В. І., Сибільової
Л. О.,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду у м. Суми цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Путивльського районного
суду Сумської області від 16 січня 2014
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до
ОСОБА_6 про поділ квартири в натурі,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Путивльського районного суду
Сумської області від 16 січня 2014 року
позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, задоволено
частково. Проведено поділ трикімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 140,9
кв. м відповідно до варіанту І судової
будівельно-технічної експертизи від 24
грудня 2013 року №1550/1551. Виділено ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 у спільну часткову
власність (по 1/3 частині кожному):
веранду І площею 4,875 кв.м, комору ІІ
площею 5 кв.м, кухню 2-4 площею 22,4 кв.м,
житлову кімнату 2-7 площею 34,6 кв.м,
коридор 2-2 площею 11 кв.м, санвузол
площею 9,8 кв.м, житлову кімнату 2-6 площею
18 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4:
влаштувати проріз та обладнати дверні
блоки між приміщеннями 2-6 та 2-7, 2-7 та 2-2;
улаштувати проріз та встановити
дверний блок в утвореному приміщенні
площею 4,875 кв.м. При проведенні
переобладнання з улаштуванням
прорізів для дверей - виконати заходи
по підсиленню несучих конструкцій
житлового будинку; обладнати свою
квартиру самостійними системами
газопостачання, електропостачання,
водопостачання та опалення. Виділено у
власність ОСОБА_6: веранду І площею 6,625
кв.м, коридор 2-1 площею 11,1 кв.м, житлову
кімнату 2-5 площею 17,5 кв.м. Зобов'язано
його: демонтувати дверні блоки та
закласти прорізи між приміщеннями 2-6 та
2-5, 2-5 та 2-7, 2-1 та 2-2, 2-1 та 2-4; улаштувати у
приміщенні І (веранда) перегородку з
утворенням приміщень площею 6,625 кв.м та
4,875 кв.м; обладнати свою квартиру
самостійними системами
газопостачання, електропостачання,
водопостачання та опалення. Поділ
горищного приміщення проведено згідно
з лінією поділу квартири без
улаштування перегородок.

Вирішено питання щодо відшкодування
судових витрат та витрат по проведенню
судової будівельно-технічної
експертизи. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 1107 грн. 94 коп.
відшкодування судового збору та 2019 грн.
60 коп. витрат на експертизу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
необґрунтованість висновків суду
першої інстанції, неповне з'ясування
обставин справи, просять скасувати
рішення суду в частині вибору варіанту
поділу трикімнатної квартири та
ухвалити нове, яким здійснити поділ
квартири за варіантом ІІ або ІІІ
висновку судової будівельно -
технічної експертизи. Вказують, що
обраний судом варіант поділу квартири
є неприйнятним для них, більш затратним
та ускладнює в майбутньому можливий
розподіл квартири між позивачами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які підтримали доводи апеляційної
скарги, просили змінити розподіл
квартири на 2-й або 3-й варіант висновку
експертизи, пояснення ОСОБА_6, який
вважав рішення місцевого суду
правильним, а апеляційну скаргу, -
необгрунтованою, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
місцевого суду залишенню без зміни,
виходячи з ч. 1 ст. 308 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка ОСОБА_3 від попереднього
шлюбу має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У
наступному шлюбі з відповідачем вона
перебувала з 15 січня 1999 року по 29
березня 2013 року. Від цього шлюбу вони
мають спільного сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Усі вони були
зареєстровані у АДРЕСА_1 і на підставі
рішення органу приватизації від 17
листопада 2003 року сторонам видано
свідоцтво про право власності на 1/4
частину вказаної квартири за кожним.
Вказані обставини визнаються
сторонами і підтверджуються копіями
паспорта ОСОБА_4 (а.с. 9), свідоцтва про
одруження (а.с. 7), копією паспорта
ОСОБА_3 (а.с. 5), свідоцтва про народження
ОСОБА_5 (а.с. 10), рішення Путивльського
районного суду від 29 березня 2013 року
(а.с. 8), свідоцтва про право власності на
квартиру (а.с. 12), витягом з технічного
паспорту на квартиру (а.с. 13 -14).

Положеннями ст. ст. 364, 367 ЦК України
передбачено, що кожен із співвласників
має право на виділ його частки майна, що
є у спільній частковій власності, в
натурі або його поділ з дотриманням
вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Згідно роз'ясненням, викладених в п.п. 6,
7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності на житловий
будинок» виділ частки в натурі (поділ
будинку) може мати місце за наявності
технічної можливості виділення кожній
із сторін відокремленої частини
будинку із самостійним виходом
(квартири), яка відповідає розміру їх
часток у приватній власності або
наявності технічної можливості
переобладнання будинку в ізольовані
квартири.

Рішення місцевого суду про часткове
задоволення позову про розподіл
квартири в натурі між сторонами згідно
з їх частками у праві власності
відповідає вимогам вказаних норм ЦК
України, ґрунтується на зібраних по
справі доказах, оскільки будинок
двоквартирний і є реальна можливість
його поділу у натурі. Судом прийнято до
уваги наявність у матеріалах справи
згоди компетентних служб на розподіл
квартири у відповідності з висновком
експертизи. На а.с. 34 є згода
Путивльського районного сектору
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Сумській
області, на а.с. 35 є згода Глухівського
міськрайонного управління
Держсанепідемслужби України у
Сумській області, яке обслуговує м.
Путивль, на а.с. 36 є згода відділу
містобудування, архітектури,
житлово-комунального господарства
Путивльської районної державної
адміністрації.

Доводи апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного. У
матеріалах справи міститься висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 1550/1551 від 24 грудня 2013 року,
якою визначена ринкова вартість
спірної трикімнатної квартири,
представлено три варіанти її розподілу
відповідно до ідеальних часток
співвласників в розмірі 1/4 частини та 3/4
частини (а.с. 72 - 85). Обравши саме І
варіант розподілу квартири місцевий
суд виходив з того, що він є найменш
затратним і найбільш прийнятним з
точки зору кількості переобладнань для
обох сторін та враховує інтереси
кожного із співвласника. Обов'язок по
переобладнанням і пов'язаними з цим
витратами лягають на обидві сторони
приблизно в однакових розмірах.
Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Інші два варіанти поділу спірної
квартири, які запропоновані судовою
будівельно-технічною експертизою, за
одним з яких апелянти просять провести
поділ житла, передбачають добудову
додаткових приміщень за межами
будинку, а саме облаштування тамбуру та
перенесення труб систем
газопостачання, що також вбачається з
наявних на а.с. 80 фототаблиць. Тому
доводи апеляційної скарги в частині
більшої прийнятності варіантів ІІ або
ІІІ розподілу квартиру як менш
затратних та таких, що не порушать
права кожного із співвласників, є
необґрунтованими. Судом першої
інстанції дана оцінка кожному варіанту
розподілу квартири, зазначені переваги
і недоліки кожного з них і обраний
оптимальний перший варіант.

Судом ураховано як наявність у
позивачки неповнолітньої дитини, так і
наявність у позивача третьої групи
інвалідності, недостатнє матеріальне
забезпечення обох сторін для значних
переобладнань у квартирі, наявність
біля будинку газопровідної труби, яка
обмежує можливості прибудов. Обраний
судом варіант розподілу не передбачає
зовнішніх прибудов, у той час як 2 та 3
варіанти, про які просять апелянти,
передбачають зовнішні добудови, що
значно збільшує витрати на
переобладнання.

Посилання позивачів в апеляційній
скарзі про можливий у майбутньому
розподіл квартири між самими
позивачами не впливає на законність
рішення, оскільки даний спір судом
вирішений правильно.

Це рішення місцевого суду не
перешкоджає сторонам укласти в
майбутньому мирову угоду щодо цієї
квартири, оскільки відповідач у
судовому засіданні висловлював згоду
на отримання грошової компенсації за
свою частку в квартирі, однак позивачі
не погодилися з цим, пославшись на
відсутність коштів.

Суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував обставини справи, у
відповідності зі ст.212 ЦПК України дав
оцінку зібраним доказам і постановив
рішення, яке відповідає цим доказам і
вимогам ст. ст. 364, 367 ЦК України. Колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4

відхилити, а рішення Путивльського
районного суду Сумської області від 16
січня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Рішення місцевого суду і ухвала
апеляційного суду набрали законної
сили, але можуть бути оскаржені в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -