АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/368/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27, 30 Кальчук А. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. РІШЕННЯ
14 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Єльцов В. О. суддів
Пальонний В. С. , Карпенко О. В. при
секретарі Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та
апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юрія-Фарм» -
Віноградова Сергія Олексійовича на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 25 листопада 2013 року по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Юрія-Фарм» до ОСОБА_6 про стягнення
боргу за угодою про надання тимчасової
фінансової допомоги та зустрічним
позовом ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Юрія-Фарм» про стягнення моральної,
матеріальної шкоди та зобов'язання
вчинити дії.

Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Юрія-Фарм» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу
за угодою про надання тимчасової
фінансової допомоги (позички).

Посилаючись на те, що згідно п.6.1.
договору на підприємстві поряд з
іншими встановлено такий вид
соціально-трудової пільги як надання
позики.

ОСОБА_6 до виконавчого органу ТОВ
«Юрія-Фарм» 10 серпня 2009 року було
подано заяву про надання
безвідсоткової позики терміном на три
місяці у розмірі 20 000 грн. з
зобов'язанням повернення позики на
протязі трьох місяців, не пізніше 11
листопада 2009 року.

21 серпня 2009 року між позивачем та
Відповідачем, який на той час обіймав
посаду майстра дільниці бракеражу та
пакування виробничого департаменту
ТОВ "Юрія-Фарм" було укладено Угоду №6
про надання тимчасової фінансової
допомоги (позички) на період по 01.12.2010.
Відповідач отримав від позивача 20 000
грн. в порядку та на умовах визначених
укладеною угодою. Кошти були отримані
Відповідачем 21 серпня 2009 року, що
підтверджується видатковим касовим
ордером № 5318 від 21 серпня 2009 року.

Станом на 03 червня 2013 року
заборгованість у сумі 20 000 гривень 00
копійок відповідачем позивачу не
повернута. Відповідач ухиляється від
повернення отриманих коштів.

Тому ТОВ «Юрія-Фарм» змушене
звернутися з позовом в якому просить
стягнути з відповідача на користь ТОВ
«Юрія-Фарм» суму боргу за Угодою № 6 про
надання тимчасової фінансової
допомоги (позички) від 21 серпня 2010 року
у розмірі 20 000 грн.

ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ТОВ «Юрія-Фарм» про
стягнення моральної, матеріальної
шкоди та зобов'язання вчинити дії,
мотивуючи свої вимоги тим, що він
працював на посаді майстра дільниці
бракеражу та пакування виробничого
департаменту ТОВ «ЮРІЯ-ФАРМ».

Зазначив, що наказами відповідача від
12.07.2010 року та 19.07.2010 року він був
звільнений з займаної посади на
підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків з 19.07.2010 року. Середній
заробіток на час звільнення становив
8443,46 грн. на місяць.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської
області від 10.01.2011 року позивача було
поновлено на роботі на вказаній вище
посаді, стягнуто з відповідача
заборгованість по заробітній платі,
відпускним, оплаті листків
непрацездатності та середній
заробіток за час вимушеного прогулу на
загальну суму 62017,20 грн.

Вказував, що відповідач довгий час
затримував виконання рішення суду і
фактично поновив його лише 08.11.2011 року
(наказом генерального директора ТОВ
«ЮРІЯ-ФАРМ» № ЮФ/077/2-ОД від 08.11.2011 року),
а заробітну плату та інші нарахування
виплатив лише протягом листопада -
грудня 2011 року (25.11.2011 року - 3235 грн.,
17.12.2011 року-43907 грн. та 24.12.2011 року - 14874
грн.). В результаті невиконання
відповідачем рішення суду позивачу
була завдана значна матеріальна та
моральна шкода.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 25 листопада 2013 року позов
ТОВ «Юрія-Фарм» до ОСОБА_6 про стягнення
боргу за угодою про надання тимчасової
фінансової допомоги (позички) було
задоволено, зустрічний позов ОСОБА_6 до
ТОВ «Юрія-Фарм» про стягнення
моральної, матеріальної шкоди та
зобов'язання вчинити дії задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ТОВ «Юрія-Фарм» суму боргу за Угодою № 6
про надання тимчасової фінансової
допомоги (позички) від 21 серпня 2010 в
сумі 10 739,16 грн.. Стягнуто з ТОВ
«Юрія-Фарм» на користь ОСОБА_6
матеріальну шкоду в розмірі 40 992,97 грн..
Стягнуто з ТОВ «Юрія-Фарм» на користь
ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 5000 грн..
Зобов'язано ТОВ «Юрія-Фарм» сплатити
до Пенсійного фонду України страхові
внески за ОСОБА_6 за період з липня 2010
року по травень 2013 року виходячи із
середньомісячної заробітної плати
(середнього заробітку) в розмірі 8443,46
грн..

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25 листопада 2013 року змінити. В
частині відмові в стягненні
матеріальної шкоди в сумі 3016,75 грн.
скасувати. Стягнути з ТОВ «Юрія-Фарм»
на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в
сумі 3016,75 грн., судові витрати покласти
на відповідача.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«Юрія-Фарм» - Віноградов С.О. просить
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 25 листопада 2013 року
змінити. В частині задоволення
позовних вимог про стягнення з ТОВ
«Юрія-Фарм» на користь ОСОБА_6 грошових
коштів в сумі 6537,46 грн., грошових коштів
в сумі 34455,50 грн. та відшкодування
моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
ОСОБА_6 і його представника ОСОБА_7 про
задоволення поданої апеляційної
скарги останнього та безпідставність
апеляційних вимог представника ТОВ
«Юрія-Фарм» Віноградова С.О. та
останнього про задоволення його
апеляційної скарги і відмову у
задоволенні апеляційної скарги
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7
підлягає до відхилення, а апеляційна
скарга представника ТОВ «Юрія-Фарм» -
Віноградова С.О. підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підстави для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 серпня 2009
року ОСОБА_6 до виконавчого органу ТОВ
«Юрія-Фарм» було подано заяву про
надання безвідсоткової позики
терміном на три місяці у розмірі 20 000
грн. з зобов'язанням повернення позики
на протязі трьох місяців, не пізніше 11
листопада 2009 року.

21 серпня 2009 року між ТОВ
«Юрія-Фарм» та ОСОБА_6 було укладено
Угоду № 6 про надання тимчасової
фінансової допомоги (позички),
відповідно до умов якої відповідач
отримав від позивача 20 000 грн. в порядку
та на умовах визначених укладеною
угодою.

З матеріалів справи, а саме
касового ордера № 5318 вбачається, що
кошти ОСОБА_6 були отримані 21 серпня 2009
року.

Так, пунктом 3.2 вищезазначеної
угоди передбачено, що у разі звільнення
працівника з підприємства не повернута
ним сума утримується з нарахованих та
належних йому при звільненні коштів,
залишок неповернутої суми у разі
непогашення її з утриманих при
звільненні коштів, підлягає поверненню
у місячний строк з дня звільнення.

Наказами ТОВ «Юрія-Фарм» від 12
липня 2010 року та 19 липня 2010 року ОСОБА_6
був звільнений із займаної посади за п.
1 ст. 41 КЗпП України.

Судом встановлено, і дана
обставина підтверджена розрахунками
залишку заборгованості, що при
звільненні, у відповідності до п. 3.2
угоди з ОСОБА_6 було утримано грошові
кошти з нарахованих йому при
звільненні коштів і залишок
заборгованості неповернутих ОСОБА_6
коштів склав 10 739 грн. 16 коп..

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів законодавства.

Згідно до ст. 610 ЦК України
несплата боржником суми боргу
вважається порушенням зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з
висновком районного суду про те, що
ОСОБА_6 отримав кошти за договором
тимчасової фінансової допомоги
(позички). Сторони не спростували факту
отримання такої допомоги і ОСОБА_6
погодився в судовому засіданні з
залишком заборгованості. Посилання
ОСОБА_6 на ту обставину, що він в зв'язку
з втратою роботи і незаконними діями
щодо його не поновлення на роботі не в
змозі виплатити суму залишку
заборгованості не можуть бути взяті
колегією суддів до уваги, оскільки дана
обставина не передбачена взятими на
себе сторонами відповідними
зобов'язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що доводи ТОВ
«Юрія-Фарм» про порушення його права
щодо отримання заборгованості з ОСОБА_6
повністю підтверджені наявними
матеріалами справи та наданими
сторонами доказами, а тому їхній позов
підлягає до задоволення і підстав для
скасування рішення в цій частині в суді
апеляційної інстанції наведено не
було.

Що ж стосується рішення суду в частині
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_6, то колегія суддів вважає, що
районний суд помилково дійшов до
висновку про задоволення його позовних
вимог в частні стягнення з ТОВ
«Юрія-Фарм» на користь ОСОБА_6
матеріальної шкоди в розмірі 40 992,97 грн.,
та в частині зобов'язання ТОВ «Юрія
Фарм» сплатити до Пенсійного фонду
України страхові внески за ОСОБА_6 за
період з липня 2010 року по травень 2013
року виходячи із середньомісячної
заробітної плати (середнього
заробітку) в розмірі 8 443,46 грн..

Так, в судовому засіданні встановлено,
що спірні відносини, що склалися між
сторонами виникли з трудових
правовідносин, а тому регулюються
нормами КЗпП України. Суд першої
інстанції застосував до таких
правовідносин положення ст. 23 ЦК
України та положення ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Оскільки КЗпП України не передбачає
відшкодування матеріальної шкоди
(упущену вигоду) та зобов'язань
вчинювати відрахування до пенсійного
фонду з заначених по справі обставин,
тому відсутні правові підстави для
задоволення таких позовних вимог і в
цій частині рішення суду необхідно
скасвати та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в цій частині позовних вимог
ОСОБА_6.

Ст. 2371 КЗпП України передбачено
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом мопальної
шкоди

Відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається наведеним вище трудовим
законодавством.

Колегія суддів погоджується з
висновком районного суду про те, що
дійсно не виконання роботодавцем
рішень суду про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку на
користь ОСОБА_6 дійсно завдало
моральних страждань останньому і
оскільки КЗпП України передбачена
можливість такого відшкодування, тому
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що позовні вимоги потрібно в цій
частині задоволити.

Розмір відшкодування шкоди є
співвмірним, при визначенні розміру
моральної шкоди, районний суд
правильно врахував межі розумності та
справедливості, стан тяжкого
психологічного та нервового шоку,
психічні та моральні страждання,
негативні емоції та переживання, які
вимагали додаткових зусиль для
організації щоденного життя позивача.
З даним розміром відшкодування
моральної шкоди колегія суддів
погоджується і підстав для скасування
чи зміни в цій частині рішення суду не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 -відхилити.

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юрія-Фарм» -
Віноградова Сергія Олексійовича -
задовольниити частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 25 листопада 2013 року по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Юрія-Фарм» до ОСОБА_6 про стягнення
боргу за угодою про надання тимчасової
фінансової допомоги та зустрічним
позовом ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Юрія-Фарм» про стягнення моральної,
матеріальної шкоди та зобов'язання
вчинити дії скасувати в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юрія-Фарм» на
користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в
розмірі 40 992,97 грн., та в частині
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юрія Фарм» сплатити
до Пенсійного фонду України страхові
внески за ОСОБА_6 за період з липня 2010
року по травень 2013 року виходячи із
середньомісячної заробітної плати
(середнього заробітку) в розмірі 8 443,46
грн..

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий :

Судді :