Справа № 351/2700/13-ц
Провадження № 22-ц/779/297/2014
Головуючий у 1 інстанції Калиновський
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючої Горейко М.Д.

Суддів: Проскурніцького П.І.,
Ясеновенко Л.В.

Секретаря Драганчук У.М.

з участю представника відповідача ПАТ
«Державний Ощадний банк України»
Бойчука М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10008/093,
третя особа Відділ державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції про
виключення майна з акту опису й арешту
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 05
грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

21.10.2013 року ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10008/093,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, на стороні
відповідачів Відділ державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції про
виключення майна з акту опису й арешту
майна.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що з 23.08.1983 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
10.09.2013 року державним виконавцем
Пазинюк Н.В. при примусовому виконанні
виконавчого листа №2-657 від 26.11.2012 року
про стягнення з ОСОБА_4 в користь ВАТ
«Державний Ощадний банк України» боргу
в сумі 32193 грн. 40 коп. було описано та
накладено арешт на майно, яке було
придбано ними у шлюбі, а саме на:
семикамерну морозильну камеру
«Дельфа», холодильник «Норд», пральну
машину «Ардо», телевізор «Філіпс»,
телевізор «Гром», телевізор
«Універсал», меблевий гарнітур та
прихожу. Вартість описаного майна
складає 19900 грн. Оскільки дане майно
належить їм на праві спільної сумісної
власності подружжя, то просила
виключити вказане майно з акту опису й
арешту майна.

Рішенням Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 05
грудня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10008/093,
третя особа Відділ державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції про
виключення майна з акту опису й арешту
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що ухвалюючи
оскаржуване рішення, суд першої
інстанції зіслався на норми
матеріального права, які регулюють
відносини щодо спільного майна
подружжя, а також право співвласника
майна на звільнення з-під арешту його
частки майна, що підтверджує
підставність її позовних вимог.
Одночасно, суд не навів жодної норми,
яка б заперечувала її право вимагати
звільнення з-під арешту майна, яке є її
з ОСОБА_4 спільною сумісною власністю, а
тому рішення суду про відмову в
задоволенні її позову є
необґрунтованим.

Апелянт зазначає, що поза увагою суду
залишилась та обставина, що стягнення з
ОСОБА_4 проводиться як відшкодування
шкоди, заподіяної вчиненням ним
злочину, а не отримання ним кредиту, а
тому він може відповідати за даним
зобов'язанням виключно своїм майном.

З цих підстав апелянт просить рішення
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 05
грудня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким її позов задоволити.

У засідання апеляційного суду апелянт,
відповідач ОСОБА_4 та представник
третьої особи Відділу державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції не
з'явились, про час та день розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку. Причину неявки суду не
повідомили.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК
України колегія суддів ухвалила про
розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10008/093 в
судовому засіданні доводи апеляційної
скарги заперечив, просив її відхилити.
Рішення суду першої інстанції вважав
законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права у
вирішенні даного спору, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; чи
є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення
суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачкою не надано технічної
документації та паспортів товару, за
допомогою яких можливо ідентифікувати
майно з метою визначення його
належності конкретній особі, а також
встановлення дати випуску, дати
реалізації та інших обставин,
достатніх для визнання позивачкою
оспорюваного права власності на майно.

Колегія суддів з таким висновком суду
не погоджується з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та
вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 23.07.1983 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
що підтверджується копією свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від
23.07.1983 року (а.с. 8).

Згідно рішення колегії суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 30.10.2012 року з ОСОБА_4 на
користь ВАТ «Державний Ощадний банк
України» стягнуто збитки, заподіяні
злочином, в сумі 32193 грн. 40 коп. (а.с. 25-27).

З акта опису й арешту майна від 10.09.2013
року слідує, що державний виконавець
Пазинюк Н.В. при примусовому виконанні
виконавчого листа №2-657, виданого 26.11.2012
року Снятинським районним судом
(виконавче провадження №35500861), у
присутності дружини боржника ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 описала та наклала арешт на таке
майно: семикамерну морозильну камеру
«Дельфа» (3000 грн.), холодильник «Норд»
(2800 грн.), пральну машину «Ардо» (1500 грн.),
телевізор «Філіпс» (1800 грн.), телевізор
«Гром» (1600 грн. ), телевізор «Універсал»
(1200 грн.), меблевий гарнітур (5000 грн.) та
прихожу (3000 грн.). Усього майна описано
на суму 19900 грн. (а.с. 4-7).

В силу дії ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

За приписами ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Положеннями ч. 1 ст. 73 СК України
передбачено, що за зобов'язаннями
одного з подружжя стягнення може бути
накладено лише на його особисте майно і
на частку у праві спільної сумісної
власності подружжя, яка виділена йому в
натурі.

З акта опису й арешту майна від 10.09.2013
року вбачається, що виконавчі дії щодо
опису та накладення арешту на майно
боржника ОСОБА_4 здійснені державним
виконавцем Пазинюк Н.В. саме за місцем
проживання сторін в будинку АДРЕСА_1.

Оскільки сторони з 23.07.1983 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
то наявні підстави вважати, що описане
та арештоване майно є спільним
сумісним майном подружжя ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване
рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_3, суд першої інстанції не
врахував тієї обставини, що описане та
арештоване майно згідно акту опису й
арешту майна від 10.09.2013 року перебуває у
спільній сумісній власності подружжя
ОСОБА_4, частки подружжя у якому є
рівними, а тому помилково дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалене
з неправильним застосуванням норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права, що в силу дії п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення, то
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 05
грудня 2013 року підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3

З урахуванням принципу рівності часток
у спільному сумісному майні подружжя
та виходячи з наведеної в акті опису й
арешту майна оцінки описаного та
арештованого майна, яка складає 19900
грн., то звільненню з-під арешту та
виключенню з акта опису й арешту майна
підлягає холодильник «Норд» білого
кольору з морозильною камерою в
робочому стані, оцінка якого становить
2800 грн., пральна машина автомат «Ардо»
білого кольору в робочому стані, оцінка
якої становить 2800 грн., та меблевий
гарнітур темно-коричневого кольору,
який складається з п'яти частин та
журнального столика і двох м'яких
крісел, оцінка якого становить 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 05
грудня 2013 року скасувати, ухваливши
нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Державний
Ощадний банк України» в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10008/093,
третя особа Відділ державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції про
виключення майна з акту опису й арешту
задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту та виключити з
акта опису й арешту майна від 10.09.2013
року, складеного державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Пазинюк Н.В. по виконавчому
провадженні №35500861, холодильник «Норд»
білого кольору з морозильною камерою в
робочому стані, оцінка якого становить
2800 грн., пральну машину автомат «Ардо»
білого кольору в робочому стані, оцінка
якої становить 2800 грн., та меблевий
гарнітур темно-коричневого кольору,
який складається з п'яти частин та
журнального столика і двох м'яких
крісел, оцінка якого становить 5000 грн.,
які належать ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності подружжя.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Проскурніцький П.І.

Ясеновенко Л.В.