Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-303/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць
О.С., Якухно О.М.

секретаря Ходаківської
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" (далі ТОВ „Кредитні
ініціативи") до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ТОВ „Кредитні
ініціативи", ОСОБА_1 про визнання
договору поруки припиненим

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 08 листопада 2013 року

встановила:

У грудні 2010 року ПАТ „Сведбанк"
звернулося з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та просило стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 82 827,20 доларів США, що
еквівалентно 657 482,31 грн., 91 515,14 грн.
пені та судові витрати. В обґрунтування
вимог позивач зазначав, що 04.08.2008 року
між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №0501/0808/71-169,
згідно з яким позичальник отримала
кредит на придбання нерухомого майна в
розмірі 75 000,00 дол. США на строк з 04.08.2008
року по 03.08.2033 року включно зі сплатою
11,9 % річних за весь строк фактичного
користування кредитом, зобов'язавшись
забезпечити своєчасне повернення
кредиту та сплачувати нараховані
проценти за користування ним. З метою
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
04.08.2008 року між ПАТ „Сведбанк" та
ОСОБА_2, ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3
укладено договори поруки № 0501/0808/71-169-Р-1
та №0501/0808/71-169-Р-2 відповідно.
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним
чином зобов'язання за кредитним
договором не виконала, просив позов
задовольнити.

31.05.2012 року ОСОБА_2 звернувся з
зустрічним позовом до ПАТ „Сведбанк",
ОСОБА_1 та просив визнати договір
поруки № 0501/0808/71-169-Р-1 від 04.08.2008 року
припиненим. В обґрунтування вимог
зазначав, що 04.08.2008 року між ним, ОСОБА_1
та ПАТ „Сведбанк" укладено договір
поруки, за умовами якого він
зобов'язався перед банком за своєчасне
та повне виконання позичальником
ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним
договором №0501/0808/71-169 від 04 серпня 2008
року. 07.09.09 року він отримав від ПАТ
„Сведбанк" повідомлення про зміну умов
вказаного кредитного договору,
зокрема, про дострокове повернення
кредиту та визначив строк виконання
зобов'язання в повному обсязі 12 вересня
2009 року. Оскільки банк звернувся з
позовом до суду лише 20.11.2010 року, тобто з
порушенням шестимісячного строку від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання, вважав що
договір поруки є припиненим з 12.03.2010
року відповідно до вимог ст.559 ЦК
України.

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 22.08.2013 року до участі в
справі залучено товариство з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" в якості правонаступника
позивача публічного акціонерного
товариства „Сведбанк".

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 08 листопада 2013 року позов
ТОВ „Кредитні ініціативи" задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
„Кредитні ініціативи" заборгованість
за кредитним договором в розмірі 82
827,20 доларів США, що еквівалентно 657 482,
31 грн., 91 515,14 грн. пені та 1 820,00 грн.
витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ
«Кредитні ініціативи», ОСОБА_1 про
визнання договору поруки припиненим
задоволено.

Визнано припиненим договір
поруки №0501/0808/71-169-Р-1 від 04.08.2008 року,
укладений між ПАТ „Сведбанк", ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ „Кредитні
ініціативи", ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
по 53,65 грн. з кожного витрат, пов'язаних
з оплатою судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення змінити, в задоволенні
позовних вимог ТОВ „Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_1 відмовити. В
іншій частині просить рішення залишити
без змін. Апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, 04.08.2008 року між ВАТ
„Сведбанк", правонаступником якого є
ПАТ Сведбанк", та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №0501/0808/71-69, за
умовами якого банк зобов'язався надати
ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді кредиту
у розмірі 75 000,00 дол. на придбання
нерухомого майна на строк з 04 серпня 2008
року по 03 серпня 2033 року включно зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь
строк фактичного користування
кредитом.

За п.3.1 договору ОСОБА_1
зобов'язалася здійснювати погашення
заборгованості за кредитом через касу
банку згідно з Додатком №1, що є
невід'ємною частиною кредитного
договору.

Згідно з п. 3.9 кредитного договору
якщо позичальник порушує строки
платежів, встановлені п.3.1. цього
договору, банк має право вимагати
дострокового повернення кредиту та
сплати процентів, а позичальник
зобов'язаний виконати зазначені
зобов'язання в порядку, передбаченому
цим пунктом цього договору (а.с.15-21).

З метою забезпечення виконання
позичальником умов кредитного
договору, 04 серпня 2008 року між ВАТ
„Сведбанк" та ОСОБА_3, ОСОБА_1 , а також
між ВАТ „Сведбанк" та ОСОБА_2, ОСОБА_1
укладено договори поруки, за умовами
яких поручителі ОСОБА_3, ОСОБА_2 несуть
солідарну відповідальність з
позичальником перед банком за
виконання позичальником умов
Основного зобов'язання усім належним
їм майном та грошовими коштами.

09 лютого 2009 року між ВАТ
„Сведбанк" та ОСОБА_1 укладено договір
про внесення змін до кредитного
договору №0501/0808/71-69 від 04.08.2008 року,
згідно з яким позичальник зобов'язався
здійснювати погашення заборгованості
за кредитом згідно з Додатком №2, що є
невід'ємною частиною цього договору. З
моменту підписання цього договору
Додаток №1 до кредитного договору
вважається таким, що втратив чинність.
Всі інші умови кредитного договору
залишаються без змін.

Свої зобов'язання за кредитним
договором банк виконав.

ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не
виконувала.

За вихідним №1552 від 02.09.2009 року
банком на адресу позичальника ОСОБА_1,
поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 направлено
повідомлення про наявність
простроченої заборгованості
позичальника перед банком за кредитним
договором, яка станом на 02.09.2009 року
становить 4142,09 дол. США 09 цент., зокрема,
прострочена заборгованість за
кредитом - 251,00 дол. США; прострочена
заборгованість за відсотками - 3650,87 дол.
США; пеня за несвоєчасне погашення
кредиту в сумі 240,22 дол. США. та обов'язок
достроково у повному обсязі у 30-денний
строк з дня отримання цього листа
погасити заборгованість за кредитним
договором, яка станом на 12.09.2009 року
становитиме 78417,46 дол. США (а.с.24).

Вимоги банку про дострокове
погашення кредитної заборгованості
ОСОБА_1 та поручителі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
виконали.

Станом на 29.11.2010 року
заборгованість по кредитному договору
становила 82827,14 дол. США та 91515,14 грн., в
тому числі:

- заборгованість по кредиту - 73478,05
дол. США;

- заборгованість по відсотках -
9350,15 дол. США;

- пеня за порушення строків
погашення кредиту та відсотків
становить 91515,14 грн., про що свідчить
розрахунок банку (а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст.37 ЦПК України
у разі смерті фізичної особи,
припинення юридичної особи заміни
кредитора чи боржника у зобов'язанні, а
також в інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір, суд
залучає до участі у справі
правонаступника відповідної сторони
або третьої особи на будь-якій стадії
цивільного процесу.

Залучаючи до участі у справі ТОВ
„Кредитні ініціативи" в якості
правонаступника позивача ПАТ
„Сведбанк" та стягуючи з ОСОБА_1 на
користь товариства заборгованість за
кредитним договором, суд першої
інстанції виходив з того, що згідно з
договором факторингу №15 від 28.11.2012
року, укладеним між ПАТ „Сведбанк" та
ТОВ „Факторингова компанія „Вектор
Плюс" та згідно з договором
факторингу від 28.11.2012 року, укладеним
між ТОВ „Факторингова компанія
„Вектор Плюс" та ТОВ „Кредитні
ініціативи", витягів з реєстру
заборгованостей боржників до
договорів факторингу і акту
прийому-передачі реєстру
заборгованостей боржників від 28.11.2012
року, відбулася передача прав грошової
вимоги за кредитним договором
№0501/0808/71-169 від 04.08.2008 року, укладеним
між ПАТ „Сведбанк" та ОСОБА_1 та вважав,
що ТОВ „Кредитні ініціативи" є новим
кредитором у зобов'язанні з правом
грошової вимоги до відповідачів.

Проте погодитися з таким
висновком суду не можна, виходячи з
наступного.

За положеннями ч.1, ч.2 ст.64 ЦПК
України письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Письмові докази, як правило
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

На підтвердження вимог про
процесуальне правонаступництво суду
надано ксерокопію договору факторингу
№15 від 28.11.2012 року, укладеного між ПАТ
„Сведбанк" та ТОВ „Факторингова
компанія „Вектор Плюс", яка містить
першу, другу, четверту, п'яту та
двадцять восьму сторінки договору та
витяг з реєстру заборгованостей
боржників до цього договору, де
зазначено кредитний договір
№0501/0808/71-169, стороною в якому є ОСОБА_1.
Дата укладення договору, сума
заборгованості за договором у витягу
не зазначена.

Суду також надана ксерокопія
договору факторингу від 28.11.2012 року,
укладеного між ТОВ „Факторингова
компанія „Вектор Плюс" та ТОВ
„Кредитні ініціативи", ксерокопія акту
прийому-передачі реєстру
заборгованостей боржників за
договором про надання факторингу від
28.11.2012 року.

Разом з тим, доказів на
підтвердження передачі права грошової
вимоги до ТОВ „Кредитні ініціативи"
відносно позичальника ОСОБА_1 за
вказаним договором факторингу суду не
надано.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції було задоволено клопотання
представника апелянта про
витребування оригіналів
вищезазначених договорів факторингу
та витягів з реєстру заборгованостей
боржників на підтвердження передачі
права грошової вимоги відносно
позичальника ОСОБА_1 із зазначенням
суми заборгованості.

Проте ухвала суду не виконана. Від
представника ТОВ „Кредитні
ініціативи" до суду надійшла заява, у
якій він зазначає, що оригінали
договорів факторингу, які вимагає суд,
знаходяться в директора ТОВ „Кредитні
ініціативи" Конька А.О. і їх
представлення в судове засідання
апеляційного суду Житомирської
області є неможливим.

За таких обставин, коли суду не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження отримання ТОВ
„Кредитні ініціативи" права грошової
вимоги до боржника ПАТ „Сведбанк"
ОСОБА_1, підстав для стягнення з
позичальника на користь ТОВ „Кредитні
ініціативи" заборгованості за
кредитним договором № 0501/0808/71-169 від
04.08.2008 року у суду першої інстанції не
було.

З огляду на те, що судом першої
інстанції допущено порушення вимог
ст.64, ч.1 ст.37 ЦПК України, що призвело до
неправильного вирішення спору, рішення
суду в частині задоволення вимог ТОВ
„Кредитні ініціативи" відповідно до
п.2, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням у цій частині
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Рішення суду в частині зустрічних
вимог ОСОБА_2 сторонами не оспорюється,
а тому його законність та
обґрунтованість колегією суддів не
перевіряється.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 08 листопада 2013
року в частині задоволення позовних
вимог товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 відмовити за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: