АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/6194/13-ц 22-ц/774/101/К/14
Справа № 211/6194/13-ц
Головуючий в І інстанції
№ 22-ц/774/101/К/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Соколан
Н.О.,

суддів: - Бондар Я.М., Зубакової
В.П.,

при секретарі: - Бевзі М. О.

за участю: позивача ОСОБА_5

та її представника ОСОБА_6,

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 18 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_5,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_8 до
ОСОБА_7, треті особи: Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна
контора № 45», орган опіки та піклування
виконавчого комітету Довгинцівської
районної у місті ради, про визначення
порядку користування житловим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач ОСОБА_5
звернулась до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_7 про встановлення
порядку користування власністю
квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх вимог зазначила, що спірна
квартира придбана в період шлюбу, маючи
спільну дитину, сина ОСОБА_8, 2004 року
народження,після розірвання шлюбу,
сторони не можуть прийти до згоди в
користуванні квартирою, та просила
стягнути з неї на користь відповідача
грошову компенсацію як різницю від
ідеальної частки після поділу
квартири.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_5, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про
визначення порядку користування
житловим приміщенням та стягнення з
неї на користь відповідача грошову
компенсацію як різницю від ідеальної
частки після поділу квартири
задоволенні частково: визначено
порядок користування житловим
приміщенням, в іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_7
ставить питання про зміну рішення суду
в частині розподілу судових витрат на
правову допомогу, стягнувши їх
пропорційно зі сторін по 1100 гривень.
Вважає, що суд першої інстанції
безпідставно стягнув з нього судові
витрати в повному обсязі, оскільки
позовні вимоги задоволені частково.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

При вирішенні спору судом встановлено,
що сторони зареєстрували шлюб 23 квітня
2004 року, який рішенням Довгинцівського
районного суду від 07 грудня 2012 року
розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час шлюбу сторони на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
26 червня 2007 року придбали трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка складається із
трьох кімнат житловою площею 39,2 кв. м.,
загальна площа 66,08 кв. м. та знаходиться
на шостому поверсі дев'ятиповерхового
житлового будинку. Вказана квартира
належить ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на праві
спільної часткової власності по 12
частині квартири кожному.

Частково задовольняючи позовні вимоги
про визначення порядку користування
квартирою, суд першої інстанції
стягнув з відповідача на користь
позивача судовий збір у сумі 114,70 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 2200
грн. Колегія суддів не погоджується з
таким висновком з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Згідно ч. 3 цієї ж статті, до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати на правову
допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Витрати позивача на правову
допомогу, надану її представником
ОСОБА_6, склали 2200 грн., що
підтверджується відповідною
квитанцією прибуткового касового
ордеру (а.с. 15).

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, визначаючи розмір
судових витрат на правову допомогу,
правильно виходив з положень Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» від
27.04.2006 р. № 590.(надалі Постанова).

Згідно з вказано Постановою
витрати, пов'язані з правовою допомогою
сторони, на користь якої ухвалено
судове рішення, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, не можуть
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40% розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.
Витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за їх місцезнаходженням та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи, не можуть
перевищувати 50 % розміру мінімальної
заробітної плати за сукупність дій,
необхідних для розгляду справи.

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 88
ЦПК, відшкодував з відповідача
понесені ОСОБА_5 витрати на правову
допомогу в повному обсязі, хоча
рішенням суду її вимоги задоволені
частково.

З огляду на наведене із урахуванням
того, що при розгляді справи, суд зробив
висновки, які не відповідають
обставинам справи , колегія суддів
приходить до висновку, що на підставі
пункту 3 частини 1 статті 309 ЦПК України
рішення суду першої інстанції в
частині розподілу витрат на правову
допомогу підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про зменшення розміру цих
витрат, що підлягають стягненню з
відповідача, з 2200 грн. до 1100 грн.

В іншій частині рішення суду не
оскаржено, тому підлягає залишенню без
змін.

Керуючись ст.,ст.303, 307, 309, 313,314, 316
ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2013
року в частині стягнення судових
витрат на правову допомогу змінити,
зменшивши розмір стягнених судових
витрат на правову допомогу з 2200 гривень
до 1100 гривень.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: