У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2014 року суддя Пролетарського
районного суду міста Донецька
Майданніков О.І., розглянувши матеріали
заяви Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донецькміськтепломережа», боржники:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2014 року заявник звернувся до суду із
заявою, в якій просить видати судовий
наказ про стягнення з боржників в
солідарному порядку заборгованості за
опалення та гаряче водопостачання в
розмірі3102,86 грн. та судовий збір 121,80
грн., а разом 3224,66 грн.. При цьому з
розшифровки рахунку по оплаті за
електричну енергію згідно тарифів (а. с.
5-6) вбачається, що вищевказана
заборгованість виникла в період з
01.07.2009 року по 01.02.2014 року.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Приймаючи до
уваги той факт, що заявник звернувся до
суду з вказаною заявою 20.02.2014 року, а
саме після спливу строку позовної
давності в частині стягнення
заборгованості за період до січня 2011
року, вбачається спір про право, який
належить вирішенню у позовному
провадженні.

Відповідно до ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження» ЦПК не
передбачає можливості часткового
задоволення заяви про видачу судового
наказу, оскільки він видається лише за
умови безспірності вимог. Таким чином,
постановити ухвалу про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу лише в частині вимог про
стягнення заборгованості за період до
січня 2011 року є неможливим.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
наявність спору про право є підставою
для відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу.

Таким чином, суд вважає за необхідне
відмовити у прийнятті заяви
Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донецькміськтепломережа», боржники:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Одночасно заявнику слід роз'яснити, що
відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України
відмова в прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник в цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у
разі відмови в прийнятті заяви про
видачу судового наказу внесена сума
судового збору стягувачу не
повертається. У випадку пред'явлення
стягувачем позову до боржника у
порядку позовного провадження сума
судового збору, сплаченого за подання
заяви про видачу судового наказу,
зараховується до суми судового збору,
встановленої за позовну заяву.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 257 ЦК України та ст. ст. 99, 100, 101 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті Комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради
«Донецькміськтепломережа», боржники:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у зв'язку
з наявністю спору про право.

Ухвала може бути оскаржена повністю
або частково до апеляційного суду
Донецької області через Пролетарський
районний суд міста Донецька.
Апеляційна скарга подається у
письмовій формі протягом п'яти днів зі
дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)
О.І. Майданніков