АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/585/14
Головуючий 1 інст.: Яценко Є.І.
Справа № 620/392/13-ц
Категорія: «договірні правовідносини»
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі: Руссу К.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Зачепилівського районного
суду Харківської області від 12
листопада 2013 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Новий Сад» до ОСОБА_1
про визнання договору оренди земельної
ділянки продовженим, -

встановила:

У квітні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Новий
сад» (ТОВ «Новий сад») звернулося до
суду з позовом, мотивуючи який
зазначило, що 11 січня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено, а 04
березня 2008 року зареєстровано в
Зачепилівському районному відділі
Харківської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» Харківської
області, договір оренди, відповідно до
умов якого ОСОБА_1 передала, а ТОВ
«Новий Сад» прийняло у платне
користування строком на п'ять років
земельну ділянку загальною площею 6,0003
га, яка знаходиться на території
Бердянської сільської ради
Зачепілівського району Харківської
області. Посилаючись на те, що після
закінчення строку договору оренди ТОВ
«Новий Сад» продовжує користуватися
земельною ділянкою, письмових
заперечень з цього приводу від
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору не
надходило, позивач просив на підставі
ст. 33 Закону України «Про оренду землі»
визнати укладений між 11 січня 2008 року
сторонами договір оренди поновленим
на той самий строк і на тих самих
умовах, які були ним передбачені.

Рішенням Зачепилівського районного
суду Харківської області від 12
листопада 2013 року позов задоволено.
Поновлено строк дії укладеного 11 січня
2008 року між ТОВ «Новий Сад» та ОСОБА_1
договору оренди землі до 04 березня 2018
року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні заявленого ТОВ «Новий
Сад» позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що після
закінчення строку дії укладеного 11
січня 2008 року між сторонами по справі
договору оренди, орендар - ТОВ «Новий
сад» продовжував користуватися
земельною ділянкою, ОСОБА_1, як
орендодавець, протягом одного місяця
після закінчення строку договору
письмових заперечень щодо продовження
орендних правовідносин не направила, а
тому наявні передбачені ст. 33 «Про
оренду землі» від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV
(Закон N 161-XIV) підстави вважати договір
оренди поновленим на той самий строк та
на тих самих умовах, які були ним
передбачені.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 063520 від 09 січня 2008 року ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 6,0003
га, яка знаходиться на території
Бердянської сільської ради
Зачепілівського району Харківської
області.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Як убачається із матеріалів справи, 11
січня 2008 року між ТОВ «Новий Сад» та
ОСОБА_1 було укладено договір оренди
належної останній земельної ділянки,
який 04 березня 2008 року було
зареєстровано в Зачепилівському
районному відділі Харківської
регіональної філії Державного
підприємства «Центр Державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах» Харківської області.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ч. 1 ст. 651 ЦК).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК).

Пунктом 3.1 вказаного договору сторони
визначили, що договір укладено строком
на 5 років, починаючи з дати його
державної реєстрації, а п. 14.4 сторони
погодили, що дія договору припиняється
у разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Разом з тим, відповідно до п. 3.4 договору
оренди землі у разі, якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди і за відсутності
протягом одного місяця після
закінчення строку договору
заперечень орендодавця, він підлягає
поновленню на той самий строк і на тих
самих умовах, що були передбачені цим
договором.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» від 6 жовтня 1998 року
N 161-XIV в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі,
орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності).

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк
в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до
договору оренди землі може бути
оскаржено в суді.

Таким чином, системний аналіз положень
ст. 33 Закону № 161-XIV свідчить про те, що
реалізація передбаченого вказаною
нормою права на поновлення договору
залежить від виконання сторонами
певних умов, зокрема: продовження
орендарем користування земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, відсутності протягом
одного місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору та обов'язкового
укладення між ними додаткової угоди.

Як убачається із матеріалів справи, 25
та 27 лютого 2013 року ОСОБА_1 було
направлено на адресу ТОВ «Новий Сад»
листи, в яких відповідачка повідомила
про своє небажання продовжувати
орендні правовідносини. Вказані листи
було отримано позивачем відповідно 01
та 02 березня 2013 року, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень.

Крім того, 04 березня 2013 року ОСОБА_1
звернулась до відділу
Держземагентства у Зачепилівському
районі Харківської області із заявою з
проханням не реєструвати договір
оренди належної їй земельної ділянки.

Додаткової угоди, наявність якої
відповідно до ст. 33 Закону № 161-XIV для
поновлення укладеного раніше договору
оренди земельної діялнки є
обов'язковим, укладено не було,
будь-яких доказів направлення
відповідачці її проекту, ТОВ «Новий
Сад» не надано.

Згідно зі ст. 78 Земельного кодексу
України право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.

За приписами ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 90 Земельного кодексу
України власники земельних ділянок,
зокрема мають право: продавати або
іншим шляхом відчужувати земельну
ділянку, передавати її в оренду,
заставу, спадщину, самостійно
господарювати на землі.

Оскільки головним елементом угоди
(правочину) є вільне волевиявлення та
його відповідність внутрішній волі
сторін, які спрямовані на настання
певних наслідків, то встановивши, що
відповідачкою було вчинено дії, які
свідчать про відсутність у неї, як
власника земельної ділянки,
внутрішньої волі на продовження
орендних відносин, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про наявність передбачених ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» підстав для
визнання укладеного між сторонами 11
січня 2008 року договору оренди
земельної ділянки поновленим.

За таких обставин апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції - скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні заявленого «Новий Сад»
позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зачепилівського районного
суду Харківської області від 12
листопада 2013 року скасувати, ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Новий
Сад» до ОСОБА_1 про визнання укладеного
між сторонами 11 січня 2008 року договору
оренди земельної ділянки продовженим -
відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Новий Сад» на
користь ОСОБА_1 сплачений нею за
подання апеляційної скарги судовий
збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий

Судді