Справа № 136/2518/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" лютого 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про присудження аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Липовецького
районного суду Вінницької області із
позовом до ОСОБА_2 про присудження
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання,
обґрунтовуючи підставність своїх
позовних вимог наступним чином.

З відповідачем по справі вона, ОСОБА_1,
перебувала у зареєстрованому шлюбі,
від якого вони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними було
припинено шляхом його розірвання 27.11.2006
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Липовецького РУЮ
Вінницької області. Дочка, на даний час,
проживає разом з нею, ОСОБА_1, та
знаходиться на її утриманні. До
досягнення повноліття відповідач
сплачував аліменти на утримання дочки.
Однак зараз їх спільна із відповідачем
дитина продовжує навчання у
Вінницькому національному аграрному
університеті на контрактній денній
формі навчання на
фінансово-економічному факультеті,
термін навчання становить 4 роки, тобто
з 01.09.2013 року по 01.09.2017 року, а відтак
потребує матеріальної допомоги від
батька, оскільки ніде не працює.
Позивачка сама не спроможна належним
чином фінансово підтримувати дочку під
час її навчання. Відповідач є фінансово
спроможним сплачувати аліменти,
оскільки працює вчителем в
Іваньківській середній
загальноосвітній школі 1-3 ст., отримує
заробітну плату, інших аліментних
зобов'язань не має, а отже може надавати
дочці матеріальну допомогу, однак
добровільно своїх батьківських
обов'язків не виконує. Договір про
добровільну сплату на утримання їх
спільної із відповідачем дитини між
ними не укладався. Тому позивачка
просила суд присудити із ОСОБА_2, на її,
ОСОБА_1 користь аліменти, у зв'язку із
навчанням дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
Вінницькому національному аграрному
університеті - в розмірі 1/3 частки від
заробітку (доходу) відповідача,
щомісячно, починаюча стягнення від дня
пред'явлення позову і до 01.09.2017 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала з підстав, що
наведені у позовній заяві, просила суд
позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, свою
позицію він аргументував у письмовому
запереченні, що надав через канцелярію
суду, відповідно до якого зазначив, що
доводи позивача наведені нею у
позовній заяві вважає не
обґрунтованими та не повністю
законними, а позовні вимоги такими, що
не підлягають до задоволення в частині
розміру аліментів.

Так, згідно свідоцтва про народження
серія НОМЕР_1, він, ОСОБА_2, дійсно є
батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
народилась, перебуваючи у шлюбі із
позивачем.

Після розірвання шлюбу із позивачем,
він створив нову сім'ю із ОСОБА_6, з якою
проживаю у незареєстрованому шлюбі
понад 10 років у належному новій дружині
домоволодінні, що вказує на
відсутність у нього нерухомості. Від
спільного із ОСОБА_6 проживання у них
народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11.
Згідно діагнозу лікарів, син ОСОБА_7
хворіє на бронхіальну астму, а відтак
регулярно потрібно підтримувати його
стан здоров'я шляхом реабілітації в
обласних та районних лікарнях, що
потребує додаткових матеріальних
витрат та потреби заощаджувати гроші
та економити на найнеобхіднішому для
сім'ї. Факт того, що дитина хворіє
підтверджується довідкою виданою КЗ
«Центру первинної медико-санітарної
допомоги» Липовецької районної ради
Вінницької області від 20.12.2013 року, де
зазначено, що ОСОБА_7, часто хворіє та
потребує постійного медикаментозного
лікування.

Крім цього, разом з ними проживає дочка
його співмешканки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Тобто його сім'я складає чотири члени
родини, які щодня потребують витрат на
їх утримання, зокрема: харчування,
сплату комунальних платежів, придбання
одягу для усіх членів родини, витрат
пов'язаних із проходженням навчання
неповнолітніх дітей у школі, їх
фізичний та духовний розвиток.

Він, ОСОБА_2, дійсно працює вчителем
Іваньківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та
отримує регулярно щомісячно заробітну
плату, яка після утримання обов'язкових
платежів в середньому на один місяць
склала 1 810,48 грн. Дружина ОСОБА_6 працює
двірником на 0,5 ставки та отримує
заробітну плату в розмірі 500 гривень.
Зрештою, дохід його сім'ї становить 2 300
гривень на місяць на всіх членів сім'ї,
у той час як розмір прожиткового
мінімуму на їх сім'ю мав би складати 4 238
грн. на місяць (972 грн. (розмір
прожиткового мінімуму на дитину від 6
до 18 років) х 2 дітей та 1 147 (розмір
прожиткового мінімуму на працездатну
особу) х 2 повнолітніх осіб), що більш як
у двічі менше.

Також звернув увагу суду, що має матір,
яка є непрацездатною, часто також
хворіє, перенесла кілька інфарктів та
потребує постійного стороннього
догляду та матеріальних витрат, який
він, як син, який безпосередньо
проживає в населеному пункті поряд з
матір'ю в с. Іванька, змушений їй
надавати.

Тому в запереченні відповідач
стверджує, що він не має достатньої
можливості забезпечувати свою
повнолітню доньку ОСОБА_4 у розмірі 1/3
частки від заробітку (доходу)
щомісячно, які просить позивачка
стягувати з нього з дня пред'явлення
позову та до 01.09.2017 року.

Крім цього зазначив, що аліментний
обов'язок матері, батька не
пов'язується з їхньою працездатністю, а
лише з їх матеріальним станом.
Обов'язок матері, батька утримувати
повнолітніх дочку, сина - це
індивідуальний обов'язок кожного з них,
а не єдиний солідарний обов'язок, тому
сума грошей належних для утримання їх
спільної дитини має визначатись з
кожного з них окремо.

Також зазначив, що позивачка - ОСОБА_1,
дійсно проживає у селі Іванька
Липовецького району та до складу її
сім'ї входять: їх спільна донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ще двоє синів: ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8,
про це зазначено у довідці сільської
ради, проте не зазначено, що позивачка
проживає також із співмешканцем
ОСОБА_11, біологічним батьком сина
ОСОБА_11 вже більш як чотири роки, вони
мають бізнес, мають чотири, а не два
земельні паї, за які отримують дохід,
позивачка отримує державну допомогу як
мати одиначка на обох неповнолітніх
дітей. Також показником достатнього
матеріального забезпечення позивача є
те, що їй у спадок дістався житловий
будинок, в якому на даний час
проводиться євроремонт.

Разом з цим, зупинив увагу суду на тому,
що аліменти на повнолітню дочку чи сина
можуть бути присуджені щомісячно,
проте законодавцем передбачено, що
такі стягнення проводяться без
урахування часу канікул, якщо дитина
навчається на денній формі навчання.

Разом з цим, усвідомлюючи свій
батьківський обов'язок щодо утримання
своєї дитини, він щоразу надає їй
матеріальну допомогу у вигляді
грошових коштів без будь - якого
рішення суду, а тому розуміючи
необхідність надавати позивачці
матеріальну допомогу на утримання
доньки, в даний час згоден регулярно
сплачувати аліменти на її утримання в
розмірі 1/12 частини від усіх видів
заробітку (доходу), щомісячно без
урахування часу канікул, оскільки така
сума дасть можливість йому надавати
необхідну допомогу решті його чотирьом
утриманцям, лікувати сина і утримувати
себе, своєчасно сплачувати комунальні
платежі, та задовольняти
найнеобхідніші життєві потреби.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
цивільної справи, повно з'ясувавши
обставини справи, оцінивши усі зібрані
у справі докази в їх сукупності, дійшов
до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з огляду на
таке.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із свідоцтва про
народження серія НОМЕР_1, батьками
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батьком - ОСОБА_2,
матір'ю - ОСОБА_1. Сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
припинено шляхом його розірвання 27
листопада 2006 року, на що вказує
свідоцтво про розірвання шлюбу, яке
видане Відділом реєстрації актів
цивільного стану Липовецького РУЮ
Вінницької області, про що було
зроблено актовий запис за №121. Як
вбачається із довідки виданої
виконавчим комітетом Іваньківської
сільської ради Липовецького району
Вінницької області від 04.11.2013 року за
№02-18/117, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно
проживає біля матері ОСОБА_1 Окрім
ОСОБА_4, до складу сім'ї позивача ОСОБА_1
входять також син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9,
син ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8, що доведено
довідками сільської ради від 04.11.2013
року за №02-18/116. ОСОБА_4, являється
студенткою першого курсу денної
контрактної форми навчання фінансово -
економічного факультету навчально -
наукового інституту аграрної
економіки Вінницького національного
аграрного університету, з терміном
навчання 4 роки, на що вказує довідка
видана Вінницьким національним
аграрним університетом від 06.11.2013 року
за №269. В підтвердження факту навчання
ОСОБА_4 у Вінницькому національному
аграрному університеті, позивачем
надано також договір про навчання
№01713д-ІСУ, де замовником зазначено
ОСОБА_1, предметом даного договору
вказано освітню послугу на підготовку
ОСОБА_4, як спеціаліста за напрямком
"Економічна кібернетика", дата
зарахування з 01.09.2013 року, форма
навчання - денна, плата за навчання
сторонами договору узгоджена в розмірі
28 000 гривень.

Отже судом встановлено, що
правовідносини, що виникли між
сторонами є сімейними, а відтак
регулюються відповідними положеннями
Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до положень,
передбачених ст.198, 199 СК України, батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, які потребують матеріальної
допомоги, до досягнення двадцяти трьох
років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Із здобутих у справі доказів судом
встановлено, що ОСОБА_4, є студенткою
ВНЗ і проживає з матір'ю, яка є
позивачем у справі, відтак позивачка
має право на звернення до суду із даним
позовом.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", Верховний Суд
України висловив наступну правову
позицію, що обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Здобуті у справі докази свідчать про
те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжує
навчатися після досягнення повноліття
у ВНЗ на денній контрактній формі
навчання, стипендії не отримує, про що
свідчить довідка про доходи, що видана
Вінницьким національним аграрним
університетом, відтак слід дійти
висновку, що вона є непрацездатною
особою, вік якої перевищує 18 років,
відтак потребує матеріальної допомоги,
в зв'язку із цим.

Що ж стосується наявності у батька -
відповідача по справі можливості
надавати таку допомогу, то слід вказати
на наступне.

Зібрані у справі відповідачем докази
свідчать про те, що відповідач
являється батьком ще однієї дитини -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, що доведено
свідоцтвом про народження серія
НОМЕР_2; проживає в незареєстрованому
шлюбі із ОСОБА_6 у належному її
житловому будинку, що розташований в
АДРЕСА_1, разом з дітьми: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_11 та донькою співмешканки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 Згідно діагнозу
лікарів, син ОСОБА_7 хворіє на
бронхіальну астму, а відтак регулярно
потребує підтримувати його стан
здоров'я шляхом реабілітації в
медичних закладах, що доведено
довідкою КЗ "Центр первинної медико -
санітарної допомоги" від 20.12.2013 року.

Відповідач працює вчителем
Іваньківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та
отримує регулярно щомісячно заробітну
плату, що доводиться довідкою виданою
відділом освіти Липовецької районної
державної адміністрації від 18.12.2013 року
за №1342, яка після утримання
обов'язкових платежів в середньому на
один місяць склала 1810,48 грн.

Згідно довідки виданої виконавчим
комітетом Іваньківської сільської
ради від 21.01.2014 року за №02-18/11, мати
відповідача ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_13,
постійно важко хворіє та потребує
стороннього догляду та додаткових
фінансових витрат.

З огляду на викладене слід
констатувати, що зібрані відповідачем
у справі докази вказують на те, що він
не має можливості надавати матеріальну
допомогу своїй доньці ОСОБА_4, яка
продовжує навчання, у розмірі
запропонованому позивачкою.

Статтею 200 СК України, передбачено, що
суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Судом встановлено, що позивачка має у
приватній власності житловий будинок,
що розташований по вул. Леніна 9 в с.
Іванька, Липовецького району; отримує
орендну плату за використання
земельного паю, який у 2013 році склав 1594,
88 грн.; отримує допомогу в УПСЗН по
догляду за дитиною до 3 - річного віку та
одноразову допомогу при народженні,
яка за 2013 рік склала 4009,20 грн. та 10 401,40
грн., що доведено довідками від 27.01.2014
року за №96 та №97.

При визначенні розміру аліментів, які
підлягають до стягнення із відповідача
на утримання повнолітньої доньки, яка
продовжує навчання, суд ураховує
обставини, що зазначені у статті 182 СК
України та можливість надання
утримання другим з батьків - позивачкою
у справі, а відтак дійшов до
переконання, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення
та присудження із відповідача на
користь позивача аліментів на
утримання дитини, яка продовжує
навчання в розмірі 1/10 частки від його
заробітку (доходу) без урахування часу
канікул, оскільки ОСОБА_4 навчається на
денній формі навчання.

Вирішуючи питання судових витрат, суд
керується правилами ст.88 ЦПК України, а
тому присуджує до стягнення із
відповідача в дохід держави судовий
збір пропорційно до задоволеної суми
позовних вимог, решту слід
компенсувати за рахунок держави в
порядку визначеному Кабінетом
Міністрів України, оскільки при
пред'явленні позову позивачка була
звільнена від його сплати.

На підставі ст. 367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання даного
рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за
один місяць.

На підставі викладеного та керуючись
ст.180, 182, 199-201 СК України, ст.ст. 3,118-120 ЦПК
України, постановою Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", ст.10,11, 58-60, 88, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/10 частини від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, без урахування часу канікул,
починаючи стягнення з дня пред'явлення
позову 19.11.2013 року і до закінчення
донькою навчання, але не більш, як до
досягнення нею 23-річного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_14.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 75,76 гривень, в іншій
частині в розмірі 153, 84 гривні
компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Д. Т. Кривенко