Дата документу 19.02.2014 Справа № 554/8528/13-ц
Провадження № 2/554/624/2014
(вступна та резолютивна частини)
19 лютого 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі :
головуючого - судді
при секретарі - Ігнатенко
за участю представника позивача - Шух
С.В., відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Полтава
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" про визнання
припиненим договору поруки, керуючись
ст.ст. 10,11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" - задовольнити
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" заборгованість за
кредитним договором № 194 к-ф від 27
серпня 2007 року у сумі 33 287 доларів США 47
В задоволенні іншої частини позовних
В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 - відмовити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" судовий збір у сумі 2 660 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Л.І.Савченко

Справа № 554/8528/13-ц

Провадження № 2/554/624/2014

Р І Ш
Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року Октябрський
районний суд м.Полтави у складі :

головуючого - судді
Савченко Л.І.

при секретарі - Ігнатенко
С.Ю.

за участю представника позивача - Шух
С.В., відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Полтава
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" про визнання
припиненим договору поруки,-

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк»
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 194-к-ф від 27 серпня 2007 року у сумі 33 287
доларів США 17 центів та до відповідача
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
цим же кредитним договором у сумі 49 060
доларів США 17 центів, посилаючись на те,
що 27 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір № 194
к-ф про надання кредиту у сумі 20 792
долари 00 центів на придбання
автомобіля на строк до 26 серпня 2010 року
зі сплатою процентів за користування
кредитом, виходячи із 12,9 % річних. Умови
кредитного договору ОСОБА_2 не
виконував, тому рішенням Октябрського
районного суду м.Полтави від 31 серпня
2009 року з нього стягнуто
заборгованість. В забезпечення
виконання зобов»язань ОСОБА_2 між
Банком та ОСОБА_3 був укладений договір
поруки № 194 к-ф від 27 серпня 2007 року. На
момент звернення до суду з позовом
рішення суду боржником та поручителем
добровільно не виконане, тому
звернулися до суду з позовом.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ПАТ АБ
«Укргазбанк» про визнання припиненим
договору поруки № 194 к-ф від 27 серпня 2007
року, оскільки минув трирічний термін
для пред»явлення позову до поручителя,
який рахується з дня набрання законної
сили рішенням Октябрського районного
суду м.Полтави від 31 серпня 2009 року, а
саме 16 грудня 2009 року. Крім того, банк
жодного разу не повідомляв її про
невиконання боржником своїх
зобов»язань, а тому шестимісячний
строк для пред»явлення вимоги до
поручителя, передбачений ст. 559 ЦК
України, який починається від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання, сплив. Також банк в
односторонньому порядку змінив
процентну ставку за кредитним
договором від 12,9 % до 13,9 %, не
повідомивши її про це у письмовій
формі, що є ще однією підставою для
припинення поруки.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, проти задоволення
зустрічного позову заперечував.

Відповідачі у судовому засіданні
первісний позов не визнали, прохали
застосувати строк позовної давності до
заборгованості по процентам та пені,
зустрічний позов підтримали.

Заслухавши сторони, перевіривши
фактичні обставини справи письмовими
доказами, суд приходить до висновку про
часткове задоволення первісного
позову та відмову в задоволенні
зустрічного позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2007 року
між ВАТ «Укргазбанк», що в подальшому
переіменовано на ПАТ АБ «Укргазбанк»,
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 194 к-ф від 27 серпня 2007 року
згідно з умовами якого Банк надав
позичальнику кредит у сумі 20 792 долари 00
центів на придбання автомобіля на
строк до 26 серпня 2010 року зі сплатою
процентів за користування кредитом,
виходячи із 12,9 % річних (а.с.19-23).

Відповідно до п.п.3.3.3 Кредитного
договору позичальник зобов»язується
повернення суми кредиту здійснювати
щомісячно з 1-го по 10 число кожного
місяця, починаючи з місяця, наступного
за місяцем отримання кредиту, в розмірі
не менше 1/36 від суми отриманого
Кредиту, що становить 577, 56 доларів США 56
центів. Якщо останній день для сплати
частини Кредиту припадає на вихідний
або святковий день, то сплата чергового
платежу по Кредиту здійснюється
напередодні.

Згідно п.3.3.4 Кредитного договору
позичальник зобов»язується щомісячно,
один раз на місяць, не пізніше 10-го
числа наступного місяця та в день
закінчення строку, на який надано
кредит, у відповідності з п.1.1 цього
договору, а також в день дострокового
погашення заборгованості по кредиту
(для процентів), або і день дострокового
розірвання цього договору (для
процентів), з врахуванням п.4.1
Кредитного договору, сплачувати
проценти за користування кредитом,
виходячи з процентної ставки
зазначеної в п.1.1. цього Договору.

Відповідно до умов п.5.3 Кредитного
договору за порушення строків
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом, позичальник
зобов»язаний сплатити Банку пеню в
розмірі 0,1 % від суми невиконаного
зобов»язання за кожен день
прострочення платежу від дня
виникнення такої прострочки до повного
погашення заборгованості.

Оскільки відповідач своїх зобов»язань
за вказаним кредитним договором
належним чином не виконував, рішенням
Октябрського районного суду м.Полтави
від 31 серпня 2009 року з нього на користь
позивача стягнуто заборгованість, яка
станом на 04 червня 2009 року становить 15
772 долари 70 центів (а.с.32-34).

В забезпечення виконання зобов»язань
за кредитним договором № 194 к-ф від 27
серпня 2007 року між Банком,
позичальником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки № 194 к-ф від 27
серпня 2007 року, згідно п.1.1 якого
поручитель ОСОБА_3 зобов»язалася
відповідати перед банком за виконання
позичальником ОСОБА_2 зобов»язань по
кредитному договору № 194 к-ф від 27
серпня 2007 року, укладеному між
кредитором та позичальником, згідно
якого позичальнику надається кредит у
сумі 20 792 долари США на строк з 27 серпня
2007 року по 26 серпня 2010 року, сплатити
проценти за фактичне користування
кредитними коштами щомісячно в розмірі
12,9 % річних (а.с.30-31).

На момент подачі до суду позову
зазначене вище рішення суду не
виконане, тому за кредитним договором
існує заборгованість, яка станом на 20
червня 2013 року складається із:
заборгованості по кредиту у сумі 13 861
долар 15 центів, заборгованості по
процентам у сумі 8 919 доларів 48 центів,
заборгованості по пені у сумі 26 279
доларів 54 центи, а всього 49 060 доларів 17
центів (а.с.25-29).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов»язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином, що слідує зі
змісту ст. 599 ЦК України.

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається,
що невиконання зобов'язання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання. Боржник, що
порушив зобов'язання не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
що передбачено ст.625 ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконання
грошового зобов»язання за кожен день
прострочення виконання.

Якщо за порушення зобов»язання
встановлена неустойка, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків,
що слідує зі змісту ч.1 ст. 624 ЦК України.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 уклав
із позивачем ВАТ АБ «Укргазбанк»
кредитний договір, умови якого
належним чином не виконував, внаслідок
чого за ним утворилася заборгованість
у сумі 49 060 доларів 17 центів, ОСОБА_3
уклала договір поруки, а тому є
солідарним боржником, а також те, що
рішенням Октябрського районного суду
м.Полтави від 31 серпня 2009 року з ОСОБА_2
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у сумі 15 722 долари 70 центів, в
забезпечення виконання якого передано
на реалізацію заставний автомобіль
марки «Рута», модель 20 СПГ, 2007 року
випуску, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, а саме солідарному
стягненню з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 заборгованості у сумі 33 287
доларів США 47 центів (49 060, 70 долари США -
15 722, 17 долари США).

При цьому суд приймає до уваги
положення п.17 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
згідно якого наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК.

Разом з тим, суд вважає, що позовні
вимоги ПАТ АБ «Укргазбанку» до ОСОБА_3
про стягнення з неї заборгованості
станом на 20 червня 2013 року у сумі 49 060
доларів США 17 центів у повному обсязі
задоволенню не підлягають, оскільки
сума боргу 15 722 долари 17 центів вже
стягнута з ОСОБА_2 за рішенням суду і
для забезпечення виконання вказаного
рішення передано на реалізацію
заставний автомобіль марки «Рута»,
модель 20 СПГ, 2007 року випуску (а.с.52).

Не знаходить суд підстав і для
застосування строків позовної
давності, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність застосовується
тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки, штрафу.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Відповідно до п.5.8 Кредитного
договору строк позовної давності за
цим договором встановлюється
Сторонами у три роки, в тому числі
вимоги по поверненню: процентів за
користування кредитом та суми
заборгованості по кредиту з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, пені
за несвоєчасну сплату процентів та
кредиту, штрафів та всіх видатків
понесених Банком під час виконання
умов цього договору.

Згідно п.3.2 Договору поруки строк
позовної давності за цим договором
встановлюється сторонами в три роки, в
тому числі вимоги по сплаті: штрафів,
пені та всіх видатків понесених
кредитором під час виконання умов
цього договору.

Як вбачається з матеріалів
справи, строк дії кредитного договору
та договору поруки встановлено до 26
серпня 2010 року. Позивач звернувся до
суду з позовом 08 липня 2013 року, а тому
не пропустив трирічний строк для
звернення до суду з позовом, який
встановлений договором та починається
з дня настання строку виконання
основного зобов»язання по кредитному
договору.

Судом спростовуються заперечення
відповідачів, що строк необхідно
рахувати з дня набрання рішенням
Октябрського районного суду м.Полтави
від 31 серпня 2009 року законної сили, а
саме 16 грудня 2010 року, оскільки вони
суперечать вищенаведеним нормам
Закону.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі якщо такий строк не
встановлено, поруки припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов»язання не пред»явить
вимоги до поручителя.

Пунктом 5.2 Договору поруки встановлено,
що порука припиняється, якщо кредитор
протягом трьох років з дня настання
строку зобов»язання позичальника за
кредитним договором не пред»явить
вимогу до поручителя.

Враховуючи викладене, підстав для
припинення договору поруки у зв»язку з
пропуском шестимісячного строку для
пред»явлення вимоги до поручителя,
передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України,
немає, оскільки договором встановлений
трирічний строк для пред»явлення
вимоги до поручителя, який починається
від дня настання строку виконання
основного зобов»язання, а саме 26 серпня
2010 року та продовжується до 26 серпня 2013
року, а позивач звернувся до суду 08
липня 2013 року.

Не є обґрунтованими і твердження
ОСОБА_3, що банк в односторонньому
порядку змінив процентну ставку за
кредитним договором від 12,9 % до 13,9 %, не
повідомивши її про це у письмовій
формі, що є ще однією підставою для
припинення поруки з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов»язання, а
також у разі зміни зобов»язання без
згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який порушив зобов'язання не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 1.1 Кредитного встановлено
плату за користування кредитом у
розмірі 12,9 %.

Пунктом 3.1.9 Кредитного договору
передбачено, що на залишок
простроченої заборгованості за
кредитом проценти нараховуються,
виходячи із процентної ставки
зазначеної у п.1.1 збільшеної на 1
процент, починаючи з дня виникнення
простроченої заборгованості.

Відповідач ОСОБА_3 згідно положень п.1.3
Договору поруки взяла на себе
зобов»язання відповідати за
повернення заборгованості за
кредитним договором, в тому ж об»ємі, що
і позичальник за повернення кредиту,
сплату процентів за користування
кредитом та неустойки за неналежне або
невиконання зобов»язань у повному
обсязі.

Таким чином, обсяг відповідальності
відповідача ОСОБА_3 не збільшився, а
тому підстав для визнання договору
поруки припиненим, передбачених ч.1 ст.
559 ЦК України, суд не знаходить.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що зустрічні позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК
України та вважає за необхідне
стягнути з відповідачів на користь
позивача солідарно судові витрати у
сумі 2 660 грн. 67 коп. пропорційно
задоволеним позовним вимогам, виходячи
із заборгованості у гривнях відповідно
до курсу НБУ 7, 993 (а.с.29) .

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" - задовольнити
частковою

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" заборгованість за
кредитним договором № 194 к-ф від 27
серпня 2007 року у сумі 33 287 доларів США 47
центів.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" судовий збір у сумі 2 660 грн.
67 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяЛ. І. Савченко