АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - судді Кирилюк
Г.М.,

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.,

при секретарі: Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
за апеляційною скаргою представника
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
- Грабовського Олександра
Олександровича на заочне рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 05 грудня 2013 року, -

встановила:

23.04.2013 р. Приватне акціонерне
товариство «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» ( надалі - ПрАТ «АСК
«ОМЕГА») звернулося до суду з
вказаним позовом, в якому просила
стягнути з ОСОБА_1 7 286,73 грн., як
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між
ПрАТ «АСК «ОМЕГА» та ОСОБА_1 було
укладено договір (поліс) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/5013871.

06.08.2012 р. сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю ОСОБА_1, яка
керувала транспортним засобом Toyota
Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
ОСОБА_5, що керувала транспортним
засобом Toyota Camry, реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Винною особою в даній
дорожньо-транспортній пригоді визнано
відповідача.

Позивачем було здійснено виплату
страхового відшкодування відповідно
до страхового акту в розмірі 7286,73 грн.

Оскільки відповідач не виконала
свого обов'язку, передбаченого
підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», щодо
повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, просив
стягнути з останньої витрати,
понесені позивачем у зв'язку з
виплатою страхового відшкодування.

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ
«АСК «ОМЕГА» просить скасувати
вказане рішення суду та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Свої доводи мотивує тим, що судом було
порушено норми матеріального та
процесуального права. Відмовляючи в
задоволенні позову суд першої
інстанції посилався на відсутність
доказів сплати страхового
відшкодування. При цьому судом не
враховано, що до позовної заяви було
додано копію страхового акту із
зазначенням дати виплати страхового
відшкодування, його розмір та особу
отримувача, а також пояснення
представника позивача з приводу
отримання відповідачем досудової
вимоги.

В судовому засіданні представник
позивача ПрАТ «АСК «Омега» -
Грабовський О.О. апеляційну скаргу
підтримав та просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини своєї неявки не повідомила.

Заслухавши доповідь по справі,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не було надано належних
доказів на підтвердження здійснення
виплати потерпілій особі страхового
відшкодування, а також доказів
одержання відповідачем досудової
вимоги про необхідність повернення
суми страхового відшкодування в
порядку регресу.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду помилковим з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 26.03.2012 р. між ПрАТ
«АСК «Омега» та ОСОБА_1 було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/5013871-10, за яким страховик
зобов'язався відшкодувати шкоду,
заподіяну третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу Toyota Corolla,
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
якої настає цивільно-правова
відповідальність відповідача.

06.08.2012 р. сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю ОСОБА_1, яка
керувала транспортним засобом Toyota
Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
ОСОБА_5, яка керувала транспортним
засобом Toyota Camry, реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Відповідно до постанови Подільського
районного суду м. Києва від 12 вересня
2012 року ОСОБА_1 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та притягнуто адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу
(а.с.5).

Згідно звіту №3510 з оцінки вартості
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Toyota Camry,
реєстраційний номер НОМЕР_2 , та на
підставі страхового акту №2046-ЦВ ,
сума страхового відшкодування
становить 7 286,73 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страховик
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Підпунктом «г» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регрес ний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо
він не повідомив страховика у строки
і за умов, визначених у підпункті 33.1.2
пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту
33.1 статті 33 цього Закону у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику , з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках ,
передбачених с статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не має змоги
виконати зазначений обов'язок, він
має підтвердити це документально.

Відповідно до правового висновку,
викладеного в постанові Верховного
Суду України від 12 лютого 2014 року у
справі №6-1 цс14, неузгодженість
нумерації підпункту пункту 33.1 статті
33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38
цього Закону, після внесених до них
змін Законом України від 17 лютого 2011
року №3045-VІ «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України
щодо дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування»,
не може обмежувати встановлене
статтею 38 Закону право страховика
подати регресний позов до
страхувальника у разі недотримання
строків і умов повідомлення
страховика про дорожньо-транспортну
пригоду, а тому й не може бути
підставою для відмови в задоволенні
такого позову.

Відповідачем не надано суду доказів
невідкладного, не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмового повідомлення страховика
про дорожньо-транспортну пригоду, а
також відомостей про
місцезнаходження свого транспортного
засобу та пошкодженого майна,
контактний телефон та свою адресу.

За таких умов у позивача виникло
право регресної вимоги до
відповідача, в межах виплаченого
страхового відшкодування.

Як вбачається з тексту позовної заяви,
позивач посилався на ту обставину, що
виплата страхового відшкодування
підтверджується платіжним дорученням.

Відповідач ОСОБА_1, повідомлена
належним чином про розгляд даного
спору, своїх заперечень з цього
приводу не висловила.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Суд першої інстанції при ухваленні
судового рішення не надав належної
оцінки вказаним обставинам, не
дотримався вимог ч.4 ст.10 ЦПК України,
відповідно до яких суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставинам справи: роз'яснює особам,
які беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених
цим Кодексом.

На підтвердження своїх доводів,
позивачем надано копію платіжного
доручення №3026 від 09.10.2012 р. про
виплату страхового відшкодування
потерпілій стороні в сумі 7286,73 грн.
(а.с.51).

Не одержання відповідачем досудової
вимоги повернення суми страхового
відшкодування в порядку регресу не
позбавляє позивача права на отримання
такого відшкодування за рахунок
винної особи.

З урахуванням викладеного та
відповідно до ст. 309 ЦПК України
заочне рішення Подільського районного
суду м. Києва від 05 грудня 2013 року
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати
по сплаті судового збору в розмірі
344,10 грн. (229,40 грн. + 114,70 грн.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
- Грабовського
ОлександраОлександровича
задовольнити.

Заочне рішення Подільського районного
суду м. Києва від 05 грудня 2013 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, на користь Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА», , страхове відшкодування в
розмірі 7 286,73 грн., судовий збір в
розмірі 344,10 грн., а всього на загальну
суму 7 630,83 грн. (сім тисяч шістсот
тридцять гривень вісімдесят три
копійки).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/2890/2014

Головуючий в суді першої інстанції -
Зарицька Ю.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції
- КирилюкГ.М.