Справа № 591/8245/13-ц
Провадження № 2/591/75/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з
участю секретаря - Попович Ю.О.

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача -
Прадченко М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до Сумської міської ради,
Комунального підприємства «Сумижитло»
Сумської міської ради про зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що на початку вересня 2002
року квартиронаймач квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав
самотньо, запропонував її колишньому
чоловіку ОСОБА_5 переселитися разом з
сім'єю до нього у квартиру. ОСОБА_4 їм
пояснив, що він часто хворіє, рідних у
нього не залишилося, пенсія невелика,
тому йому потрібна допомога та нагляд.
За життя ОСОБА_4 мав намір
зареєструвати в цій квартирі її, її
чоловіка та малолітнього сина ОСОБА_6,
який являється інвалідом з дитинства, а
в подальшому приватизувати цю квартиру
на всіх зареєстрованих в ній осіб.
ОСОБА_4 часто хворів та погано себе
почував. По цій причині квартира не
приватизована та реєстрація позивачки
з сином не проведена. Дана квартира
перебуває у власності територіальної
громади міста Суми.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після
його смерті вона разом з чоловіком та
малолітнім сином ОСОБА_6 залишилися
проживати у даній квартирі. Під час
життя ОСОБА_4 та після його смерті до
теперішнього часу вона погасила усю
заборгованість по комунальним
послухам, оплачувала усі поточні
комунальні платежі, зробила ремонт у
квартирі. З 01 жовтня 2004 року нею
укладений договір про надання послуг з
водопостачання та водовідведення з ДКП
«Міськводоканал». З 22 листопада 2005 року
вона перебуває на квартирному обліку
для отримання житлової площі.

Позивачка також зазначила, що вона
зверталася з позовом до Виконавчого
комітету Сумської міської ради про
визнання її членом сім'ї та визнання
права користування спірною квартирою,
однак рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 27 травня 2004 року їй
було відмовлено. В 2009 році вона
зверталась до міського голови з
питанням про закріплення за нею
спірної квартири. Позивачка вважає, що
з 2003 року між нею та власником квартири
склалися відносини найму, відповідно
до яких вона є фактичним наймачем даної
квартири, хоча відповідач цього не
визнає та відмовляється оформити з нею
відносини найму квартири. Позивачка
вважає, що між нею та відповідачем
укладений договір найму квартири у
спрощений спосіб, шляхом прийняття
виконання. Також позивачка вважає, що
її права та права її дитини порушені в
тому, що за наявності фактичних
відносин найму квартири відповідач
відмовляється укласти з нею договір
найму квартири та надати їй квартиру у
користування офіційно. Зазначила, що
вона справно виконує обов'язки наймача
з 2003 року, сплачує квартирну плату, інші
необхідні платежі, утримує квартиру у
належному стані і має переважне право
на укладення договору найму (оренди)
квартири.

Посилаючись на зазначені обставини,
остаточно уточнивши свої позовні
вимоги, просить суд зобов'язати
Комунальне підприємство «Сумижитло»
укласти з нею договір найму квартири
АДРЕСА_1 та передати дану квартиру у
користування безстроково.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача КП
«Сумижитло» Прадченко М.Ю. в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що відповідно до вимог законодавства
єдиною підставою для вселення у
житлове приміщення є рішення Сумської
міської ради, на підставі якого
видається ордер. Посилаючись на те, що
законні підстави для задоволення
позову відсутні, просить відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Представник відповідача Сумської
міської ради в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Надано суду письмові заперечення, в
яких зазначено, що відповідно до
діючого законодавства до членів сім'ї
наймача відносяться чоловік (жінка),
їхні діти і батьки. Членами сім'ї
наймача можуть бути й інші особи, якщо
вони постійно мешкають разом із
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Щоб стати членом сім'ї
наймача в силу житлового законодавства
необхідна не тільки наявність
сімейно-правового зв'язку, але й факт
спільного проживання та реєстрації в
даному житловому приміщенні. Позивачка
не була зареєстрована у спірній
квартирі. Підставою розірвання
договору найму житлового приміщення є
смерть одинокого наймача ОСОБА_4 й
припинив свою дію договір найму
житлового приміщення між
житлово-експлуатаційною організацією
і наймачем. Піднаймачі і тимчасові
жильці самостійного права на займане
жиле приміщення не набувають незалежно
від тривалості проживання. У разі
припинення дії договору найму жилого
приміщення одночасно припиняється і
дія договору піднайму. Піднаймач і
члени його сім'ї, а також тимчасові
жильці зобов'язані негайно звільнити
займане жиле приміщення. У разі відмови
вони підлягають виселенню в судовому
порядку. Виселення проводиться без
надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 43 Житлового кодексу
УРСР громадянам, які перебувають на
обліку потребуючих поліпшення
житлових умов, жилі приміщення
надаються в порядку черговості. ОСОБА_1
перебуває у списку першочергового
надання житла під № 2530.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням
Зарічного районного суду від 27 травня
2004 року, яке ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 20 вересня 2004 року
залишено без зміни та набрало законної
сили, у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1
до виконавчого комітету Сумської
міської ради, ТОВ «Зарічник» про
визнання членом сім'ї та визнання
права власності на квартиру, позивачам
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 був
зареєстрований основний
квартиронаймач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Позивачка
разом з чоловіком ОСОБА_5 поселилися в
спірній квартирі з дозволу ОСОБА_4 з
вересня 2002 року. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не є
членами сім'ї померлого, за короткий
термін часу не могли створити сім'ю, і
тому не мають права користуватися
спірною квартирою (а.с. 16,17).

Згідно рішення Зарічного райсуду м.
Суми від 12 серпня 2013 року, яке ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
12 вересня 2013 року залишено без зміни та
набрало законної сили, у справі за
позовом ОСОБА_1 до Сумської міської
ради про визнання права власності за
набувальною давністю (матеріали
цивільної справи № 591/5900/13-ц,
провадження № 2/591/2125/13) у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за
необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку вселити
в займане ним жиле приміщення інших
осіб. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами та наймачем не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням.

Пленум Верховного Суду України у п. 9
постанови «Про деякі питання, що
виникають в практиці застосування
судами Житлового кодексу України» від
12 квітня 1985 року № 2 роз'яснив, що при
вирішенні спорів про право
користування жилим приміщенням осіб,
які вселилися до наймача, суд повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений
порядок при їх вселенні, зокрема: чи
була письмова згода на це всіх членів
сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в
даному жилому приміщенні, чи було це
приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювалося
угодою між цими особами і наймачем
певний порядок користування жилим
приміщенням.

Позивачка ніколи не була членом сім'ї
померлого наймача ОСОБА_4, не
перебувала із ним в родинних стосунках,
не набула права користування спірним
житловим приміщенням.

Таким чином, в судовому засіданні не
встановлено факту правомірності
проживання позивачки та її сім'ї у
спірній квартирі.

Тривалість проживання в спірній
квартирі ОСОБА_1 з неповнолітнім сином,
сплата комунальних послуг за спірну
квартиру не може бути підставою для
набуття права на проживання в ній, а
тому вимоги про зобов'язання укласти
договору найму житлового приміщення є
необгрунтованими.

Суд також враховує і ту обставину, що
позивачка має зареєстроване місце
проживання за адресою: АДРЕСА_2, вказана
обставина сторонами не заперечувалась
та підтверджується копією паспорту
позивачки (а.с. 7).

Що стосується позовних вимог щодо
зобов'язання передати дану квартиру у
користування безстроково, суд
приходить до висновку, що вони також не
підлягають задоволенню, оскільки
вирішення цього питання відноситься до
компетенції Сумської міської ради та
не відноситься до компетенції суду.

Виходячи з викладеного, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 необхідно
відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 3, 4, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.П.Сидоренко