Головуючий суду 1 інстанції - Смирнов
Доповідач - Темнікова В.І.
Провадження № 22ц/782/27/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Коновалової В.А.,
Ступіної Я.Ю.,

за участю секретаря - Булгакової
М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06 грудня 2013 року за
поданням державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Краснодонського МРУЮ про тимчасове
обмеження виїзду за межі України
боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о
в и л а:

В вересні 2013 року державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Краснодонського
МРУЮ звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, посилаючись на те,
що на виконанні у відділу державної
виконавчої служби Краснодонського
МРУЮ знаходиться виконавче
провадження, відкрите на підставі
виконавчого листа № 2-938/12 від 06.06.2012р.,
виданого Жовтневим районним судом м.
Луганська, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 16391 грн.
Виконавче провадження за даним
виконавчим листом було відкрите 30.07.
2012р., копії постанови були направлені
сторонам виконавчого провадження.
Згідно відповіді з МРЕВ м. Краснодон за
боржником зареєстровано транспортний
засіб марки ОРЕL АSTRА, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску.
Державним виконавцем винеcено
постанову про арешт майна боржника, та
розшук транспортного засобу ОРЕL АSTRА.
Згідно відповіді з Управління
Державтоінспекції, транспортний засіб
ОРЕL АSTRА орієнтовано на розшук та
затримання. Також державний виконавець
посилався на те, що у зв'язку з тим що
ОСОБА_2 неодноразово було повідомлено
про борг, що він неодноразово отримував
виклики до ВДВС Краснодонського МРУЮ,
але не з'являвся, державним виконавцем
було зроблено вихід на ділянку за
місцем мешкання боржника ОСОБА_2 Зі
слів матері боржника, останнього не
було вдома, він працює десь у
Луганську де саме невідомо. Державним
виконавцем було залишено виклик до
ВДВС Краснодонського МРУЮ про що
було складено акт, але мати боржника
від підпису відмовилась. ОСОБА_2 виклик
проігнорував, у зв'язку з чим державним
виконавцем було 23.07.2013 року надіслано
боржнику рекомендованим листом виклик
до ВДВС Краснодонського МРУЮ. Згідно
рекомендованого повідомлення про
вручення ОСОБА_2 отримав виклик 25.07.2013
року, але до ВДВС Краснодонського МРУЮ
не з,явився. 07.08.2013 року державним
виконавцем в черговий раз було
направлено виклик до ВДВС
Краснодонського МРУЮ, який ОСОБА_2
отримав в 09.08.2013 року, але до ВДВС
Краснодонського МРУЮ знову не з,явився.
Тому державний виконавець 06 вересня 2013
року звернувся до суду з поданням, в
якому просить встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

Ухвалою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06 вересня 2013 року подання
відділу державної виконавчої служби
Краснодонського МРУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 було задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 19 листопада 2013 року ухвала
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 06 вересня 2013
року була скасована, а справа передана
до того ж суду першої інстанції на
новий розгляд.

Під час повторного розгляду справи
ухвалою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06 грудня 2013 року подання
відділу державної виконавчої служби
Краснодонського МРУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 знову було задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу, а справу направити на новий
розгляд під головуванням судді
Баличевої М.Б., посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм процесуального та
матеріального права.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, надавши
пояснення аналогічні змісту
апеляційної скарги.

Інші учасники процесу до судового
засідання не з,явилися, хоча про час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність й обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 06 грудня 2013
року, суд виходив з того, що на
виконанні ВДВС Краснодонського МРУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2-938/12 від
06.06.2012 року, виданий Жовтневим районним
судом, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у
розмірі 12 529 грн., моральної шкоди 3000
грн., судових витрат у розмірі 862 грн., а
всього суми у розмірі 16 391 грн.
Постановою державного виконавця ВДВС
Краснодонського МРУЮ Моркан О.Ф. від
30.07.2012 року було відкрито виконавче
провадження за цим виконавчим
документом. Боржнику були направлені
документи виконавчого провадження, про
що свідчать супровідні листи та
поштові повідомлення. Боржнику та його
представнику ОСОБА_6 також
неодноразово направлялися виклики до
ВДВС Краснодонського МРУЮ, однак
боржник ухиляється від виконання
рішення суду, тому рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська № 2-938/12 від
06.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 16 391 грн.
до теперішнього часу не виконане. Під
час виходу державного виконавця на
ділянку за зазначеною у виконаному
документі адресою 13.06.2013 року, було
встановлено, що боржника там немає, про
що було складено відповідний акт. За
відомостями адресно-довідкового
підрозділу УДМСУ в Луганській обл.
ОСОБА_2 станом на 18.11.2013 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Проте, за запитом державного виконавця
було встановлено, що станом на 08.11.2013
року за цією адресою він не проживає.
Постановою ВДВС Краснодонського МРУЮ
від 01.08.2013 року було накладено арешт та
оголошено розшук майна боржника -
транспортного засобу марки ОРЕL АSTRА д.
н. НОМЕР_1. На даний час здійснююся
заходи щодо розшуку та затримання
вказаного транспортного засобу.

Також судом було встановлено, що
боржник ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 зверталися до прокуратури
Краснодонського району Луганської
області, до Краснодонського ГУМВСУ з
заявами з приводу можливих
неправомірних дій ВДВС
Краснодонського МРУЮ, зі скаргою до
Жовтневого районного суду на дії ВДВС
Краснодонського МРУЮ, а державний
виконавець ВДВС Краснодонського
МРУЮ Моркан О.Ф. звертався до
Краснодонського міськрайсуду
Луганської області з поданням про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності
згідно зі ст. 188-13 КУпАП.

Крім того, приймаючи рішення по
справі, суд виходив з того, що оскільки
відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, які
повинні бути доведені державним
виконавцем до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресату супровідними
листами простою кореспонденцією, то
наявні в матеріалах справи копії
супровідних листів та поштового
повідомлень є належними та допустимими
доказами на відправлення ВДВС
Краснодонського МРУЮ документів
виконавчого провадження на адресу
боржника, що свідчить про те, що боржник
обізнаний про наявність відкритого
виконавчого провадження.

Судом до уваги було прийнято також
те, що хоч представник боржника в
апеляційній скарзі, поданій на ухвалу
Краснодонського міськрайсуду
Луганської області від 06.09.2013 року, і
посилався на те, що боржником
оскаржувалося рішення Жовтневого
районного суду № 2-938/12 від 06.06.2012 року.,
однак жодних доказів на підтвердження
цього матеріали справи та матеріали
виконавчого провадження, які були
додані до справи представником
заявника, не містять. В скарзі також
зазначалося про те, що боржник весь час
перебуває у відрядженнях, однак він
свого місця роботи державним
виконавцям не повідомив, а
транспортний засіб - приховує. Про
намір боржника уникнути виконання
рішення суду свідчать також ті
обставини, що представник боржника у
своїх заявах, адресованих ВДВС
Краснодонського МРУЮ, повідомляє про
зміну боржником місця проживання,
вказуючи, що боржник з 18.07.2013 року буде
постійно проживати за адресою: АДРЕСА_1,
у зв'язку з чим просить закрити
виконавче провадження та направити
виконавчий лист до відповідного ВДВС.
Проте, як вже зазначено раніше, станом
на 08.11.2013 року за цією адресою він не
проживає.

Проаналізувавши зазначені
обставини по справі у їх сукупності,
суд дійшов висновку про те, що такими
діями боржник перешкоджає належному
виконанню рішення суду, ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, а тому подання
державного виконавця ВДВС
Краснодонського МРУЮ підлягає
задоволенню.

Однак, проаналізувавши
встановлені судом обставини по справі
та матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що до такого висновку суд
дійшов помилково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до неї
кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням. Згідно зі ст.
377-1 ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Із системного аналізу зазначених норм
права вбачається, що задоволення
подання можливе лише за умови
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання. Отже, на момент
звернення до суду з поданням, факт
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. У відповідно
ст. до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Однак, матеріали справи не містять
відомостей про належне виконання
державним виконавцем положень ст. 31
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме направлення
ОСОБА_2 копії постанови про відкриття
виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. Отже, державним
виконавцем при зверненні до суду із
поданням, не надано доказів того, що
ОСОБА_2 вчасно у визначеному законом
порядку повідомлений про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
вище виконавчим листом та строком його
добровільного виконання. Представник
боржника ОСОБА_6 в судовому засіданні
визнав факт того, що вперше постанову
про відкриття виконавчого провадження
боржник отримав лише 10 липня 2013 року.
Про постанову державного виконавця від
01.08.2013 року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
боржнику стало відомо від його матері,
яка отримала її рекомендованим листом
09.08.2013 року. Дані факти належними
доказами по справі не спростованні.
Постанови про відкриття виконавчого
провадження та про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження відразу була оскаржена
боржником до Жовтневого районного суду
м. Луганська, однак, до теперішнього
часу рішення за скаргами боржника не
прийнято, а ухвала Жовтневого
районного суду м. Луганська від 23.09.2013
року про визнання однієї із скарг
неподаною скасована апеляційним судом.
До суду з поданням про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України державний виконавець
звернувся 06 вересня 2013 року. Тобто, з
моменту, коли боржник офіційно був
ознайомлений з постановою про
відкриття виконавчого провадження, то
моменту звернення державного
виконавця з поданням минуло тільки 2
місяці. Документи, які надані державним
виконавцем, не підтверджують саме факт
ухилення боржника від виконання
зобов'язань в цей період часу. Сама по
собі наявність зобов'язання по
виконанню рішення суду, яке набрало
законної сили, без встановлення причин
його не виконання, ще не свідчить про
тривале та свідоме ухилення боржника
від виконання зобов'язання. Акт
державного виконавця про вихід за
зазначеною в виконавчому листі адресою
від 13.06.2013 року складений до офіційного
повідомлення боржника про відкриття
виконавчого провадження. В матеріалах
справи дійсно є докази того, що боржник
декілька разів в цей період часу
викликався до відділу державної
виконавчої служби, однак доказів того,
що він, чи його представник не
з'являлися за викликами надано не було.
Всі інші дії державним виконавцем щодо
виконання рішення суду були
здійсненні вже після звернення
державним виконавцем з подання до
суду. Таким чином, державним виконавцем
на час звернення до суду із поданням не
надано доказів вжиття усіх
передбачених Законом України „Про
виконавче провадження" заходів
примусового виконання виконавчого
листа. Суд же перевіряє достатність
підстав для задоволення подання саме
на час звернення до суду.

З урахуванням викладеного у суду
першої інстанції не було достатніх
правових підстав для висновку про
необхідність задоволення подання
відділу державної виконавчої служби
Краснодонського МРУЮ, тому ухвалу суду
слід скасувати та ухвалити нову про
відмову у задоволенні подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження виїзду боржника за межі
України.

Підстав для направлення справи для
повторного розгляду до суду першої
інстанції не має, тому вимоги
апеляційної скарги про направлення
справи до суду першої інстанції для
подальшого розгляду суддею Баличевою
М.Б. задоволенню не підлягають.

Не відповідають матеріалам справи
також доводи апеляційної скарги про те,
що після скасування ухвали
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 06 вересня 2013
року ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 19 листопада 2013
року по справі знову було відкрите
провадження, так як після повернення
справи з апеляційного суду суддя
після розподілу йому справи
автоматизованою системою
документообігу виніс ухвалу від 06.12.2013
року про прийняття справи до свого
провадження, а не про відкриття
провадження по справі і продовжив
розгляд тієї ж справи.

Також апеляційний суд враховує, що дана
категорія справ розглядається судом
згідно ч.2 ст. 377-1 ЦПК України негайно
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, тому доводи
апеляційної скарги про розгляд справи
у відсутності боржника та його
представника, а також не повідомлення
їх про час і місце розгляду справи не
свідчать про порушення судом норм
процесуального права. Представник
державної виконавчої служби приймав
участь у розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 377-1 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06 грудня 2013 року скасувати
та постановити по справі нову ухвалу,
якою у задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Краснодонського МРУЮ
про тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
відмовити через його
необґрунтованість.

Ухвала набирає законної сили
негайно після її проголошення, але може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів після її
проголошення в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: