Справа № 192/2719/13-ц
Провадження № 2/192/133/14
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
головуючої - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за договором позики.
На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 15 січня 2013 року
між ним та відповідачем було укладено
договір позики, за яким він надав у борг
відповідачеві 4000,00 гривень зі строком
повернення грошових коштів до 23 лютого
2013 року, а в разі невиконання своєчасно
зазначених зобов'язань позичальник
зобов'язався сплатити штраф у розмірі
100% позики, тобто у сумі 4000,00 гривень .
Грошові кошти за договором позики були
отримані відповідачем в цей же день
згідно написаної нею особисто
письмової розписки, але в зазначений в
договорі термін йому повернуті не були,
в зв'язку з чим він змушений звернутися
з позовом до суду про стягнення з
відповідача суми боргу в примусовому
порядку, оскільки зобов'язання за
договором повинні бути виконані
належним чином, а боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливістю виконання ним грошового
зобов'язання. Прохав стягнути з
відповідача, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, суму боргу у
розмірі 8208 гривень 79 копійок з
урахуванням штрафу в розмірі 4000
гривень за порушення виконання
зобов'язання, а також відповідно до
вимог ч.1 ст.1048 ЦК України процентів за
користування грошовими коштами за
період з 15 січня по 05 листопада 2013 року
в розмірі 208 гривень 79 копійок за період
користування коштами. Крім цього,
прохав стягнути з відповідача понесені
ним судові витрати на правову допомогу,
які йому довелося сплатити фахівцю в
галузі права за надану консультацію та
складання і подання позовної заяви до
суду, в розмірі 500 гривень та сплачений
при зверненні до суду з позовом судовий
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
прохав стягнути з відповідача борг у
розмірі 8208 гривень 79 копійок з
урахуванням суми боргу в розмірі 4000
гривень, штрафу в сумі 4000 гривень за
порушення виконання зобов'язання та
процентів за період користування
грошовими коштами в розмірі 208 гривень
79 копійок, а також судові витрати на
правову допомогу та сплату судового
Відповідач, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (а.с.18), у судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, як не подав і заперечень
проти позову та доказів, що їх
обґрунтовують, в зв'язку з чим суд у
відповідності зі ст.224 ЦПК України за
згодою позивача ухвалив здійснювати
розгляд справи у відсутність
відповідача, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, у порядку заочного провадження
по наявним у справі доказах.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши
докази, що маються у справі, приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з
Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язується вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та згідно ст.ст. 527-530 ЦК України
належними сторонами і у визначений
зобов'язанням строк. Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час, а боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
За договором позики відповідно до
вимог ст.ст.1046,1047 ЦК України одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж саму суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості, при цьому договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками, договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної відповідачем кількості
У судовому засіданні встановлено, що
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 січня 2013 року
було укладено договір позики, на
підтвердження якого відповідачем
ОСОБА_2 15 січня 2013 року власноручно була
написана розписка, відповідно до якої
вона отримала від позивача позику в
розмірі 4000,00 гривень, яку
зобов'язувалась повернути в повному
обсязі в строк до 23 лютого 2013 року (а.с.9),
але в зазначений у розписці строк
відповідач взяті в борг грошові кошти
позивачеві не повернула.
Відповідно до умов розписки від 15 січня
2013 року, у випадку невиконання
зобов'язань щодо вчасного повернення
позики, відповідач прийняла на себе
зобов'язання повернути позику в
подвійному розмірі, тобто в сумі 8000
гривень, сплативши компенсацію за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором позики у розмірі 4000,00
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право, якщо інше не
встановлено договором або законом, на
отримання від позичальника процентів
від суми позики, при цьому розмір і
порядок одержання процентів
встановлюється договором, а якщо
договором не встановлено розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки НБУ, які
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики. У разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
Згідно письмової розписки, відповідно
до якої між сторонами оформлено
договір позики, сторонами не
встановлено розмір та порядок
отримання процентів, в зв'язку з чим їх
розмір необхідно визначити на рівні
облікової ставки НБУ, а їх сплата
повинна здійснюватися щомісяця до дня
Станом на 05 листопада 2013 року згідно
розрахунків позивача за період з 15
січня по 05 листопада загальна сума
процентів за користування позикою
становить 208 гривень 79 копійок (а.с.6).
З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що належними та
допустимими доказами безспірно
встановлено, що відповідач отримав від
позивача грошові кошти в розмірі 4000,00
гривень, зобов'язавшись до 23 лютого 2013
року повернути борг, а в разі
прострочення виконання сплатити
розмір позики в подвійному розмірі,
тобто 8000 гривень, що свідчить про
наявність між сторонами договірного
зобов'язання, яке за формою та змістом
відповідає вимогам ст.1046-1047 ЦК України
та за яким сторони досягли
домовленості за усіма суттєвими
умовами договору, але свого
зобов'язання по сплаті коштів в
установлений письмовим договором
строк відповідач не виконав, в зв'язку з
чим позов в цій частині підлягає
задоволенню, а сума боргу підлягає
стягненню з відповідача в примусовому
порядку за рішенням суду, оскільки
відповідно до ст.ст. 526,527,629 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, в строки та порядку,
визначеному законом чи договором, а
відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
та на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом,
які суд вважає необхідним стягнути з
Крім цього, відповідно до ст. 1048 ЦК
України, стягненню підлягають проценти
за користування позикою в розмір 208
гривень 79 копійок за період з 15 січня по
05 листопада 2013 року.
В той же час необхідно відмовити в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення 500 гривень в якості витрат на
правову допомогу, оскільки до позовної
заяви не було додано жодних доказів на
підтвердження укладання договору про
надання правової допомоги № 1 від 31
жовтня 2013 року , а також на
підтвердження оплати зазначеної суми
на користь фахівця в галузі права, на
які посилався позивач, як і розрахунки
визначення розміру оплати за надання
В зв'язку з частковим
задоволенням позову, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору при звернення з позовом
до суду.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 203, 205, 207, 208, 509, 526-530, 1046-1052 ЦК
України; ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88,
212-215,224-228 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики
задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень,
проценти за користування позикою в
розмірі 208 (двісті вісім) гривень 79
копійок, а всього - в сумі 8208 (вісім
тисяч двісті вісім) гривень 79 копійок
та судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок, відмовивши в
задоволенні решти позову.
Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку, а
строк на апеляційне оскарження рішення
суду починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Головуюча: суддя