Справа № 592/450/14-ц
Провадження № 6/592/17/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року

м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

при секретарі Шушурі А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми заяву державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Місник В.М. в
порядку статті 372 ЦПК України про
визнання або відмову у визнанні
мирової угоди укладеної на стадії
виконання судового рішення
Ковпаківського районного суду міста
Суми по цивільній справі № 592/9713/13-ц за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу,

встановив:

17.01.2014 року до Ковпаківського районного
суду міста Суми з супровідним листом в
порядку ст. 372 ЦПК України від 08.01.2014
року № 714 державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції Місник В.М.
надійшла мирова угода, укладена між
сторонами виконавчого провадження
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для її затвердження
судом.

В судовому засіданні державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Місник В.М. при
вирішенні питання затвердження
мирової угоди покладається на рішення
суду.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 наполягав на
затвердженні мирової угоди, зазначив,
що укладення мирової угоди на стадії
виконання рішення відповідає вимогам
закону, нерухомість під обтяженням не
перебуває, до нотаріуса з питань
укладення правочину по відчуженню
даного нерухомого майна не звертались,
оцінка нерухомого майна не
проводилась, сторони після укладення
мирової угоди претензій один до одного
мати не будуть.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просила
суд затвердити мирову угоду.

Судом встановлено, що рішенням
Ковпаківського районного суду міста
Суми від 22.11.2013 року в цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 заборгованості за
договором безпроцентної грошової
позики в розмірі 880000 грн.

08.01.2014 року стягувачем ОСОБА_2 до
Відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління було
пред'явлено виконавчий документ №
592/9713/13 від 03.12.2013 року виданий
Ковпаківським районним судом міста
Суми про стягнення заборгованості з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі
883441.00 грн.

В процесі виконання судового рішення
державним виконавцем направлено до
суду для затвердження в порядку ст. 372
ЦПК України мирову угоду, укладену між
сторонами 08.01.2014 року, про передачу у
власність стягувача належного
боржникові нерухомого майна в рахунок
погашення боргу за рішенням суду.

Боржник ОСОБА_3 на стадії виконання
рішення суду з приводу відчуження
майна, яке належить їй на праві
власності (земельні ділянки, житловий
будинок, частка нежилого приміщення -
магазину) в рахунок погашення боргу до
нотаріуса ні разу не зверталась, що
також сторони підтвердили в судовому
засіданні, оцінка нерухомого майна,
вказаного в мировій угоді, не
проводилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України
мирова угода, укладена між сторонами,
або відмова стягувача від примусового
виконання в процесі виконання рішення
подається в письмовій формі державному
виконавцеві, який не пізніше
триденного строку передає її до суду за
місцем виконання рішення для визнання.

За нормами ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд має
право перевірити і не визнати мирову
угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

Укладена мирова угода виходить за межі
виконавчого провадження, відкритого з
примусового виконання рішення суду про
стягнення коштів, та за своєю правовою
природою є правочином по відчуженню
нерухомого майна, який має вчинятись з
додержанням вимог закону про його
нотаріальне посвідчення.

Відповідно до ст. 209 ЦК України
нотаріальне посвідчення правочину
здійснюється нотаріусом або іншою
посадовою особою, яка відповідно до
закону має право на вчинення такої
нотаріальної дії.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України). Суд не повинен
заміняти органи, які уповноважені на
вчинення нотаріальних дій, а судові
рішення - відповідне посвідчення
правочину.

Враховуючи викладене суд вважає, що
мирова угода не може бути визнана
судом.

На підставі вищевикладеного і
керуючись ст. 11, ч.3 ст.12 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. 372 ЦПК
України, суд,

ухвалив:

Відмовити у визнанні мирової угоди,
укладеної між боржником ОСОБА_3 та
стягувачем ОСОБА_2, на стадії виконання
судового рішення по справі № 592/9713/13-ц
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.В.
Литовченко