Справа №2-289/11р.
Провадження №8/263/2/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Жовтневий районний суд м.Маріуполя
Донецької області у складі:
головуючого - судді Папаценко П.І., при
секретарі Конівченко Ю.А., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Маріуполі заяву ОСОБА_1 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 18.03.2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікфарм», ОСОБА_3,
правонаступниками якого є ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та
піклування в особі Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
Ради, про визнання недійсними рішення
та договору учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лікфарм»,
визнання частки квартири сумісною
власністю подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 18 березня 2011 року у
справі №2-289/11 за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ТОВ «Лікфарм», ОСОБА_3, про
визнання недійсними рішення та
договору учасників ТОВ «Лікфарм»,
визнання частки квартири сумісною
власністю подружжя, задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2: визнано ?
частину квартири АДРЕСА_1, належну
ОСОБА_1 спільним сумісним майном ОСОБА_2
та ОСОБА_1; визнаний недійсним п.3
рішення учасників ТОВ «Фірма «Алістер»
від 9.04.1999 року про збільшення
статутного фонду шляхом внесення в
статутний фонд нежитлового приміщення,
розташованого по АДРЕСА_1; визнаний
недійсним п.1 установчого договору ТОВ
«Лікфарм» від 9.04.1999 року про передачу
до його статутного фонду нежитлового
приміщення, розташованого по АДРЕСА_1.

Ухвалою колегії судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області від 26.07.2011 року
апеляційну скаргу ТОВ «Лікфарм» було
відхилено, а рішення Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 18
березня 2011 року залишено без змін, воно
набрало законної сили.

17.12.2013 року заявник ОСОБА_1 звернулась
до суду із заявою про перегляд у зв'язку
з нововиявленими обставинами рішення
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
від 18 березня 2011 року, його скасування,
та призначення справи до нового
розгляду, посилаючись на наступні
обставини. Суди першої та апеляційної
інстанції мотивували свої рішення тим,
що ? частина квартири АДРЕСА_1 є
спільним сумісним майном подружжя
ОСОБА_1, була нею передана, як учасником
ТОВ «Лікфарм», до статутного фонду
товариства без згоди та відома
чоловіка - ОСОБА_2 В грудні 2013 року нею
була знайдена заява її чоловіка ОСОБА_2
на ім'я ТОВ «Лікфарм» від 9.04.1999 року про
те, що він не заперечував проти
передачі ? частини вказаної квартири
до статутного фонду ТОВ «Лікфарм». Про
існування вказаної заяви раніше їй не
було відомо, вона була знайдена нею
випадково під час прибирання, в купі
документів та паперів. Вважає, що
наявність такої заяви є істотною
обставиною для справи. Така обставина є
нововиявленою, а тому існують правові
підстави для звернення до суду з заявою
про скасування рішення.

Ухвалою суду від 23.12.2013 року відкрите
провадження за заявою ОСОБА_1 про
перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
призначений розгляд заяви.

Відповідач по справі ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить
свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1,
видане 2.11.2011 року, внаслідок чого
ухвалою суду від 8.01.2014 року до участі у
справі залучені правонаступники
відповідача, як співвідповідачі:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, що діє
від свого імені, та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 Крім того,
вказаною ухвалою, до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача ОСОБА_5
залучений орган опіки та піклування в
особі Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
Ради.

Заявник ОСОБА_1 - відповідач по справі,
належним чином повідомлена про час,
місце розгляду заяви, в судове
засідання не з'явилася, її представник
ОСОБА_7 під час розгляду заяви про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення суду, наполягала
на її задоволені, за обставинами
наведеними у заяві, при цьому особисто
зазначила, що ОСОБА_1 про існування
заяви ОСОБА_2 на ім'я ТОВ «Лікфарм» від
9.04.1999 року раніше не було відомо, заява
була знайдена нею випадково в офісі ТОВ
«Лікфарм» в купі документів та
паперів товариства.

Позивач ОСОБА_2, належним чином
повідомлений про час, місце розгляду
справи, не з'явився в судове засідання,
надав суду заяву про розгляд заяви
ОСОБА_1 у його відсутності.

Представник ОСОБА_2 - адвокат
ОСОБА_8 в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення заяви
ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
суду, та його скасування. Особисто
зазначив, що ОСОБА_2 знаходився з
покійним ОСОБА_3 в добрих стосунках.
Заяву на ім'я ТОВ «Лікфарм» від 9.04.1999
року про те, що ОСОБА_2 не заперечував
проти передачі ? частини вказаної
квартири до статутного фонду ТОВ
«Лікфарм», дійсно написав він на
прохання ОСОБА_3, яку передав
останньому. Він був згоден із
збільшенням статутного фонду
товариства за рахунок вказаного
приміщення. Згодом про вказану заяву
він забув. Він не приймав участі в
укладанні рішення учасників
товариства, та установчого договору
від 9.04.1999 року.

Представник відповідача ТОВ
«Лікфарм» в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, при цьому не
заперечував проти задоволення заяви
ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
суду, просив суд постановити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволені позовних вимог про визнання
недійсним п.3 рішення учасників ТОВ
«Фірма «Алістер» від 9.04.1999 року про
збільшення статутного фонду
товариства, а також про визнання
недійсним п.1 установчого договору ТОВ
«Лікфарм» від 9.04.1999 року про передачу
до його статутного фонду нежитлового
приміщення. В решті позовних вимог
покладався на розсуд суду.

Співвідповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
що діє від свого імені, та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, належним чином
повідомлені про час, місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилися,
про причини своєї неявки суду не
повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_4,
за довіреністю - ОСОБА_9, в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд
у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення суду, так як доводи заявниці
вважає безпідставними, а рішення суду
законним та обґрунтованим, таким що не
підлягає скасуванню, оскільки не
відомо чи дійсно заява на ім'я ТОВ
«Лікфарм» від 9.04.1999 року була написана
ОСОБА_2, оскільки останній раніше
стверджував, що не давав згоди на
збільшення статутного фонду
товариства за рахунок спірної квартири
і ця обставина була встановлена судом.
Згідно протоколу загальних зборів від
9.04.1999 року, до товариства від ОСОБА_2
ніяких заяв не надходило, тому
наявність такої заяви ще не свідчить
про те, що така заява була подано до
товариства та розглядалась ним. Крім
того, якщо заява дійсно існувала, то
чому вона знаходиться у ОСОБА_1, а ні у
самого товариства. Таким чином вважає,
що заявник ОСОБА_1 не довела факт
існування нововиявленої обставини, а
отже не існує підстав для скасування
рішення Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 18.03.2011 року.

Представник третьої особи -
органу опіки та піклування в особі
Жовтневої районної адміністрації
Маріупольської міської Ради, в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
при цьому просив ухвалити рішення з
урахуванням інтересів дитини.

За вимогами ч.1 ст.365 ЦПК України,
неявка вказаних осіб у судове
засідання, не є перешкодою для
розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали заяви,
цивільної справи, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
її розгляду і вирішення по суті, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про перегляд
рішення суду, на підставі п.1 ч.2 ст.361 ЦПК
України, у зв'язку з нововиявленими
обставинами, слід зазначити, що вона,
за вимогами ч.1 ст.362 ЦПК України,
подана відповідачем до суду 17.12.2013
року, тобто в межах одного місяця з дня
встановлення обставини, оскільки
заяву ОСОБА_2 від 9.04.1999 року ОСОБА_1
знайшла в грудні 2013 року. Крім того
вказана заява нею подана не пізніше
трьох років з дня набрання законної
сили рішення Жовтневого районного
суду м.Маріуполя від 18.03.2011 року у
цивільній справі №2-289/11.

Судом встановлено, що Жовтневим
районним судом м.Маріуполя 18.03.2011 року
ухвалено рішення у справі №2-289/11 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ТОВ
«Лікфарм», ОСОБА_3, про визнання
недійсними рішення та договору
учасників ТОВ «Лікфарм», визнання
частки квартири сумісною власністю
подружжя, яким позовні вимоги
задоволено повністю: визнано ? частину
квартири АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1
спільним сумісним майном ОСОБА_2 та
ОСОБА_1; визнаний недійсним п.3 рішення
учасників ТОВ «Фірма «Алістер» від
9.04.1999 року про збільшення статутного
фонду шляхом внесення в статутний фонд
нежитлового приміщення, розташованого
по АДРЕСА_1; визнаний недійсним п.1
установчого договору ТОВ «Лікфарм» від
9.04.1999 року про передачу до його
статутного фонду нежитлового
приміщення, розташованого по АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд виходив з того, що подружжя ОСОБА_1
перебуває в шлюбі з 1977 року, при цьому
під час реєстрації шлюбу останніх,
12.03.1999 року між ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
укладено договір купівлі продажу
/біржовий контракт/, за яким ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 купили квартиру АДРЕСА_1 тобто ?
частина вказаної квартири є спільним
сумісним майном подружжя ОСОБА_1, яким
вони мають право розпоряджатися за
спільною згодою. Відповідачами по
справі суду не надано доказів про те,
що ОСОБА_2 давав згоду на передачу
спірної квартири до статутного фонду,
тому задоволені вимоги позивача про
визнання недійсними п.3 рішення
учасників ТОВ «Фірма «Алістер» від
9.04.1999 року про збільшення статутного
фонду шляхом внесення в статутний фонд
нежитлового приміщення, розташованого
по АДРЕСА_1 та п.1 установчого договору
ТОВ «Лікфарм» від 9.04.1999 року про
передачу до його статутного фонду
нежитлового приміщення, розташованого
по АДРЕСА_1.

Однак, судом встановлено наступне. На
час проведення загальних зборів
засновників ТОВ «Фірма «Алістер», та
укладання установчого договору ТОВ
«Лікфарм», що мало місце 9.04.1999 року
існувала заява ОСОБА_2 на ім'я ТОВ
«Лікфарм» від 9.04.1999 року, про те, що
останній не заперечував проти передачі
1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка
належала його дружині ОСОБА_1, до
статутного фонду ТОВ «Лікфарм».

Вказане твердження заявника ОСОБА_1
знайшло своє підтвердження наданою
заявою ОСОБА_2 на ім'я ТОВ «Лікфарм» від
9.04.1999 року, яким не заперечується її
написання та передача заяви ОСОБА_3,
на той час директору ТОВ «Лікфарм».

Про існування вказаної заяви ОСОБА_1
раніше не було відомо, вона нею була
знайдена випадково в грудні 2013 року в
офісі ТОВ «Лікфарм» в купі документів
та паперів товариства.

Наведені ОСОБА_1 обставини суд вважає
встановленими, оскільки вони не
спростовані належними доказами, тому
посилання представник відповідача
ОСОБА_4 з цього приводу є
безпідставними. При цьому суд враховує,
що під час розгляду справ в 2011 році,
представник ТОВ «Лікфарм» та ОСОБА_3
заперечували проти задоволення
позову, вказували, що ОСОБА_2 давав
згоду на передачу квартири до
статутного фонду ТОВ «Лікфарм».

За таких обставин суд, оцінюючи надані
та досліджені в судовому засіданні
докази дійшов висновку, що на час
розгляду справи Жовтневим районним
судом м.Маріуполя обставини зазначені
ОСОБА_2 в заяві від 9.04.1999 року могли
спростувати факти, покладені в основу
судового рішення, та вплинути на
висновки суду під час його ухвалення, а
відтак відсутні будь-які підстави для
задоволення позову.

Згідно з п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Вказане положення ЦПК України
презумується і з п.3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами», де серед
іншого, з метою правильного та
однакового застосування ЦПК України,
зазначено, що нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1 частини
другої статті 361 ЦПК, є те, що вони
існували на час розгляду справи; ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про
перегляд судового рішення, суд
виходить із загальних положень про
докази, у тому числі про належність і
допустимість засобів доказування,
обов'язку доказування і подання
доказів.

Таким чином, тільки ті обставини, які
існували на час розгляду справи судом,
але про них не знав і не міг знати
заявник та повідомити про них суд,
можуть бути підставою для перегляду
рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, обставини, на які
посилався заявник у своїй заяві
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, є нововиявленими та
істотними для правильного вирішення
справи.

При наявності такого висновку, суд
вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 18.03.2011 року підлягає
задоволенню, а саме рішення скасуванню.

В силу ч.ч.2,4 ст.364-1 ЦПК України
протягом трьох днів після надходження
заяви до суду суддя перевіряє її
відповідність вимогам ст.364 ЦПК України
і вирішує питання про відкриття
провадження за нововиявленими
обставинами. Відкривши провадження за
нововиявленими обставинами, суддя
надсилає особам, які беруть участь у
справі, копії заяви про перегляд і
призначає дату, час та місце судового
засідання, про що повідомляє осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно ч.2 ст.365 ЦПК України розгляд
заяви здійснюється судом за правилами,
встановленими цим Кодексом для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює перегляд. Розглянувши заяву,
суд може скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву про
перегляд судового рішення за ново
виявленими обставинами без
задоволення.

Тобто, з аналізу зазначеної статті
вбачається, що, у разі задоволення
заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами та
скасовуючи рішення суду, суд приймає
нове судове рішення.

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 18.03.2011
року, представник позивача ОСОБА_2
надав суду заяву останнього, в якій
ОСОБА_2 на підставі ст.ст.31,174 ЦПК
України відмовляється від свого
позову до ОСОБА_1, та просить суд
закрити провадження у справі.

Враховуючи, що за змістом ст.208 ЦПК
України, судове рішення викладається у
формах: ухвали, рішення, постанови, та
наявності у позивача ОСОБА_2 права
передбаченого ст.ст.31,174 ЦПК України на
відмову від позову, суд вважає за
можливе прийняти відмову позивача від
позову і закрити провадження по
справі, оскільки інтереси сторін при
цьому істотно не порушуються.

Оскільки сторони, що брали участь у
справі не наполягали на стягненні
судових витрат, тому застосування
вимог ст.ст. 88, 89 ЦПК України на думку
суду є недоцільним.

Керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.3, 361, 362, 365 ЦПК
України, постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 18.03.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лікфарм»,
ОСОБА_3, правонаступниками якого є
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - орган
опіки та піклування в особі Жовтневої
районної адміністрації Маріупольської
міської Ради, про визнання недійсними
рішення та договору учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікфарм», визнання
частки квартири сумісною власністю
подружжя - задовольнити.

Скасувати рішення Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 18.03.2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікфарм», ОСОБА_3,
правонаступниками якого є ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та
піклування в особі Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
Ради, про визнання недійсними рішення
та договору учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лікфарм»,
визнання частки квартири сумісною
власністю подружжя.

Прийняти у ОСОБА_2 відмову від позову
до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікфарм», ОСОБА_3,
правонаступниками якого є ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та
піклування в особі Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
Ради, про визнання недійсними рішення
та договору учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лікфарм»,
визнання частки квартири сумісною
власністю подружжя.

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лікфарм»,
ОСОБА_3, правонаступниками якого є
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - орган
опіки та піклування в особі Жовтневої
районної адміністрації Маріупольської
міської Ради, про визнання недійсними
рішення та договору учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікфарм», визнання
частки квартири сумісною власністю
подружжя.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м.Маріуполя шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5-ти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
П.І. Папаценко