КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/8346/13-ц
Провадження № 2/552/131/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2014 року Київський районний суд м.
Полтава в складі:

головуючого судді - Миронець О.К.

секретаря судового засідання - Шаня О.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідача - Стуканова
Р.В., Білобородової І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Бірюзова
96» про визнання рішення загальних
зборів про визнання роботи
незадовільною незаконним, усунення
перешкод у виконанні трудових
обов'язків, стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до ОСББ «Бірюзова 96» у якому
просить визнати рішення позачергових
зборів членів ОСББ «Бірюзова 96» від
28.08.2013 року в частині визнання її
роботи як головного бухгалтера
незадовільною незаконним та скасувати
його, стягнути з ОСББ «Бірюзова 96»
заборгованість по заробітній платі
ОСОБА_1 за період з жовтня 2012 року по
16.09.2013 року у розмірі 23874 гривні,
стягнути з ОСББ «Бірюзова 96»
заборгованість по заробітній платі
ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з
17.09.2013 року по день винесення рішення з
розрахунку 2294 гривень за кожен місяць
вимушеного прогулу, усунути перешкоди
їй у виконанні трудових обов'язків
бухгалтера ОСББ «Бірюзова 96»
зобов'язавши голову правління надати
ключі від робочого кабінету №309, що
розташований за адресою м. Полтава,
вулиця Маршала Бірюзова,96. Свій позов
обґрунтовувала тим, що вона з 01.10.2008
року працювала бухгалтером, а також
виконувала обов'язки касира та
паспортиста за контрактом, а з 01.04.2013
року вона згідно наказу працює в ОСББ
«Бірюзова 96». До жовтня 2012 року
заробітна сплата їй виплачувалась в
повному обсязі, а з жовтня 2012 року по
31.03.2013 року існує заборгованість у
розмірі 20433 гривень. За період з квітня
по липень 2013 року заробітна плата
виплачена в повному обсязі, а за період
з серпня 2013 року по 16.09.2013 року
заборгованість по заробітній платі
становила 3441 гривень. 28.08.2013 року
проведені позачергові збори членів
ОСББ «Бірюзова 96» на яких визнано її
роботу як бухгалтера незадовільною.
16.09.2013 року в її кабінеті були змінені
замки і 17.09.2013 року по день звернення до
суду вона не змогла потрапити до свого
кабінету, отже вважає, що вона була
відсутня на робочому місці з вини
нового керівництва ОСББ, наказу про її
звільнення їй не було вручено. Оскільки
вважає, що її права порушено звернулась
до суду за їх захистом.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
просили суд його задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов визнали частково - в
частині розміру заборгованості по
заробітній платі в сумі 323,84 гривні, та в
частині усунення перешкод щодо
подальшого виконання ОСОБА_1
обов'язків головного бухгалтера в ОСББ
«Бірюзова 96». В іншій частині вважають
позов необґрунтованим та таким що не
підлягає до задоволення з тих підстав,
що збори членів ОСББ «Бірюзова 96»
проведені у відповідності до чинного
законодавства, рішення приймались
шляхом голосування і на даних зборах
висловлювалась думка учасників зборів,
яка і була відображена в даному
протоколі. Щодо стягнення
заборгованості по заробітній платі за
період з жовтня 2012 року по 31.03.2013 року
вважають, що даний спір підсудний
господарському суду, оскільки позивач
надавала послуги як фізична особа -
підприємець, отже даний спір виник між
двома господарюючими суб'єктами.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 з 01.10.2008 року по
31.03.2013 року працювала за контрактом в
об'єднанні співвласників
багатоквартирного будинку «Бірюзова
96» та виконувала поточні роботи по
організації та проведенню
бухгалтерського, податкового та
статистичного обліків замовника.

Згідно наказу №3 від 01.04.2013 року
прийнята на посаду головного
бухгалтера, паспортиста, касира в
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Бірюзова
96», що підтверджується копією наказу та
копією трудової книжки. 01.04.2013 року було
затверджено штатний розпис згідно
якого посадовий оклад бухгалтера
складає 2294 гривень. В ході судового
розгляду встановлено, що заробітна
плата виплачена частково за період з
квітня 2013 року по 16.09.2013 року
заборгованість складає 3441 гривень. З
жовтня 2012 року по 31.03.2013 року в період
дії контракту заборгованість складає
20433 гривень. На день розгляду справи
наказу про звільнення позивача ОСОБА_1
з посади не видавалось.

Відповідно до ст.233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки. У
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.
Оскільки ОСОБА_1 з 01.04.2013 року перебуває
в трудових відносинах з відповідачем і
заробітна плата їй виплачена частково,
отже суд приходить до висновку про
задоволення позовної вимоги в частині
стягнення заборгованості по
заробітній платі за період з 01.04.2013 року
по 16.09.2013 року, що складає 3441 гривень.
Щодо позовної вимоги про стягнення
заборгованості за контрактом за період
з жовтня 2012 року по 31.03.2013 року суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні цієї позовної вимоги,
оскільки даний контракт був укладений
юридичною особою ОСББ «Бірюзова 96» з
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 з
метою надання послуг по організації та
проведенню бухгалтерського,
податкового та статистичного обліків
замовника.

Відповідно до ст.21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України. Контракт від 01.10.2008 року який
укладено між ОСББ «Бірюзова 96» та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не
є трудовим договором, оскільки не
містить положень, які передбачені для
трудового договору, а сторонами є
замовник та виконавець послуг.

Відповідно до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Отже, з позовом про стягнення
заборгованості за вищевказаним
контрактом позивачу необхідно
звертались до господарського суду,
оскільки даний спір виник між двома
господарюючими суб'єктами і не є
трудовим спором.

Стосовно вимоги про стягнення
заборгованості по заробітній платі за
час вимушеного прогулу з 17.09.2013 року по
день звернення до суду суд приходить до
таких висновків.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Вимушений прогул - час, протягом якого
працівник з вини власника або
уповноваженого ним органу був
позбавлений змоги працювати. Вимушений
прогул працівника має місце при
незаконній відмові у прийнятті його на
роботу або при несвоєчасному укладенні
трудового договору, незаконному
відстороненні від роботи, незаконному
звільненні або незаконному
переведенні на іншу роботу, затримці
видачі трудової книжки, неправильному
формулюванні в трудовій книжці причини
звільнення, якщо воно перешкоджало
працевлаштуванню його. За вимушений
прогул через незаконне звільнення або
переведення на іншу роботу власник чи
уповноважений ним орган виплачує
працівникові середній заробіток, але
не більше як за рік. Судом встановлено і
це підтвердили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що 16.09.2013
року в кабінеті, де знаходилось робоче
місце ОСОБА_1 змінено замки і їй не дали
ключі від кабінету. З 17.09.2013 року по
19.09.2013 року ОСОБА_1 приходила на своє
робоче місце, але кабінет був
зачинений, про що свідчать складені
акти та підписані мешканцями будинку
АДРЕСА_1. В свою чергу з 20.09.2013 року по
30.09.2013 року були складені акти про
відсутність ОСОБА_1 на робочому місці,
що також підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7
03.10.2013 року керівник ОСББ «Бірюзова 96»
ОСОБА_6 направила лист ОСОБА_1 щоб вона
пояснила причини своєї відсутності на
робочому місці. 18.10.2013 року ОСОБА_1
направила лист-відповідь та
повідомила, що вона не має можливості
працювати, оскільки не була допущена до
свого робочого місця. Свідок ОСОБА_7,
яка була допитана в судовому засіданні
повідомила, що голова правління їй
передала ключі від кабінету для
подальшої їх передачі ОСОБА_1, але
оскільки остання не з'являлась на
своєму робочому вона була позбавлена
можливості передати ключі. Оцінивши
всі ці докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що неявка ОСОБА_1
на роботу сталась через непорозуміння
між нею та головою правління і не може
бути визнано як вимушений прогул, який
підлягає оплаті.

Отже, суд приходить до висновку, що
вимога позивача про стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу не підлягає до задоволення.

Позовна вимога про визнання рішення
позачергових зборів членів ОСББ
«Бірюзова 96» від 28.08.2013 року в частині
визнання роботи бухгалтера ОСОБА_1
незадовільною незаконним та скасувати
його не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Відповідно до п.5.2.5 статуту об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Бірюзова 96» загальні збори
правочинні,якщо на них присутні більше
половини членів об'єднання. Рішення
загальних зборів приймаються 2/3
голосів від загальної кількості членів
об'єднання, які присутні на загальних
зборах. З протоколу №4 від 28.08.2013 року
вбачається, що на зборах присутні 25
чоловік, отже збори є правочинними.
Відповідно до п.5.1.,5.2. вищевказаного
статуту органами управління об'єднання
є загальні збори його членів правління
та ревізійної комісії об'єднання. Вищим
органом управління об'єднання є
загальні збори. Рішення на зборах
приймаються шляхом голосування і кожен
член ОСББ має право голосу. Рішення про
визнання роботи головного бухгалтера
ОСОБА_1 незадовільною прийнято
більшістю голосів і виражає
волевиявлення членів ОСББ, отже не може
бути визнано судом незаконним,
оскільки воно прийнято на зборах, які
скликані відповідно до статуту ОСББ
«Бірюзова 96».

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено
частково, отже з відповідача на користь
держави слід стягнути понесені судові
витрати в сумі 229 грн. 40 коп. судового
збору.

Керуючись ст. 232, 233 КЗпП України,
ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Бірюзова
96» на користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі за період з квітня 2013
року по 16 вересня 2013 року в сумі 12693,36
гривень.

Зобов'язати голову правління
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Бірюзова
96» усунути перешкоди у виконанні
ОСОБА_1 посадових обов'язків та надати
ключі від робочого кабінету №309, що
розташований за адресою м. Полтава,
вулиця Маршала Бірюзова, 96.

Стягнути з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Бірюзова
96» в дохід держави судовий збір в сумі
229 /двісті двадцять дев'ять / грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтава
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя
Миронець О.К.