АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/431/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді
Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В.,
Купельського А.В.

при
секретарі : Чебан О.М.

за участі: апелянта ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 05 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення додаткових витрат на
дітей.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

встановила:

У червні 2013 року позивач звертаючись
до суду з позовом, який в подальшому
уточнила просила стягнути із
відповідача додаткові витрати
загальною сумою 8026, 27 грн., пов'язані із
навчанням, розвитком здібносте,
лікуванням дітей та судові витрати.
Зазначала, що перебувала із
відповідачем в шлюбі від якого в них є
двоє дітей - син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти
постійно хворіють, потребують
санаторно-курортного лікування, також
мають здібності до співу та малювання
витрати по яких несе позивач.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 05 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3
017, 09 грн. додаткових витрат на дітей. У
задоволенні решти вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з
рішенням суду не погоджується,
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, просить його скасувати
в частині відмови та постановити нове,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю. Зазначає, що нею були надані
докази на підтвердження витрат
понесених на оздоровлення та розвиток
дітей.

На апеляційному перегляді рішення
суду першої інстанції апелянт
підтримала вимоги апеляційної скарги,
вважає, що її слід задовольнити з
підстав вказаних у апеляції.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу
не визнав, вважає, що в її задоволенні
слід відмовити.

ОСОБА_3 на перегляд справи не з'явився,
належним чином повідомлений про день,
час і місце слухання справи.

________________________________________________________________________
____________________

Головуючий у першій інстанції -
Палінчак О.М.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 46

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування, зміни рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення, в тому числі, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Вирішуючи спір, суд вважав
недоведеним вимоги позивача про
несення нею витрат на
санаторно-курортне лікування сина
ОСОБА_4 за 2011 рік, витрат на УЗД доплер,
витрат на лікування дітей у 2011-2013 рр..

Проте з таким висновком суду повністю
погодитися не можна.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що сторони по 16.09.08р.
перебували у зареєстрованому шлюбі та
відповідач є батьком
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2, тому у
відповідності до ст.185 СК України
зобов'язаний брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Відмовляючи у стягненні витрат на
придбання 24.10.12 року путівки на
санаторно-курортне лікування ОСОБА_4,
суд виходив із того, що витрати по
оплаті поніс ЦСО «Дитяча надія» та не
взяв до уваги пояснення позивача щодо
несення саме нею витрати на придбання
цієї путівки. Як слідує із звукозапису
судового засідання, суд не роз'яснив
позивачу у відповідності з ч.4 ст.10 ЦПК
України необхідність надання доказів у
підтвердження вимог у цій частині.

Сторонами не заперечувалася у суді
першої та апеляційної інстанції
необхідність дитини у
санаторно-курортному лікуванні та
наявність до цього медичних показань.
Відповідно до довідки №2 від 10.02.14 року
Центр соціальної опіки «Дитяча надія»
підтвердив, що оплата 24.10.13 року
вартості путівки на суму 2184 грн. була
проведена позивачем. З врахуванням
цього половину вартості цієї путівки
1092 грн. (2184грн. : 2 = 1092 грн.) слід стягнути
із відповідача.

Рішенням суду відмовлено у
задоволенні вимог щодо стягнення
половини вартості (3449,01 грн.)
медикаментів на лікування дітей.

При апеляційному перегляді рішення
суду, апелянт надала зведену
довідку-розрахунок несення витрат на
придбання медикаментів для лікування
дітей на суму 4023,18 грн., хоча у позовних
вимогах ставилося питання щодо
стягнення 3449,01 грн.. Суд дає оцінку
такій довідці, виходячи з вимог
ст.ст.11,303 ЦПК України щодо меж судового
та апеляційного розгляду справи.

Даючи оцінку несення позивачем цих
витрат, колегія суддів враховує, що
оплата вартості медикаментів на суму
125,55 грн. (а.с.92) мала місце після
уточнення позовних вимог, але
збільшення вимог не було проведено
позивачем, тому суд першої інстанції
правильно не взяв до уваги несення цих
витрат позивачем. Колегія суддів
звертає увагу на те, що позивачем
ставиться питання щодо стягнення двічі
витрат на суму 201,7 грн., хоча такі
витрати позивач несла один раз.

Відповідає матеріалам справи та
вимогам закону рішення суду першої
інстанції у частині відмови у
стягненні витрат на лікування згідно
до наданих позивачем чеків на суму в 2011
р. 37,05 грн., 72,42 грн., 38, 60 грн., 153 грн., 40
грн., 79, 05 грн.; в 2012 р. 87,85 грн.; в 2013 р. 123,4
грн., 201, 70 грн., 53,02 грн., 114,2. грн., 19,70 грн.,
103,20 грн., 39,05 грн..

Необхідність придбання медикаментів
за цими чеками позивачем не доведено,
оскільки докази їх призначення лікарем
у матеріалах справи відсутні, тому суд
першої інстанції у цій частині прийняв
правильне рішення щодо відмови у
задоволенні позову і апеляційна скарга
у цій частині не знайшла свого
підтвердження при перегляді рішення
суду.

Разом з цим, відмовляючи у
задоволенні вимог щодо стягнення
половини вартості (3449,01 грн.) лікування
дітей, суд першої інстанції не
врахував, що необхідність вживання
іншої частини медикаментів прописана
лікарем, що доводиться відповідними
медичними довідками (а.с.64,65), а несення
витрат доводиться відповідними
фінансовими чеками : а.с.19 - 28,8 грн., а.с.20
- 71 грн., 3,2 грн., 70,65 грн., а.с.21 - 311,4 грн.,
а.с.22 - 127,25 грн., 75,88 грн., 116,3 грн., а.с.23 -
242,41 грн., 27 грн., 45,7 грн. (34,25 грн., 21,35 грн.),
36,2 грн., 58,2 грн., 29,09 грн., 27,40 грн., а.с.24 -
118,55 грн., 68,49 грн., 68,9 грн., 67 грн., 56,7 грн.
(37,6грн., 6 грн.,13,10 грн.), 157,15 грн., 123,4 грн.,
а.с.28 - 79,05 грн., а.с.66 - 31,67 грн., 14,21 грн. (12,1
грн., 3,1 грн.) а.с.68 - 154,7 грн. (33,45 грн., 121,25
грн.), 120,1 грн., а.с.70 - 26,5 грн., а.с.91 - 126,34
грн., що на загальну суму становить 2364,55
грн., з яких половину вартості
медикаментів 1182,27 грн. слід стягнути із
відповідача (2364,55 : 2 = 1182,27 грн.).

Судом першої інстанції також не
враховано, що з історії хвороби ОСОБА_7
(а.с.85) слідує необхідність проведення
ультразвукового дослідження доплер,
несення витрат у сумі 110 грн. на яке
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру, тому
половина вартості цих витрат має бути
стягнута з відповідача (110:2=55грн.).

Відмовляючи у задоволенні вимог
щодо стягнення половини вартості
санаторно-курортного лікування сина
ОСОБА_4 у дитячому оздоровчому таборі
«Батіліман», суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із недоведеності
позивачем даних вимог, так як доказів
несення нею не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги.

Зміні підлягає визначення розміру
судових витрат, зі стягненням із
відповідача 229,4 грн..

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково
задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 05 грудня 2013 року скасувати у
частині відмови у стягненні витрат на
санаторно-курортне лікування сина
ОСОБА_4 за 2011 рік, витрат на УЗД доплер,
витрат на лікування дітей у 2011-2013 рр. та
стягнутого судового збору.

Ухвалити нове рішення у цій частині.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3
витрат на санаторно-курортне лікування
сина ОСОБА_4 за 2011 рік на суму 1092 грн., на
обстеження УЗД доплер 55 грн., витрат на
лікування дітей у 2011-2013 рр. - 1182,27 грн.,
229,4 грн. судового збору та 114,7 грн.
судового збору у дохід держави.

У решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис
Судді : підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду В.П.
Фанда