Справа № 213/2324/12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" лютого 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
ПРО ПОДІЛ МАЙНА ПОДРУЖЖЯ

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Липовецького районного суду
Вінницької області з позовною заявою
до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, мотивуючи тим, що за
період шлюбу з 05.10.1985 року по 27.12.2011 року
ними було збудовано житловий будинок з
господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці 0,1000 га, які є їх спільною
сумісною власністю. Оскільки
добровільно розділити будинок та
земельну ділянку відповідач
відмовляється, позивачка просить суд
здійснити поділ спільного майна
подружжя з відступленням від засад
рівності часток подружжя (враховуючи,
що біля неї проживають діти та
малолітня онука, вона є пенсіонеркою, а
відповідач проживає окремо сам), та
визнати за нею право власності на 3/5
будинковолодіння та земельної ділянки
, а за відповідачем визнати право
власності на 2/5 будинковолодіння та
земельної ділянки, що розташовані по
АДРЕСА_1 , а також стягнути з
відповідача судові витрати.

Згодом позивачка заявила
клопотання про залишення без розгляду
позовної вимоги про поділ земельної
ділянки. . Ухвалою Липовецького
районного суду від 27.03.2013 року позовну
вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1 , ЗАЛИШЕНО БЕЗ РОЗГЛЯДУ.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач позов про поділ майна
подружжя визнав. Однак погодився на
поділ в натурі житлового будинку лише
виходячи із рівності їх часток у
спільному майні.

В процесі розгляду справи, сторони
погодились на поділ житлового будинку
за 1 варіантом висновку експерта
№623-625/13-21 від 14.01.2014 року без стягнення
компенсації за відступ від ідеальної
частки та без стягнення понесених
судових витрат. За вказаним варіантом
і позивачка, і відповідач просили
визнати за позивачкою ОСОБА_1 право
власності на 59/100 частин житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , та
виділити їй в натурі : прихожу 1-1, кухню
1-2, житлові кімнати 1-3, 1-6, у тому числі -
ганок, загальною площею 48,0 кв.м.,
вартістю 102 215,74 грн. А за відповідачем
ОСОБА_2 визнати право власності на 41/100
частину житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_2 , та виділити
йому в натурі : житлові кімнати 1-4, 1-5,
загальною площею 34,0 кв.м., вартістю 70 482
грн.

Заслухавши сторони, дослідивши
інші докази та давши їм оцінку в
сукупності, суд вважає, що позов про
поділ майна подружжя підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, шлюб між
сторонами був зареєстрований 05 жовтня
1985 року. Розірвано шлюб 27 грудня 2011
року.

В період шлюбу сторони
побудували житловий будинок в
АДРЕСА_2 , право власності на який,
згідно свідоцтва №14 про право
особистої власності на жилий будинок,
виданого виконкомом Турбівської
селищної ради Липовецького району
Вінницької області 10 липня 1992 року (
зареєстрованого Вінницьким обласним
об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 11.08.1992 року), оформлено
на ОСОБА_2.

Отже, ВКАЗАНИЙ ЖИТЛОВИЙ
БУДИНОК збудований сторонами під час
перебування у шлюбі, а тому, відповідно
до ст.60 СК України, є об'єктом права
спільної сумісної власності
подружжя. В силу ст.70 СК України, у разі
поділу такого майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, з чого випливає, що
кожна із сторін має право на ? частину
зазначеного майна.

На підставі ст.71 СК України, це
майно ділиться між подружжям в натурі.

У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

При цьому, враховуючи, що сторони
погодились на поділ житлового будинку
за 1 варіантом висновку експерта
№623-625/13-21 від 14.01.2014 року без стягнення
компенсації за відступ від ідеальної
частки та без стягнення понесених
судових витрат, суд здійснює поділ
житлового будинку за вказаним
варіантом , за яким сторони просили
визнати за позивачкою ОСОБА_1 право
власності на 59/100 частин житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , та
виділити їй в натурі : прихожу 1-1, кухню
1-2, житлові кімнати 1-3, 1-6, у тому числі -
ганок, загальною площею 48,0 кв.м.,
вартістю 102 215,74 грн, а за відповідачем
ОСОБА_2 визнати право власності на 41/100
частину житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_2 , та виділити
йому в натурі : житлові кімнати 1-4, 1-5,
загальною площею 34,0 кв.м., вартістю 70 482
грн.

Приймаючи до уваги, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову про поділ майна подружжя.

На підставі ст.ст.60, 70, 71,
СК України, керуючись ст.ст. 209-215, 224 -226
ЦПК України,

суд

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити .

Провести поділ СПІЛЬНОГО МАЙНА
ПОДРУЖЖЯ наступним чином:

Визнати право власності за
ОСОБА_1 НА 59/100 частин житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , та
виділити їй в натурі : прихожу 1-1, кухню
1-2, житлові кімнати 1-3, 1-6, у тому числі -
ганок, загальною площею 48,0 кв.м.,
вартістю 102 215,74 грн.

Визнати право власності за
ОСОБА_2 на 41/100 частину житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , та
виділити йому в натурі : житлові
кімнати 1-4, 1-5, загальною площею 34,0
кв.м., вартістю 70 482 грн.

Зобов'язати позивача ОСОБА_1. для
ізольованого користування виділеними
дольовими частинами закласти дверні
отвори між приміщеннями 1-3 та 1-4, 1-5 та
1-6.

Зобов"язати відповідача ОСОБА_2 ..
для ізольованого користування
виділеними дольовими частинами
улаштувати дверний отвір між
приміщеннями 1-4 та 1-5, улаштувати у
приміщенні 1-5 дверний отвір та подвійні
двері або прибудувати засклену
веранду.

Зобов»язати сторони виконати
будівельні роботи по улаштуванню
окремих систем інженерних мереж (
електропостачання, газопостачання,
опалення) згідно ТУ.

На підставі статті 1299 ЦК
України право власності на нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути
оскарженим в апеляційному порядку
протягом 10 днів. Після закінчення
цього строку рішення набирає законної
сили, якщо не буде подано апеляційної
скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська