РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - представника позивачів
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом,
в якому вказали, що їм на праві
власності належить 3/20 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1. Інша частина
будинку на праві власності належить
відповідачу ОСОБА_5, порядок
користування вказаним будинком між
співвласниками визначений. Протягом
деякого часу позивачі у вказаному
будинку не проживали. Після повернення
виявилося, що потрапити до належного їм
на праві спільної часткової власності
будинку вони не можуть тому, що
відповідач замінив замок на металевих
воротах паркану, ключі від цього замка
позивачам не дає. Тому позивачі
звернулись до суду, в своєму позові
просять зобов'язати відповідача ОСОБА_5
усунути перешкоди в користуванні
належною позивачам на праві спільної
часткової власності 3/20 частин
житлового будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом надання ОСОБА_3
та ОСОБА_4 безперешкодного доступу до
житлового будинку, допоміжних
приміщень, господарських будівель і
споруд та прибудинкової території,
зобов'язавши відповідача надати
позивачам ключі від воріт, позначених
за №1 в технічному паспорті на вказаний
садибний (індивідуальний) житловий
будинок.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримала, дала пояснення, аналогічні
викладеним в позові, а також додала, що
конфлікт між сторонами виник влітку 2013
року, коли відповідач не пустив
позивачів на подвір'я вказаного
будинку, а самі вони відкрити ворота в
паркані не змогли. Просила позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги та
пояснення іншого представника ОСОБА_6
підтримав, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав та пояснив, що відповідач жодним
чином не перешкоджає позивачам
користуватись своєю частиною
нерухомого майна, але зараз там
проживає інша людина - ОСОБА_8, і
конфлікт значною мірою стосується
взаємовідносин між позивачами та ним.
Замок на воротах паркану відповідач
дійсно замінив на кодовий, для якого
ключа не існує. А конфлікт влітку 2013
року виник з ініціативи саме позивачів,
які ломились на подвір'я будинку, вели
себе агресивно і не бажали вирішувати
якісь питання мирним шляхом. Просив в
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 показали, що були присутніми
при конфлікті позивачів та відповідача
влітку 2013 року, коли позивачі приїхали
до будинку АДРЕСА_1, робили спробу
потрапити до подвір'я цього будинку,
але не змогли відкрити ворота, потім їх
вигнав брат відповідача, сказав, що
впустить лише за рішенням суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
показав, що проживає у АДРЕСА_1 по
договору з позивачами останні 4-5 років.
У 2012 року у нього виник конфлікт з
ОСОБА_4 через те, що той почав вимагати,
щоб свідок проводив за власні кошти
благоустрій будинку. В 2013 році ОСОБА_8
був свідком конфлікту між відповідачем
та позивачами, хтось з них ліз через
паркан, його не пускали. Замок на
воротах паркану дійсно встановив
відповідач, але він є кодовим та ключів
не має.

Заслухавши пояснення сторін, свідчення
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
доходить висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
на підставі наступного.

Згідно договору дарування від 25.06.1999р.
та реєстраційного посвідчення БТІ,
позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками
3/20 частин жилого будинку АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно,
відповідач ОСОБА_5 є власником 17/20
частин цього ж будинку.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України,
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Суд вважає встановленим та доведеним, в
тому числі свідченнями свідків, що у
позивачів дійсно є певні труднощі в
користуванні своїм нерухомим майном зі
сторони відповідача, в тому числі у
відсутності можливості вільного
доступу до подвір'я, де знаходиться їх
майно. Суд не має можливості на
підставі наданих доказів встановити,
чи носять ці труднощі разовий, чи
постійний характер, але у будь-якому
випадку ці перешкоди підлягають
усуненню і тому позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

В той же час, згідно рішення
Бердянського міськрайонного суду від
27.10.2009р., нерухоме майно по АДРЕСА_1 було
поділено між співвласниками таким
чином, що у власності позивачів
знаходиться лише житловий будинок «А»,
інші допоміжні приміщення,
господарські будівлі та споруди,
зазначені в позовних вимогах, відсутні.
Тому потреба у наданні доступу до
будь-яких інших допоміжних приміщень,
господарських будівель і споруд, які не
належать позивачам, а належать
відповідачу, відсутня, позовні вимоги в
цій частині задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню і позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача надати позивачам ключі від
воріт, оскільки, як встановлено судом,
замок на воротах є кодовим і не має
ключів, тому ці позовні вимоги просто
не мають сенсу та не можуть бути
виконані. Крім того, позовні вимоги в
цій частині не є засобом захисту
порушених прав позивачів, вони вже є
поновленими за рахунок задоволених
позовних вимог, а процедура виконання
цих задоволених позовних вимог може
бути різною, в тому числі шляхом
повідомлення коду кодового замка,
встановлення нового замка,
виготовлення дублікатів ключів тощо,
необхідність конкретизації такої
процедури в судовому рішенні відсутня.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.317, 391 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в
користуванні належною ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на праві спільної часткової власності
3/20 частин житлового будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1
шляхом надання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
безперешкодного доступу до житлового
будинку «А» та прибудинкової території
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький