провадження № 2/756/430/14
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі:
головуючого судді Маринченко М.М.‚
при секретарі Князік І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Київської
міської ради, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання права власності на ? частину
квартири в порядку спадкування за
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Київської міської ради про визнання за
ним права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2.
Після його смерті відкрилася спадщина
на ? частину вказаної квартири, яку він
прийняв, оскільки постійно проживав із
спадкодавцем у вказаній квартирі.
Він звернувся до Двадцять першої
київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом, проте нотаріус
виніс постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, посилаючись на
відсутність реєстрації права
власності померлого на вказане
нерухоме майно, а саме свідоцтва про
Позивач посилається на те, що вказана
постанова прийнята нотаріусом тому, що
у зв'язку з втратою оригіналу свідоцтва
про право власності на квартиру, було
видано його дублікат, але померлий за
життя не зареєстрував у відповідних
органах ту обставину, що ? частина
вказаної квартири належить йому на
праві власності саме на підставі
дублікату свідоцтва.

Посилаючись на те, що у нього відсутні
умови для оформлення прав на вказане
майно в нотаріальній конторі, позивач
просить визнати за ним право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
(загальна площа квартири 28,30 кв.м) в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав.

Представник Київської міської ради в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надіслав
до суду, в якій просить розглядати
справу за його відсутності та прийняти
рішення відповідно до вимог чинного
законодавства.

Представник Головного управління
юстиції у м. Києві в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 03 липня 2013 року.

Відповідно до свідоцтва про народження
НОМЕР_3, виданим 11 липня 1991 року, ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком є
ОСОБА_2

З відповіді Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 27 листопада 2013
року, наданої на запит суду, вбачається,
що квартира АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
рівних долях на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
згідно з розпорядженням органу
приватизації від 10 січня 2005 року № 2804.

Розпорядженням органу приватизації
державного житлового фонду від 29
серпня 2013 року №137-д визнано таким, що
втратило чинність розпорядження
органу приватизації від 10 січня 2005 року
№ 2804 та вказано відділу приватизації
державного житлового фонду оформити
дублікат свідоцтва про право власності
на вказану квартиру, яка була
приватизована відповідно до
вищезазначеного розпорядження.

На підставі розпорядження від 29 серпня
2013 року №137-д видано дублікат свідоцтва
про право власності, відповідно до
якого квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної часткової власності належить
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях.
Загальна площа квартири становить 28,30
кв.м.

З витягу та інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно вбачається, що ? частина
вказаної квартири на праві власності
зареєстрована за позивачем на підставі
дубліката свідоцтва про право
власності.

З довідки форми № 3 від 16 липня 2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 з 14 серпня 1991 року
зареєстрований у спірній квартирі.

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що позивач 01 квітня 2009 року
звернувся до Двадцять першої київської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_2 Оскільки на день
смерті батька позивач був
неповнолітнім, відповідно до ч.4 ст. 1268
ЦК України він вважається таким, що
прийняв спадщину.

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що інші спадкоємці, крім
позивача, з заявами про прийняття
спадщини не зверталися.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012 №
296/5 видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна. Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус виготовляє витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса
Двадцять першої київської
нотаріальної контори від 30 вересня 2013
року позивачу відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частку в квартирі, яка
належала померлому ОСОБА_2, у зв'язку з
відсутністю реєстрації права
власності померлого на нерухоме майно.

Вказана постанова прийнята державним
нотаріусом у зв'язку з тим, що померлий
за життя не зареєстрував у відповідних
органах, що ? частина зазначеної
квартири належить йому на праві
власності саме на підставі дублікату
свідоцтва.

Відповідно до вимог чинного
законодавства з заявою про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно або змін до записів про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно може
звернутися лише заявник, який реєструє
право власності на своє майно.

На підставі викладеного судом
встановлено відсутність умов для
отримання позивачем свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті батька у нотаріуса, тому його
вимоги про визнання за ним в судовому
порядку права власності на 1/2 частину
квартиру АДРЕСА_1 (загальна площа
квартири 28,30 кв.м) в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1297
ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/2 частину квартиру
АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 28,30
кв.м) в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М. Маринченко