Справа № 646/1687/13-ц
№ производства 2/646/46/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого -судді
Васильєвої О.О.,

при секретарі - Жура О.В.,
Козирєві А.В., Підопригора Ю.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частку в
спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2, у якій просить суд
визнати за позивачем право власності
на 1/2 частину домоволодіння, яке
розташоване за адресою, АДРЕСА_1В
обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що що за час шлюбу позивача та
відповідача був придбаний будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 05.12.2011
року заочним рішенням
Червонозаводського районного суд м.
Харкова шлюб було розірвано, а тому
просить визнати за нею 1/2 частину
вказаного будинку.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.
Вважає, що оскільки до будинку були
збудовані прибудови, то даний будинок є
самочинним будівництвом, а тому за
позивачем не може бути визнане право
власності на 1/2 частину будинку.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
її представника, представника
відповідача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно до заочного рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 05.12.2011 року, 08.02.1986 року
позивач та відповідач зареєстрували
між собою шлюб та за цим рішенням суду
шлюб між ними було розірвано.

За час шлюбу відповідачем придбано
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1, на підставі договору міни від
31.12.2003 року.

Частинами 1, 2 статті 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю УРСР, що діяв на момент
укладення договору міни від 31.12.2003 року,
майно, нажите подружжям за час шлюбу,
є його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном. Подружжя
користується рівними правами на майно
і в тому разі, якщо один з них був
зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

Сторонами також не заперечувався факт
придбання спірного будинку під час
перебування у шлюбі.

Також, у судовому засіданні
встановлено, що рішенням
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 20.11.2013 року визнано право
власності за ОСОБА_2 на (одну другу)
частину будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1

Статтею 63 СК України визначено, що
дружина та чоловік мають рівні права
на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач має право на 1/2 частину
спірного будинку, оскільки вказаний
будинок був придбаний сторонами під
час шлюбу, що не заперечувалося
сторонами, та на підставі приписів ст.
69,70 СК України.

Суд не приймає посилання представника
відповідача на той факт, що даний
будинок є самочинним будівництвом, а
тому за позивачем не може бути визнане
право власності на 1/2 частину будинку,
оскільки предметом спору є саме
визнання права власності на спірне
майно, а не про виділ частки або виділу
в натурі майна, та виходить з
наступного.

Як убачається з договору міни від 31.12.2003
року, ОСОБА_2 за договором міни отримав
у право власності житловий будинок літ.
«А-1», а також надвірні будівлі.

Вказаний будинок зареєстрований за
ОСОБА_2, що підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Самовільні будівлі, які в теперішній
час є на території домоволодіння, не
впливають на вирішення питання про
визнання права власності на нього.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у постанові від 21.12.2007 N 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», зокрема, у п.
19, Вирішуючи спори про поділ майна
подружжя, суди повинні враховувати,
що само по собі розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності подружжя на майно, набуте
за час шлюбу. Проте розпорядження
таким майном після розірвання шлюбу
здійснюється колишнім подружжям
виключно за взаємною згодою
відповідно до положень ЦК ( 435-15 ),
оскільки в таких випадках презумпція
згоди одного з подружжя на укладення
другим договорів з розпорядження
майном, що є у спільній сумісній
власності подружжя вже не діє.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог
і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 3,11 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених
прав. У випадках встановлених законом,
до суду можуть звертатися особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує уу
відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.,
ст. 15, 16, 355, 368, 369, 372, 376 ЦК України, ст., ст.
60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на частку в спільній
сумісній власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину домоволодіння, яке розташоване
за адресою, АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору в сумі 1000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення у повному обсязі
виготовлено 24.02.2014 року.

Суддя
О.О. Васильєва