Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/1853/13-ц
Провадження № 2/280/20/14
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2014 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області в складі:
головуючої - судді Рибнікової М.М., при
секретарі - Ченчика П.К., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_3, розглянувши у судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, приватний нотаріус
Коростишівського нотаріального округу
ОСОБА_6 про зміну черговості
спадкування, надання права на
спадкування,-

ВСТАНОВИВ
:

30.08.2013 року позивач звернувся до
Коростишівського районного суду
Житомирської області з вказаним
позовом до відповідачів з тих підстав,
що позивач є двоюрідним братом ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і проживав
разом із співмешканкою ОСОБА_8 в
будинку АДРЕСА_1 Як зазначає позивач,
вказаний будинок належав бабці
позивача ОСОБА_9 на підставі свідоцтва
№759 від 19.10.1976 року, після смерті якої,
на підставі заповіту, спадкоємцями
будинку стали мати позивача - ОСОБА_10 та
ОСОБА_11, приблизно в рівних долях. В
подальшому власником частини будинку,
яка належала ОСОБА_11, став її син
ОСОБА_7, який в свою чергу 09.09.2012 року
подарував ОСОБА_10 8/100 частин будинку, що
становить кімнату 1-8. Тому будинок був
поділений на 2 частини: власником
однієї є ОСОБА_10, власником іншої був
ОСОБА_7

Як зазначає позивач, він тривалий
час проживав у м. Москва і є
громадянином Російської Федерації,
однак він регулярно приїжджав, а з
березня 2011 року переїхав на постійне
місце проживання до м. Коростишева та
законно проживає в частині будинку
матері. А тому, позивач вказує на те, що
з часу переїзду він постійно проживав
поряд із двоюрідним братом ОСОБА_7, а
оскільки стан здоров'я останнього
постійно погіршувався, то позивач
постійно надавав хворому брату
допомогу, за власні кошти, було
проведено до домоволодіння газ та воду,
якими вони спільно користувалися.
Після смерті ОСОБА_7 приїхала його
дочка ОСОБА_2, яка раніше не піклувалася
про батька. Позивач та відповідач
звернулися з заявою до нотаріуса про
прийняття спадщини після померлого. А
тому позивач просить в порядку ч.2 ст.1259
ЦК України змінити черговість
спадкування позивача та визнати за ним
право на спадкування майна ОСОБА_7
разом з із спадкоємцем першої черги -
ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог. В ході
розгляду справи були надані суду
письмові заперечення на позовну заяву
ОСОБА_4, у якому зазначено, що позов
ОСОБА_4 є безпідставним та
необґрунтованим з наступних підстав.
Стосовно проведення позивачем у 2006
році газу до будинку АДРЕСА_1, то дана
обставина на думку відповідача є
надуманою, оскільки відповідно до
матеріалів робочого проекту з
газопостачання вказаного будинку
замовником зазначений ОСОБА_7 Окрім
того, представник відповідача
заперечує той факт що позивач проживав
на території України на законних
підставах, що підтверджується актом
депутата сільської ради №487 від 15 липня
2013 року, а саме зазначає, що даний акт
депутата може засвідчувати лише той
факт, що ОСОБА_4 перебував у будинку
АДРЕСА_1 у місті Коростишеві у певний
час, а саме 15 липня 2013 року , заперечує
те, що ОСОБА_4 опукувався, матеріально
забезпечував та надав іншу допомогу
ОСОБА_7, оскільки останній не мав
потреби в опіці, матеріальному
забезпеченні та іншій
допомозі,оскільки проживав із
співмешканкою ОСОБА_8, яка і доглядала
за ОСОБА_7 до самої смерті останнього,
які за життя мали стабільний дохід,
отримували пенсію, ОСОБА_8 отримувала
грошові кошти за договором оренди від
наймача, який винаймав у неї квартиру у
місті Києві. ОСОБА_2 систематично
відвідувала свого батька, опікуючись
про нього та матеріально забезпечуючи
його на стільки на скільки цього
вимагали обставини. Факт забезпечення
домоволодіння водою саме ОСОБА_4, також
ніяк документально не підтверджений,
та не може розцінюватись як опіка над
померлим ОСОБА_7 . Факт проживання в
одному будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_4
заперечується тим, що вони проживали у
двох відокремлених частинах будинку з
різними входами, та не може
розцінюватись як опіка над померлим.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення свідків, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії дублікату
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, зареєстрованого в реєстрі
за №2-1173, житловий будинок розташований
в АДРЕСА_1, який належав гр. ОСОБА_9,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі
заповіту був переданий у власність та
розподілений між її дітьми: ОСОБА_11 та
ОСОБА_10.

У технічному паспорті на садибний
(індивідуальний) житловий будинок по
АДРЕСА_1 від 19.09.2011 року власниками
вказаного будинку зазначені: ОСОБА_10 та
ОСОБА_7.

В подальшому 19.09.2012 року між
ОСОБА_7 та ОСОБА_10 було укладено договір
дарування частини житлового будинку,
відповідно до якого ОСОБА_7 передав у
власність ОСОБА_10 8/100 ідеальних частин
житлового будинку, а саме: приміщення
1-8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Окрім того, відповідно до даного
договору, вказана частина будинку
належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва
про право на спадщину, виданого 16.05.2000
року Коростишівською державною
нотаріальною конторою за реєстрами
№1-1088, що зареєстровано в комунальному
підприємстві «Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 16.05.2000 року за
реєстраційним №34954909.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1.

10 червня 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до приватного нотаріуса
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою
про прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_7, зазначивши, що окрім нього
спадкоємців немає.

Згідно з положенням ст. 1265 ЦК
України, у п'яту чергу право на
спадкування за законом мають інші
родичі спадкодавця до шостого ступеня
споріднення включно, причому родичі
ближчого ступеня споріднення усувають
від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до копії акту депутата
Коростишівської міської ради №487 від 15
липня 2013 року громадянин ОСОБА_4 дійсно
проживає за адресою АДРЕСА_1, з березня
2011 року.

Довідкою з Коростишівської ЦРЛ
ім. Д.І. Потєхіна №1625 від 10.10.2013 року
встановлено той факт, що ОСОБА_7
звертався лише 15.03.2013 року - 23.03.2013 року в
неврологічне відділення, з діагнозом:
дисциркуляторна гіпертензивна
енцефалопатія 3 ступеня. Гостре
порушення мозкового кровообігу за
ішемічним типом.

Відповідно до довідки Коростишівської
ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна №1690 від 21.03.2013 року
з 04.05.2012 року по 14.05.2012 року ОСОБА_7
знаходився на стаціонарному лікуванні
в хірургічному відділенні (урологія)
лікарні з діагнозом: гострий
правобічний орхоепідідіміт, що
підтверджується, наданою копією
медичної карти №2283 стаціонарного
хворого ОСОБА_7

Також судом досліджені та взяті
до уваги надані в судових засіданнях
пояснення свідків. Так, свідок ОСОБА_14,
будучи сусідом ОСОБА_4, пояснив, що
ОСОБА_7 мав проблеми зі здоров'ям, через
які йому було тяжко пересуватись, а
ОСОБА_4 йому допомагав та допоміг з
проведенням газифікації. Також
зазначив що померлий проживав зі
ОСОБА_8 Свідок ОСОБА_15 являється
сусідкою позивача та померлого. По суті
заданих запитань пояснила, що померлий
ОСОБА_7 проживав із співмешканкою та
вказала на те, що ОСОБА_4 допомагав
померлому продуктами харчування. Ще
зазначила що померлий ОСОБА_7 часто
лежав у лікарні. Свідком ОСОБА_16
вказано на те, що ОСОБА_7 за станом
здоров»я було тяжко пересуватись, але
йому допомогала, готувала їжу і
здійснювала за ним нагляд його
співмешканка ОСОБА_8. Відповідно до
свідчень ОСОБА_17, який працював разом з
померлим з 1976 року по 1996 рік та які
постійно підтримували дружні стосунки,
у ОСОБА_7 був конфлікт з ОСОБА_4, дочка
ОСОБА_2 іноді навідувала батька, а
оскільки за станом здоров'я йому було
тяжко ходити, то у більшості випадків
допомогу йому надавала співмешканка.

Згідно п.5.2 Узагальнення Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 « Про судову
практику розгляду цивільних прав про
спадкування» судовий порядок зміни
черговості застосовується на підставі
задоволення позову спадкоємця
наступних черг до спадкоємців тієї
черги, які безпосередньо закликаються
до спадкування. Право на пред'явлення
позову про зміну черговості
спадкування мають лише спадкоємці за
законом.

Підставами для задоволення такого
позову є сукупність наступних
юридичних фактів, встановлених у
судовому порядку: 1) здійснення опіки
над спадкодавцем, тобто надання йому
нематеріальних послуг (спілкування,
поради та консультації, поздоровлення
зі святами); 2) матеріальне забезпечення
спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої
допомоги спадкодавцеві, тобто такої
допомоги, яка має матеріалізоване
вираження, - прибирання приміщення,
приготування їжі, ремонт квартири; 4)
тривалий час здійснення дій,
визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний
стан спадкодавця, тобто такий стан, під
час якого особа неспроможна самостійно
забезпечувати свої потреби, викликаний
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом. Для задоволення позову
необхідна наявність всіх п'яти
вищезазначених обставин.

Наведені обставини повинні носити
систематичність та тривалість їх
здійснення за часом, крім того,
спадкодавець має потребувати такої
опіки, матеріального забезпечення,
надання іншої допомоги, через, зокрема
безпорадний тобто такий стан, під час
якого особа неспроможна самостійно
забезпечувати свої потреби, викликаний
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом.

Відповідно до п.6 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
30.05.2008 N 7 « Про судову практику у
справах про спадкування » безпорадним
слід розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Позивачем не наведено жодного
належного доказу про те, що він
опікувався за життя над ОСОБА_7,
матеріально забезпечував його та
надавав іншу допомогу, а ті обставини,
на які ОСОБА_4 посилається як на
підставу своїх вимог, спростовуються
доказами дослідженими судом, окрім
того, вказані позивачем обставини не
можуть бути підставою для задоволення
його вимог, оскільки за своїми
юридичними властивостями не
відповідають властивостям тих підстав,
що передбачені частиною другою статті
1259 Цивільного кодексу України як
обов'язкові для ухвалення рішення про
зміну черговості.

Окрім того, ні позивачем, ні свідками не
надано жодного належного доказу того,
що ОСОБА_7 потребував будь якої
допомоги, чи перебував у безпорадному
стані.

Таким чином, наведене вище вказує на
безпідставність та необґрунтованість
заявлених вимог, а підстави позову
надуманими.

Доводи ОСОБА_4 про те, що останній з
березня 2011 року опікувався,
матеріально забезпечував та надавав
іншу допомогу ОСОБА_7 є також
надуманими та спростовуються тим, що за
життя ОСОБА_7 взагалі не мав потреби в
опіці, не мав потреби матеріально
забезпечуватися зі сторони інших осіб
та потреби у наданні іншої допомоги,
оскільки ОСОБА_7 проживав у будинку не
один, а разом зі своєю співмешканкою
ОСОБА_8, з якою проживав однією сім'єю,
яка і доглядала (опікувалася) за ОСОБА_7
до самої смерті останнього. ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 за життя мали стабільних дохід,
оскільки отримували обидва відповідну
пенсію, також ОСОБА_8 отримувала
грошові кошти за договором оренди від
наймача, який винаймав у неї квартиру у
місті Києві.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись
статтею 1259 Цивільного кодексу України,
статтями 3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, Постановою Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 N 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», Узагальнення Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 « Про судову
практику розгляду цивільних прав про
спадкування»,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, приватний нотаріус
Коростишівського нотаріального округу
ОСОБА_6 про зміну черговості
спадкування, надання права на
спадкування- відмовити в повному
обсязі за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд протягом десяти днів з
дати проголошення рішення

Суддя
Рибнікова М.М.