Справа № 551/1737/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі головуючого - судді Колоса Ю.А.,
при секретарі Кирда Н.М., за участю
представника позивача - Хорольця Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Шишаки цивільну
справу за позовом Шишацького
держагролісгоспу філії "Полтавського
державного лісогосподарського
підприємства «Полтаваоблагроліс» до
ОСОБА_2 про стягнення зайво виплачених
коштів,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2013 року позивач звернувся в суд з
зазначеним позовом до відповідача,
обґрунтовуючи свої вимоги наступними
доводами.

28.08.2013 року відповідач, який перебував у
трудових відносинах з позивачем, був
звільнений із займаної посади згідно
наказу №14-К. Перед звільненням
відповідач перебував на лікарняному.
При виплаті йому сум по лікарняних
листах головним бухгалтером ОСОБА_3
була допущена лічильна помилка, а саме:
двічі виплачена сума лікарняного в
розмірі 2396,83 грн. шляхом перерахування
на картковий рахунок згідно відомості
нарахування коштів №28 від 07.10.2013 року
та відомості нарахування №29 від 14.10.2013
року по платіжних дорученнях №339 від
08.10.2013 року та №334 від 14.10.2013 року
відповідно.

Дану помилку було виявлено лише 28.10.2013
року при рознесенні виплачених сум на
аналітичні рахунки.

Наступного дня, 29.10.2013 року, позивачем
було направлено відповідачу лист з
поясненням стосовно виниклої помилки
та запропоновано до 15.11.2013 року
повернути добровільно зайво виплачені
кошти.

Оскільки відповідач добровільно не
повернув кошти, позивач звернувся до
суду за захистом своїх майнових прав і
просив стягнути з відповідача зайво
виплачені кошти в сумі 2396,83 грн. та
судовий збір, сплачений позивачем при
подачі позовної заяви в сумі 229,41 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов.

Відповідач позов визнав в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено і це
визнається сторонами, що до 28.08.2013 року
відповідач перебував у трудових
відносинах з позивачем і 28.08.2013 року був
звільнений із займаної посади згідно
наказу №14-К. Перед звільненням
відповідач перебував на лікарняному.
При виплаті йому сум по лікарняних
листах головним бухгалтером ОСОБА_3
була допущена лічильна помилка, а саме:
двічі виплачена сума лікарняного в
розмірі 2396,83 грн. шляхом перерахування
на картковий рахунок згідно відомості
нарахування коштів №28 від 07.10.2013 року
та відомості нарахування №29 від 14.10.2013
року по платіжних дорученнях №339 від
08.10.2013 року та №334 від 14.10.2013 року
відповідно.

Не дивлячись на отримання відповідачем
02.11.2013 року листа позивача з
викладеними обставинами справи та з
проханням повернути зайво виплачені
кошти, відповідач кошти до цього часу
не повернув.

Згідно п.24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24.12.1999 року
№13 «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» вимоги
про повернення працівником авансу,
виданого в рахунок заробітної плати, і
сум, зайво виплачених внаслідок
лічильних помилок, а також погашення
невитраченого і своєчасно не
поверненого авансу, виданого на
службове відрядження, переведення до
іншої місцевості чи на господарські
потреби, розглядаються судами в тому
разі, коли роботодавець не має
можливості провести відрахування із
заробітної плати у зв'язку з тим, що
працівник оспорює підстави і розмір
останнього, або минув місячний строк
для видання відповідного наказу
(розпорядження), або з інших причин. До
лічильних помилок належать
неправильності в обчисленнях,
дворазове нарахування заробітної
плати за один і той самий період тощо.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Визнання позову відповідачем не
суперечить закону, не порушує прав та
законних інтересів держави, підстав
для неприйняття визнання позову
відповідачем не має.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми судового збору
ґрунтуються на законі і підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.24
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 24.12.1999 року №13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці,
керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 60, 61, 174 п.4, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Шишацького держагролісгоспу
філіалу Полтавського державного
лісогосподарського підприємства
«Полтаваоблагроліс» до ОСОБА_2 про
стягнення зайво виплачених коштів -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер фізичної особи - платника
податків - НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на
користь Шишацького держагролісгоспу
філії "Полтавського державного
лісогосподарського підприємства
«Полтаваоблагроліс» зайво виплачені
кошти у сумі 2396 (дві тисячі триста
дев'яносто шість) гривень 83 копійки та
229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 41
копійку судового збору, сплаченого
позивачем при подачі позовної заяви, а
всього - 2626 (дві тисячі шістсот двадцять
шість) гривень 24 копійки на
розрахунковий рахунок 260009928, МФО 380805,
код 26553570 у ПОФ АППБ «Аваль».

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили,
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя Шишацького районного суду
Колос Ю.А.