Суддя: Марченко Н. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2014 року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області в складі: головуючого - судді
Марченко Н.Ю. при секретарі Сердцовій
К.Є., за участю позивача ОСОБА_1,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись до
суду з позовом та уточнивши свої
позовні вимоги, просить стягнути на
його користь з відповідача ОСОБА_2, а у
разі відсутності в нього прибутку або
майна, достатнього для відшкодування
завданої шкоди, - з його матері ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 9641 грн., а
також витрати за оцінку пошкоджень
автомобіля в розмірі 1000 грн., витрати по
сплаті судового збору в розмірі 230 грн.
та вартість послуг адвоката в розмірі
700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 20 травня 2013 року о 19-00 годині на
перехресті вул. Інтернаціональній -
Мініна і Пожарського у м. Горлівка
відбулося зіткнення з належним йому
автомобілем “Chevrolet Lacetti ” номерний
знак НОМЕР_1 скутера "VIPER ACTIV" під
керуванням ОСОБА_2, відносно якого був
складений протокол про
адміністративне правопорушення за ст.
124 КУпАП. Постановою
Центрально-Міського районного суду
міста Горлівки від 25.07.2013 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та передано
на поруки матері ОСОБА_3 Відповідно до
довідки ДАІ внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди його
автомобіль отримав механічні
пошкодження переднього бамперу, правої
фари, правої протитуманної фари. Згідно
звіту № 58/08/13 "Про визначення вартості
збитку транспортного засобу,
пошкодженого в результаті ДТП"
вартість завданого йому майнового
збитку складає 9641 грн. Крім того,
вартість експертного дослідження
складає 1000 грн. також при зверненні до
суду ним був сплачений судовий збір у
розмірі 230 грн. та послуги адвоката в
сумі 700 грн. Відповідно до ст. 1179 ЦК
України, п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
року шкода, заподіяна неповнолітнім у
віці від 14 до 18 років, відшкодовується
самим заподіювачем. Якщо в останнього
немає майна або заробітку, достатнього
для відшкодування заподіяної ним
шкоди, відповідний обов'язок
покладається на його батьків, якщо вони
не доведуть, що шкода була спричинена
не за їхньої вини. За цих підстав
вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинен
відшкодувати завдану йому
дорожньо-транспортною пригодою
матеріальну шкоду, а у разі відсутності
в нього майна, достатнього для
відшкодування заподіяної шкоди, - його
мати ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свій позов підтримав та просив
його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги
визнали частково, пояснивши суду, що не
мають матеріальної можливості
відшкодувати завдану матеріальну
шкоду позивачу.

Суд, дослідивши всі обставини по
справі та перевіривши їх доказами,
вважає встановленим наступне:

Позивачу ОСОБА_1 на праві
власності належить автомобіль “Chevrolet
Lacetti ” номерний знак НОМЕР_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.

20 травня 2013 року о 19 годині 00
хвилин в м. Горлівка по вул.
Інтернаціональній - Мініна і
Пожарського ОСОБА_2, керуючи скутером
"VIPER ACTIV ", повертаючи ліворуч на зелений
сигнал світлофору, не надав перевагу в
русі автомобілю “Chevrolet Lacetti” номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який
рухався у зустрічному напрямку та
скоїв зіткнення, завдавши
транспортному засобу механічні
пошкодження, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Ці обставини, а також вина ОСОБА_2
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, встановлені постановою
Центрально-Міського районного суду
міста Горлівки від 25 липня 2013 року по
справі № 253/7206/13-п, якою відносно нього
застосовані заходи впливу у вигляді
передачі під нагляд матері - ОСОБА_3
Дана постанова суду набрала законної
сили і згідно діючого цивільного
процесуального законодавства (ч. 3 ст. 61
ЦПК України) є преюдиціальним фактом.

Згідно довідки відділу ДАІ ГМУ
УМВС України в Донецькій області
автомобіль “Chevrolet Lacetti” номерний знак
НОМЕР_1 має механічні пошкодження
переднього бамперу, капоту, правої
фари, правої протитуманної фари.

Згідно висновку
автотоварознавчого дослідження
спеціаліста № 58/08/13 від 2 серпня 2013 року
вартість майнового збитку, заподіяного
власникові автомобіль “Chevrolet Lacetti ”
номерний знак НОМЕР_1, складає 9 641 грн. 01
коп.

На час вчинення
адміністративного правопорушення,
внаслідок якого позивачу завдана
матеріальна шкода, відповідачу ОСОБА_2
виповнилося 16 років.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 1166 ЦК
України шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно із положеннями ч. 1, 2 статті
1179 ЦК України неповнолітня особа (у
віці від 14 до 18 років) відповідає за
завдану нею шкоду самостійно на
загальних підставах. У разі
відсутності у неповнолітньої особи
майна, достатнього для відшкодування
завданої нею шкоди, ця шкода
відшкодовується в частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її
батьками, або піклувальником, якщо вони
не доведуть, що шкоди було завдано не з
їхньої вини.

Як роз'яснено у п. 6 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27.03.1992 року зі змінами «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
шкода, заподіяна неповнолітнім віком
від 15 до 18 років, відшкодовується самим
заподіювачем. Якщо в останнього немає
майна або заробітку, достатнього для
відшкодування заподіяної ним шкоди,
відповідний обов'язок покладається на
його батьків (усиновителів) або
піклувальників за умови їх винної
поведінки, що сприяла виникненню шкоди.
Цей їх обов'язок припиняється при
досягненні заподіювачем повноліття
або появи в нього майна чи заробітку,
достатніх для відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітнім,
на даний час навчається у навчальному
закладі та не має самостійного
заробітку, знаходиться на утриманні
своєї матері ОСОБА_3, яка є його
законним представником, та якою у суді
не доведено, що шкоду заподіяно не з її
вини, оскільки її неповнолітній син
ОСОБА_2 керував транспортним засобом -
скутером "VIPER ACTIV", який є джерелом
підвищеної небезпеки, без права
керування таким транспортним засобом,
що призвело до дорожньо-транспортної
пригоди внаслідок порушення ним Правил
дорожнього руху та завдання шкоди
майну позивача.

За таких обставин, суд вважає, що є
достатні підстави для стягнення з
відповідача, а у разі відсутності у
нього майна, достатнього для
відшкодування завданої ним шкоди,- з
його матері ОСОБА_3 на користь позивача
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою, 9641 грн.

У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи; до таких витрат, в
тому числі, належать витрати на правову
допомогу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем понесені витрати по оплаті
вартості автотоварознавчого
дослідження спеціаліста в розмірі 1000
грн., що підтверджується квитанцією
суб'єкта оціночної діяльності СПД-ФО
ОСОБА_5 Тому суд визнає ці витрати по
проведенню автотоварознавчого
дослідження витратами, пов'язаними з
розглядом справи.

Крім того, при зверненні до суду
позивачем був сплачений судовий збір у
сумі 230 грн.

Оскільки позов задоволено, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача, а у
разі відсутності у нього майна,
достатнього для відшкодування, - з його
матері ОСОБА_3 на користь позивача, за
проведення автотоварознавчого
дослідження 1000 грн. та судовий збір у
розмірі, передбаченому ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", в сумі 229 грн.
40 коп.

В частині стягнення витрат на правову
допомогу адвоката в сумі 700 грн., суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають за наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом (ч. 2 ст. 84 ЦПК).

Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» затверджено граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних справ, зокрема,
встановлено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала праву допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84, 88 ЦПК
України та ст. 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
судові витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права при
вирішенні цивільної справи в розумному
розмірі з урахуванням витраченого
адвокатом часу.

На підтвердження понесених витрат на
правову допомогу в сумі 700 грн.
позивачем представлений суду лише
екземпляр договору про надання
правової допомоги від 2 серпня 2013 року,
укладеного між адвокатом ОСОБА_6 та
ОСОБА_1, згідно якого предметом даного
договору є комплекс юридичних послуг,
які включають надання консультації по
правовим питанням, підготовка
адвокатських запитів, складання
позовної заяви. Розмір оплати
визначений за домовленістю між
сторонами і складає 700 грн.

Проте позивачем суду не надано
розрахунків витрат на правову допомогу
з урахуванням граничного розміру
компенсації витрат на правову
допомогу, встановленого Законом
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», в матеріалах справи відсутні
дані про кількість часу, затраченого
адвокатом для надання правової
допомоги.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
документи, які б підтверджували оплату
позивачем гонорару адвоката та інших
витрат, пов'язаних з наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
порядку (квитанції до прибуткового
касового ордеру, платіжного доручення
з відміткою банку або іншого
банківського документу, касового чеку,
копія або витяг з книги доходів
адвоката за 2013 рік тощо).

На підставі наведеного, у задоволенні
позовних вимог у частині стягнення
витрат на правову допомогу слід
відмовити.

Таким чином, позов підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а у
разі відсутності в нього майна,
достатнього для відшкодування
завданої ним шкоди, - з його матері
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 9641
грн., а також витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження
спеціаліста в розмірі 1000 грн. та сплаті
судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., а
всього 10870 (десять тисяч вісімсот
сімдесят) грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Донецької області через
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Н. Ю.
Марченко