Справа № 473/236/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. Вознесенський міський
суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді Ротар М.М., при
секретарі Фінько О.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору міни,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про визнання дійсним договору міни
нерухомого майна, в якому вказала, що
31.03.2000 року вона уклала з ОСОБА_3 договір
міни, згідно якого передала у власність
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_3
передав у власність ОСОБА_1 13/25
житлового будинку АДРЕСА_2
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач зазначив, що даний договір був
укладений між нею та ОСОБА_3 в письмовій
формі і зареєстрований на
Вознесенській Універсальній
товарно-сировинній біржі 31.03.2000 року за
№169, ніхто із сторін угоди її не оспорює
і всі умови договору виконані.
Посилаючись на те, що нотаріальне
посвідчення договору неможливе в
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 помер, а також
спадкоємець після його смерті
відповідач ОСОБА_2 немає претензій,
щодо угоди міни, позивачка просила
позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, надала письмову заяву про
розгляд справи у її відсутності та
підтримання позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надіслав на адресу суду
телеграму про розгляд справи у його
відсутності та визнання позовних вимог
у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши інші докази по справі, суд
прийшов висновку, що позов підлягає
повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
31.03.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був
укладений договір міни нерухомого
майна, згідно якого позивач передав у
власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, а
ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 13/25
часток житлового будинку АДРЕСА_2 Даний
договір був укладений у письмовій
формі та зареєстрований на
Вознесенській Універсальній
товарно-сировинній біржі 31 березня 2000
року за №169. Згідно реєстраційного
напису договір купівлі-продажу 13/25
часток житлового будинку
зареєстровано Вознесенським бюро
технічної інвентаризації на праві
приватної власності за ОСОБА_1 за р.№6491
10 квітня 2000 року (а.с.5).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (2004 року), останній
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності ЦК України,
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Тому в даному випадку застосуванню
підлягає Цивільний Кодекс України 1963
року.

Оскільки ст.242 ЦК України (1963 року)
передбачає, що до договору міни
застосовуються відповідно правила про
договір купівлі - продажу, якщо інше не
випливає з змісту відносин сторін,
тому договір міни житловими
приміщеннями, укладений між позивачкою
та відповідачем ОСОБА_3 підлягає
нотаріальному посвідченню, як це
передбачено ст.227 ЦК України.

Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року)
договір купівлі-продажу будинку
(квартири) повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин. Недодержання цієї
вимоги тягне недійсність договору.

Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з
сторін повністю або частково виконала
угоду, що потребує нотаріального
посвідчення, а друга сторона
ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (запис
акта про смерть № 128 від 18.02.2003 року).
Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої
черги за законом, як син померлого.

Враховуючи встановлені судом
обставини, оскільки сторони по
договору міни нерухомого майна
повністю виконали свої обов'язки по
цьому договору, а нотаріально
посвідчити договір неможливо, суд
вважає необхідним визнати дійсним
вказаний договір міни.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання дійсним договору міни -
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дійсним договору міни -
задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір міни квартири
АДРЕСА_1 на 13/25 частин житлового будинку
АДРЕСА_2, який був укладений 31 березня
2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
зареєстрований 31 березня 2000 року на
Вознесенській Універсальній
товарно-сировинній біржі за №169.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через Вознесенський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:
М.М. Ротар