АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2929/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука
М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Кучер Є.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на ухвалу Голосіївського
районного суду м. Києва від 5 грудня 2013
року про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», третя особа: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 05.12.2013 з метою забезпечення
позову:

- зупинено стягнення на підставі
виконавчого напису від 09.08.2013,
зареєстрованого в реєстрі за № 6129,
вчиненого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Бондар Іриною
Михайлівною, яким запропоновано
звернути стягнення на нерухоме майно:
земельну ділянку, загальною площею 0,1781
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:032:0076, що
належить на праві власності ОСОБА_2;

- заборонено здійснення будь-яких дій
щодо виконання виконавчого напису від
09.08.2013, зареєстрованого в реєстрі за №
6129, вчиненого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, яким
запропоновано звернути стягнення на
нерухоме майно: земельну ділянку,
загальною площею 0,1781 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:032:0076, що належить на праві
власності ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та постановити нову про
відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову. Вказує, що ухвала
є необґрунтованою та не мотивованою і у
суду не було належних правових підстав
для її задоволення. Також вважає, що
судом порушено вимоги ч. 5 ст. 153 ЦПК
України та вказано невірний
кадастровий номер земельної ділянки,
що є підставою для її скасування.

В судовому засіданні позивач проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував за її безпідставністю і
необґрунтованістю та просив ухвалу
суду залишити без змін, оскільки вона
постановлена з дотриманням вимог
процесуального закону.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Колегія суддів визнала
за можливе розглянути справу за
відсутності осіб, які не з'явились,
оскільки їх неявка не є перешкодою для
розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення позивача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи
оскаржувану ухвалу виходив з того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Вказаний висновок суду є законним і
обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
11.10.2013 до Голосіївського районного суду
м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2
до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя
особа: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню.

Також 11.10.2013 позивачем до суду подана
заява про забезпечення позову шляхом
зупинення стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 14.10.2013 відкрито провадження
у справі.

Оскаржуваною ухвалою заяву про
забезпечення позову задоволено.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України визначено
види забезпечення позову, зокрема,
пунктами 2, 6 передбачено, що позов
забезпечується забороною вчиняти
певні дії та зупиненням стягнення на
підставі виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку.

Частина 2 ст. 152 ЦПК України передбачає,
що у разі необхідності судом можуть
бути застосовані інші види
забезпечення позову, при цьому суд може
застосовувати кілька видів
забезпечення позову.

Разом з цим, слід зазначити, що ч. 3
вказаної статті імперативно
встановлює, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

З огляду на зміст заявлених позовних
вимог та обраний позивачем і
застосований судом спосіб
забезпечення позову, колегія суддів
приходить до висновку, що у суду першої
інстанції були належні законні
підстави для задоволення заяви про
забезпечення позову, оскільки невжиття
саме такого виду забезпечення даного
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Отже, з наведеного вбачається, що
оскаржувана ухвала постановлена судом
з додержанням вимог процесуального
закону, а доводи апеляційної скарги
щодо невідповідності ухвали вимогам ч.
5 ст. 153 ЦПК України, є безпідставними та
не обґрунтованими, оскільки зміст
ухвали про забезпечення позову не
суперечить означеній нормі закону,
більш того ухвала суду відповідає
іншим вимогам процесуального закону,
які наведені вище.

Щодо доводів апелянта про те, що судом в
оскаржувані ухвалі невірно зазначено
кадастровий номер земельної ділянки,
то вони також не заслуговують на увагу,
оскільки допущення описки в судовому
рішенні не може бути підставою для його
скасування. При цьому, слід зазначити,
що порядок виправлення описок у
судовому рішення визначено ст. 219 ЦПК
України.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України,
підставами для відхилення скарги на
ухвалу суду першої інстанції і
залишення ухвали без змін є
постановлення судом першої інстанції
ухвали з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення ухвали
суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 5 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді