Справа №: 343/2974/13-ц
Провадження №: 2/0343/31/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді -
Тураша В. А.,

секретаря -
Оленюк Т.В., Лукань О.З.,

адвокатів
- ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Долинського районного
суду справу за позовом ОСОБА_3 до
Новоселицької сільської ради, ОСОБА_5,
третя особа, : відділ Держземагенства
про визнання недійсним та скасування
рішення сільської ради та державного
акту про право власності на земельну
ділянку, суд-

в
с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення,
яким поновити строк звернення до суду .

Визнати незаконним та скасувати
рішення Новоселицької сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області від 23.07.2003р. «Про уточнення площ
земельних ділянок», на підставі якого
видано на ім'я ОСОБА_5 державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Визнати недійсним та зняти з
реєстрації: державний акт серія
ІФ№088694, виданий 21.10.2003р. Долинським
районним відділом земельних ресурсів
ОСОБА_5 про право власності на земельну
ділянку площею 0,24га., яка розташована в
с.Новоселиця Долинського району
Івано-Франківської області, цільове
призначення якої, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд, кадастровий
номер :01:002:0015, який зареєстровано
в книзі записів реєстрації державних
актів на права власності на землю та на
право постійного користування землею
за №9.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 на його
користь понесені ним витрати з надання
правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що
він, ОСОБА_3, проживає у в селі
Новоселиця Долинського району
Івано-Франківської області. Йому на
праві приватної власності належить
будинковолодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Дорога до даного
будинковолодіння передбачена з
АДРЕСА_1 та проходила по межі між
земельними ділянками відповідача
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Однак відповідач ОСОБА_5 чинить йому
перешкоди в користуванні цією дорогою
для здійснення проїзду до
будинковолодіння, загородивши
земельну ділянку, в тому числі по якій
проходила дорога. На його звернення
відповідач ОСОБА_5 повідомив, що
земельна ділянка належить йому.

В зв'язку із цим, він вимушений був
звернутись із заявою у Новоселицьку
сільську раду. Листом Новоселицької
сільської ради від 19.07.2013р. №204/02-29 йому
повідомлено, що ОСОБА_5 виготовлено та
отримано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0.2400га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд в АДРЕСА_1 на
основі рішення сесії Новоселицької
сільської ради від 23.07.2003р. №50-7/2003 серія
ІФ№088694, який зареєстрований в Книзі
записів реєстрації актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договір оренди землі 21.10.2003р. за №9.

03.09.2013р. Новоселицькою с/р було надано
відповідь (на адвокатський запит від
02.09.2013р.). До листа Новоселицької с/р
долучено схематичну викопіровку з
генерального плану забудови території,
на яких розміщенні належне йому
будинковолодіння (АДРЕСА_1) та
будинковолодіння ОСОБА_5, а також
долучено схему розміщення земельних
ділянок, які

передані ОСОБА_5

11.09.2013р. - архівний відділ Долинської
РДА на адвокатський запит від 06.09.2013р.
надав відповідь №30/01-20/28. До листа
долучено завірену ксерокопію рішення
сесії Новоселицької с/р №50-7/2003 від
23.07.2003р. «Про уточнення площ земельних
ділянок».

23.09.2013р. - відділом Держземагентства у
Долиському районі надано відповідь
№928/08/14. До листа долучено копію
державного акту серія ІФ№ 088694 від
21.10.2003р. та копію технічного звіту.

З отриманих копій документів, зокрема
державного акту та технічного звіту,
він довідався, що земельна ділянка по
якій проходить дорога передана у
власність ОСОБА_5

Рішення Новоселицької сільської ради
№50-7/2003 від 23.07.2003р. «Про уточнення площ
земельних ділянок» є незаконним,
оскільки фактично цим рішенням
передано частину земельної ділянки по
якій проходить дорога громадського
користування .

Наявність дороги підтверджується
викопіровкою з генерального плану
с.Новоселиця, забудови території на
яких розміщені належне йому
будинковолодіння та будинковолодіння
гр. ОСОБА_5

Наявність дороги також
підтверджується планом земельної
ділянки з погодженням суміжних
землекористувачів і землевласників
від 1994року . Відповідачу згідно даного
плану передано три земельні ділянки:
ділянка №1 - «Біля хати», ділянка №2 - ур.
«Луг», ділянка №3 - ур. «Груд».

На даному плані зазначено розміри та
суміжні землекористувачі земельної
ділянки №1. Від точки А до точки Б -
дорога, від Б до В - ОСОБА_7, від В до Г -
ОСОБА_8, від Г до А - АДРЕСА_1.

Таким чином, даний план додатково
підтверджує наявність дороги (від
точки А до точки Б). Згідно даного плану
площа земельної ділянки №1 становить -
27.19кв.м.

Всупереч генеральному плану села
Новоселиця та плану земельних ділянок,
відповідачу, рішенням Новоселицької
сільської ради від 23.07.2003р.№50-7/2003,
затверджено уточнюючі площі земельних
ділянок, які передані в приватну
власність згідно рішень попередніх
сесій Новоселицької сільської ради гр.
ОСОБА_5, зокрема діл. №1 - 0.2400га. по
АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку та діл.№2 - 0.0878га. по АДРЕСА_1 для
ведення селянського господарства.

Даним рішенням, не тільки було змінено
площу переданих земель відповідача з 0.
2719га. до 0. 3278 га ( 0.24га+ 0.0878га), збільшено
розміри земельних ділянок, але і
фактично передано земельну ділянку, по
якій проходить дорога.

Про факт передачі відповідачу ОСОБА_5
земельної ділянки, по якій проходить
дорога також випливає з технічного
звіту плану встановлення меж. На
підставі рішення Новоселицької с/р від
23.07.2003р. №50-7/2003 та технічного звіту,
відповідачу ОСОБА_5 видано Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ІФ №088694 від 21.10.2003р.

Дане рішення та державний акт є
незаконними.

Уточнення, а фактично збільшення
земельних ділянок, відповідачу ОСОБА_5
відбулось за рахунок земель по якій
проходить дорога. Земельна ділянка, по
якій проходить дорога, перебуває у
комунальній власності, тобто належить
до земель загального користування, та
не може передаватись у приватну
власність. В результаті передачі
відповідачу частини земельної ділянки,
по якій проходить дорога, він фактично
позбавлений права проїзду до належного
йому будинку.

Встановлення перешкод для здійснення
користування ним дорогою до його
земельної ділянки завдає йому значної
моральної шкоди, моральних страждань.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав
зіславшись на викладені в заяві
обставини. Додатково пояснив, що
власником будинковолодіння, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 він став на
підставі рішення Долинського
районного суду від 30.08.2013р. Спірна
дорога, яка на даний час передана у
власність відповідачу ОСОБА_5 була
завжди і нею користувались усі жителя.
Ширина даної дороги становила 3-3.5
метра. Лише в кінці літа 2013р. ОСОБА_5
заборонив нею користуватись. З іншої
сторони заїхати до свого
будинковолодіння вантажним
транспортом у нього немає можливості.
Просив позов задоволити.

Представник відповідача
Новоселицької сільської ради,
сільський голова Ісайчук Р.В., в
судовому засіданні позовні вимоги
визнав в повному об»ємі, суду пояснив,
що згідно генерального плану забудови
с. Новоселиця, який розроблений ДП
«Діпроміст» в 2002 році і затверджений
рішенням сесії Новоселицької
сільської ради до господарства
позивача ОСОБА_3 передбачена дорога з
АДРЕСА_1 по межі між земельними
ділянками відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Згідно даного плану ширина дороги
становить 3.5 метра. Яким чином дорога
громадського користування перейшла у
власність ОСОБА_5 йому не відомо,
оскільки в 2003 році він ще не працював.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не
визнав, суду пояснив , що ніколи ніякої
дороги чи вулиці по межі його земельної
ділянки і земельної ділянки ОСОБА_6 з
АДРЕСА_1 до господарства власника
житлового будинку ОСОБА_10, який
успадкував в 2013 році позивач ОСОБА_3 не
було тому, що його земельна ділянка
починається від вищевказаної вулиці,
зі всіх боків обгороджена, вздовж межі
знаходяться старі та молоді фруктові
дерева, його житловий будинок і літня
кухня, яку він реконструював з старого
житлового будинку розміщені від межі
земельної ділянки на відстані 4-5 метрів
та криниця - на відстані 1,17 метри. Якщо
би така дорога існувала в натурі, то
суміжний землекористувач ОСОБА_10 в 2003
році не погодила межі його земельної
ділянки. Просив відмовити у позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_11 (довіреність а.с.46) в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
пояснила, що в 1968 році вона одружилась з
ОСОБА_5 і перейшла проживати до нього.
Подвір»я, яке існувало тоді , існує і
зараз. В»їзд з АДРЕСА_1 був
відгороджений, і вони собі зробили
заїзд. Дороги до господарства ОСОБА_10 ,
попереднього власника
будинковолодіння, яке тепер перейшло у
власність позивача - не було. Паркан - це
межа між їх земельною ділянкою і
земельною ділянкою ОСОБА_6 Просила
відмовити у позові.

Представник третьої особи - відділу
Держземагентства - Надівська Р.В. (
довіреність а.с.31), в судовому засіданні
позовні вимоги визнала, вказала, що в
генеральному плані забудови
с.Новоселиця передбачена дорога до
господарства позивача з АДРЕСА_1.В
плані земельної ділянки ОСОБА_5 також
передбачена дорога. Державний акт
ОСОБА_5 було видано по даних наданих
органом місцевого самоврядування -
Новоселицькою сільською радою.

Суд , вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши та перевіривши в
судовому засіданні надані сторонами по
справі докази, вважає, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного:

Пп. а,б статті 12 ЗК України
передбачають, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно ст. 39 ЗК України - використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

П.п. а,б ч.4 ст. 83 ЗК України встановлено,
що до земель комунальної власності, які
не можуть передаватись у приватну
власність, належать:

а) землі загального
користування населених пунктів
(майдани, вулиці, проїзди, шляхи,
набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо);

б) землі під залізницями,
автомобільними дорогами, об'єктами
повітряного і трубопровідного
транспорту.

Згідно ст.116 ЗК України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчуються державними актами.

Ч.2 ст. 95 ЗК України встановлено,
що порушені права землекористувачів
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Згідно зі ст. ст.153,152,155 ЗК України
власник не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених Земельним
кодексом та іншими Законами України;
Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється шляхом визнання
угоди недійсною, визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
застосуванням інших, передбачених
Законом, способів. У разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків
встановлених законом.

Рішенням Долинського районного
суду від 30.08.2013р. , справа №343/2408/13-ц
(а.с.5-6) - визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
право власності на будинковолодіння,
яке знаходиться в АДРЕСА_1, що належало
ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Як встановлено в судовому засіданні
та визнано сторонами по справі, раніше
дане будинковолодіння належало
ОСОБА_10, бабці позивача по справі, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, заповівши все
своє майно, в т.ч. будинковолодіння -
своєму онукові - ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3

У відповідності до рішення
Новоселицької сільської ради від 29.12.1993
року(а.с.24) - ОСОБА_5, який проживає в
АДРЕСА_1 передано у приватну власність
0.49 га землі, в т.ч. по ділянках: №1 - для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд - 0.24га; №2 - для
ведення особистого селянського
господарства - 0.25 га.

Згідно плану земельних ділянок
ОСОБА_5, який проживає в АДРЕСА_2 , який
знаходиться в технічному звіті з
видачею Держаного акту на право
власності на землю гром. України ОСОБА_5
, та виконаний по заяві ОСОБА_5 (а.с.67)
наданому суду представником третьої
особи відділом Держземагенства (а.с.62-80)
- земельна ділянка №1 межує з : від А до
Б - вулиця; від Б до В - ОСОБА_7; від В до Г -
ОСОБА_8, від Г до А - АДРЕСА_1.

Рішенням Новоселицької сільської
ради від 23.07.2003р. №50-7/2003р. «Про розгляд
заяв. Про уточнення площ земельних
ділянок» (а.с.14) затверджено уточнені
площі земельних ділянок, які передані у
приватну власність згідно рішень
попередніх сесій Новоселицької
сільської ради. ОСОБА_5 - загальна площа
- 0.6096 га. Діл №1 - 0.24 га АДРЕСА_1 - для
обслуговування житлового будинку; діл
№2 - 0.0878га АДРЕСА_1 - для ведення
селянського господарства; діл №3 - 0.2818
га уроч. Верхній Луг - для ведення
селянського господарства.

Згідно державного акту серії ІФ
№088694 на право власності на земельну
ділянку, кадастровий номер земельної
ділянки :01:002:0015, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 9 від
21.10.2003р. - ОСОБА_5 на підставі рішення
Новоселицької сільської ради від
23.07.2003р. №50-7/2003р - є власником земельної
ділянки площею 0.24га. (а.с.17) . Опис меж:
від А до Б - землі ОСОБА_13; від Б до В
-землі ОСОБА_5; від В до Г - землі
Новоселицької сільської ради (
АДРЕСА_1); від Г до Д - землі ОСОБА_6; від Д
до А - землі ОСОБА_14

Викопіровка з генерального плану
с.Новоселиця забудови територій, на
яких розміщені будинковолодіння по
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.11),
підтверджує, що до будинковолодіння по
АДРЕСА_1, між земельними ділянками
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проходить вулиця.

У відповідності до відповіді на
адвокатський запит від 15.11.2013р. (а.с.50) -
ДП «Діпроміст» своїм листом №7/783 від
20.11.2013р. повідомляє, що локальним
коригуванням генерального плану
с.Новоселиця Долинського району,
розробленим їх інститутом в 2002р.,
ширина , вказаної в запиті вулиці в
червоних лініях прийнята 6 м., з шириною
проїзної частини 3.5 м. і одностороннім
тротуаром 2.5 м.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_15 суду пояснив, що
він проживає по АДРЕСА_3 . До
господарства померлої ОСОБА_10 по межі
земельних ділянок ОСОБА_5 і ОСОБА_6
завжди була вулиця. Декілька років
назад на даній вулиці було встановлено
двоє воріт. Паркан який був по межі
земельної ділянки ОСОБА_6 був знятий в
червня-липні 2013р.

Оцінивши докази, які надані сторонами
по справі , за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні,
враховуючи всі наведені обставини, суд
вважає, що під час ухвалення рішення
23.07.2003р. №50-7/2003р. Новоселицькою
сільською радою «Про розгляд заяв. Про
уточнення площ земельних ділянок» були
допущені порушення вимог
законодавства України, а саме передано
у приватну власність відповідачу
ОСОБА_5 землю загального користування -
вулицю, яка проходила до господарства
ОСОБА_3, по межі земельних ділянок
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 і передбачена
генеральним планом забудови
с.Новоселиця Долинського району, що
заборонено ст. 83 ЗК України , а тому дане
рішення слід визнати незаконним та
скасувати, оскільки воно порушує право
позивача по справі, яке підлягає
захисту.

Відповідно до ст. 27 п. 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень"
державна реєстрація речових прав
скасовується в разі винесення судом
відповідного рішення.

Цієї ж позиції притримується і Пленум
Верховного Суду України в Постанові
від 16 квітня 2004 року за № 7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ" із змінами, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19 березня 2010 року № 2
зазначивши, що "Виходячи з положень
статей 8, 124 Конституції України, статей
26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 151, 153-158, 161,
210, 212 Земельного кодексу України (далі -
ЗК) ст. 24 Цивільного процесуального
кодексу України (далі ЦПК), ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК) судам підвідомчі
справи за заявами, зокрема: з приводу
володіння, користування, розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян чи юридичних осіб, і
визнання недійсним державних актів про
право власності та право постійного
користування земельними ділянками".

Оскільки рішення сесії Новоселицької
сільської ради від 23.07.2003р. №50-7/2003р.
«Про розгляд заяв. Про уточнення площ
земельних ділянок», на підставі якого
відповідачу по справі ОСОБА_5 було
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку,
визнається судом незаконним та
скасовується, є підстави для визнання
недійсним Державного акту серії ІФ
№088694 на право власності на земельну
ділянку, виданого ОСОБА_5

Вирішуючи питання поновлення строку
звернення до суду, суд вважає, що він
пропущений з поважних причин, оскільки
, як встановлено в судовому засіданні
позивач по справі став власником
будинковолодіння по АДРЕСА_1, лише на
підставі рішення суду від 30.08.2013р, про
наявність рішення сесії Новоселицької
сільської ради від 23.07.2003р. №50-7/2003р.
«Про розгляд заяв. Про уточнення площ
земельних ділянок», та Державного акту
серії ІФ №088694 на право власності на
земельну ділянку, виданого ОСОБА_5
дізнався віцдповідно 11.09.2013р. та 23.09.2013
р. з відповіді на адвокатський запит,
тому він підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
є всі підстави для задоволення позову.

Питання судових витрат слід вирішити у
відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України, при цьому суд враховує, що
згідно довідка до акту огляду СМЕ серії
10 ААА №901755 (а.с.18) позивач по справі
являється інвалідом 2-їгрупи і він у
відповідності до Закону України «Про
судовий збір» звільнений від сплати
судового збору.

На підставі ст.ст. 12, 39,83, 95, 116, 126, 152-155 ЗК
України, Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень", постанови
Пленуму Верховного Суду України від
16.04.2004 р. за № 7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ" із змінами внесеними згідно
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 19 березня 2010 року № 2,
керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213, 214, 215,218 ЦПК
України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити .

Поновити строк звернення до суду.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Новоселицької сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області від 23.07.2003р. №50-7/2003р. "Про
розгляд заяв. Про уточнення площ
земельних ділянок"

Визнати недійсним Державний акт серії
ІФ №088694 на право власності на земельну
ділянку, виданий ОСОБА_5, кадастровий
номер земельної ділянки :01:002:0015
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 9 від
21.10.2003р. та скасувати його реєстрацію.

Стягнути з Новоселицької сільської
ради та ОСОБА_5 в солідарному порядку на
користь держави 243.60 грн. судового
збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1000
грн. за надання правової допомоги
адвокатом згідно квитанції.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено
27.01.2014р.