Справа № 346/6842/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Беркещук Б.Б.,

секретаря
Матушевської Г.Д.,

з участю прокурора
Тарасенко В.М., Данилюк Л.В.

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2 .,

представника третьої особи
Садівник Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Коломия справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя
особа : орган опіки та піклування
Коломийської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про позбавлення батьківських
прав,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернулась до суду з даним
позовом, котрого підтримала в судовому
засіданні та пояснила, що вона, ОСОБА_1
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 з 22 липня 2006 року.
Від спільного проживання у них
народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22
травня 2008 року зареєстровано
розірвання шлюбу між нею та
відповідачем . Після розірвання шлюбу
дитина проживає з нею.

На підставі рішення Коломийського
міськрайонного суду від 30 листопада 2009
року відповідач ОСОБА_2 повинен
сплачувати аліменти на утримання сина
в розмірі 600 гривень щомісячно. Однак,
аліменти відповідач сплачує
нерегулярно, що підтверджується
довідкою відділу ДВС

Вказує, що дитина хворіє на дитячий
аутизм, перебуває на диспансерному
обліку, постійно лікується та
проходить реабілітацію за її,
позивачки, кошти. Згідно висновку ЛКК
неповнолітній ОСОБА_4 є дитиною
інвалідом віком до 18 років.

У вересні 2013 року вона, позивачка,
звернулась до суду з позовом про
стягнення з відповідача ОСОБА_2
додаткових витрат. ОСОБА_2 позов не
визнав, однак домовився з нею про те, що
вона, позивач залишає позов без
розгляду, а він, відповідач буде
згідний на позбавлення батьківських
прав.

Зазначає, що з часу народження сина
ОСОБА_4, відповідач не спілкується з
ним. За всі роки відповідач не
поцікавився станом здоров'я сина,
участі в реабілітації та лікуванні
дитини не приймає, що підтверджується
довідкою Коломийської дитячої лікарні
№ 6.

Дитина відвідує дошкільний навчальний
заклад № 2 «Дударик». За всі роки батько
ні разу не приходив в дитсадок, не
відвідував батьківські збори , що
підтверджується довідкою ДНЗ № 2
«Дударик» № 157.

Стверджує, що сину минуло шість років, а
він не знає батька, а крім того вона,
позивачка можливо буде проживати з
іншим чоловіком однією сім"єю, то не
зможе пояснити неповнолітньому синові
хто є насправді його батьком. Позивачка
зазначає, що спілкування відповідача з
сином призведе до погіршення стану
здоров я дитини.

Вважає, що відповідач свідомо нехтує
своїми батьківськими обов'язками та
ухиляється від їх виконання, не
бачиться з дитиною протягом шести
років, не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу, не цікавиться
вихованням сина, матеріальну допомогу
надає нерегулярно, не піклується про
її фізичний та духовний розвиток , не
забезпечує дитину відповідним
харчуванням та медичними препаратами.
Крім того, пояснила, що перешкод в
спілкуванні дитини з батьком , вона,
позивач не чинить, тому просить позов
задовольнити та позбавити відповідача
ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина
ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 щодо задоволення
позову заперечує та пояснив, що він
являється батьком ОСОБА_4, що не
ухиляється від виконання обов'язків
щодо виховання та утримання дитини.
Рішення суду від 30 листопада 2009 року
про стягнення з нього аліментів
виконує в повному обсязі,
заборгованості по сплаті аліментів в
нього немає.

Вказує, що жодних домовленостей між
позивачкою та ним, відповідачем про
те, що позивач залишить позов про
стягнення додаткових витрат на дитину
без розгляду, а він, натомість,
відповідач буде згідний з позовом про
позбавлення його батьківських прав, не
було та жодних доказів про це суду
також не подано.

Крім того ствердив, що не спілкувався з
дитиною виходячи з інтересів дитини
так як стосунки з колишньою дружиною
були неприязні і він не хотів
психологічно травмувати дитину.

Відповідач зазначив, що до дитини
постійно навідується його мати і через
неї він дізнається про її стан здоров'я
та розвиток. Однак, якщо потрібно буде
при їх зустрічах з сином участь
психолога, він згідний у його
присутності проводити час з дитиною.

Оскільки він, відповідач, не ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, щомісячно виділяє
кошти на утримання сина, є його
біологічним батьком і бажає
піклуватися про дитину, то просить суд
у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Коломийської РДА в особі
Садівник Н. щодо задоволення позову
заперечує, подала до суду висновок про
не доцільність позбавлення
батьківських прав відповідача ОСОБА_2,
котрого підтримала у судовому
засіданні та пояснила, що 19 листопада
2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась із
заявою до Комісії з питань захисту прав
дитини Коломийської РДА про надання
висновку про доцільність позбавлення
батьківських прав відповідача ОСОБА_2
стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4.

Комісією з питань захисту прав дитини
26 листопада 2013 року розглянуто та
детально вивчено дане питання. Батько
та мати мають рівні права та обов'язки
щодо своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.
В ході досліджень обставин даної
справи Комісія зясувала, що відповідач
ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, дуже його любить і хоче
зустрітися з ним та виховувати, однак
із-за неприязних відносин з колишньою
дружиною позивачкою ОСОБА_1 відповідач
не має змоги бачити сина.

Прокурор щодо задоволення позову
заперечує, посилаючись на відсутність
на те законних підстав .

Враховуючи пояснення позивача,
відповідача, представника третьої
особи Служби у справах дітей
Коломийської РДА, думку прокурора,
пояснення свідків, суд приходить до
наступних висновків.

Статтею 150 СК України передбачений
обов'язок батьків щодо виховання та
розвитку дитини.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що сторони по справі
позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини (а.с.6)

Між сторонами шлюб розірвано, про що в
Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№ 133 від 22 травня 2008 року (а.с.5)

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
проживають окремо. Син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з мамою,
позивачкою по справі, що
підтверджується довідкою про склад
сімї виданою Товмачицькою сільською
радою № 656 від 28 жовтня 2013 року (а.с.7)

Відповідно до рішення Коломийського
міськрайонного суду від 30 листопада 2009
року з відповідача ОСОБА_2 присуджено
стягувати аліменти в розмірі 600 грн.
щомісячно на користь позивачки ОСОБА_1
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_4 (а.с.11)

Згідно довідки, виданої головним
державним виконавцем відділу ДВС
№03-27/42204 від 25 жовтня 2013 року, позивач
ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013
року отримала аліменти від відповідача
ОСОБА_2 , а саме: в січні -600 грн., березні
1200 грн., травні - 1200 грн., липні - 600 грн.,
вересні 1800 грн. (а.с.8)

Відповідно до висновку № 1131/01-055/145 від 02
грудня 2013 року, складеного службою у
справах дітей Коломийської РДА та
витягу з рішення Комісії з питань
захисту прав дитини від 26 листопада 2013
р. № 18 , відповідача ОСОБА_2 не доцільно
позбавляти батьківських прав стосовно
малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
року (а.с.31-33)

Між сторонами склалися неприязні
відносини, існують труднощі у
спілкуванні батька з сином із-за
напружених відносин з позивачкою, як
колишньою дружиною і мамою дитини.

ОСОБА_4 є дитиною -інвалідом віком до 18
років.

Згідно пояснень свідків виховательки
ОСОБА_6, ОСОБА_7, практичного психолога
ДНЗ № 2 «Дударик» дитина є проблемною,
з особливими освітніми потребами.
ОСОБА_4 емоційно схильний до
спілкування з матір'ю, бабусею та
прабабусями. Спілкування з батьком не
викликає у ОСОБА_4 позитивних емоцій,
при згадуванні про батька дитина
залишається байдужою. Може негативно
вплинути на розвиток дитини і
спілкування з чужою людиною. Дитині
рекомендовано уникати психотравмуючих
ситуацій, які можуть спричинити
погіршення емоційного , пізнавального
і соціального розвитку . Також,
зазначили, що при можливій зустрічі
батька з сином вони рекомендують
обов'язкову присутність психолога.

Свідок ОСОБА_8, яка являється матір'ю
позивачки підтвердила пояснення
позивачки.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 будучи батьком
дитини бажає спілкуватися з дитиною,
приймати участь у її вихованні, згідний
зустрічатися з сином в присутності
психолога та ствердив, що прикладе
максимум зусиль, щоб спілкування з
сином не призвело до погіршення стану
здоров я дитини.

Суд вважає, що позивач не змогла
аргументувати в чому полягає захист
інтересів дитини шляхом позбавлення
батька малолітнього ОСОБА_4, по
відношенні до нього, батьківських прав.
Таким чином позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків. Це є виключною мірою, яка
тягне за собою серйозні правові
наслідки як для батька (матері), так і
для дитини і це означає, що позбавлення
батьківських прав допускається лише,
коли змінити поведінку батьків в кращу
сторону неможливо, і лише при наявності
вини в діях батьків щодо виконання ними
батьківських обов'язків.

Відповідно до п.п. 15,16 роз'яснень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав"(зі змінами)
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків ,а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
всіх обставин, зокрема ставлення
батьків до дітей. При цьому
враховується, що позбавлення
батьківських прав можливо лише за
умови винної поведінки батьків ,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками, а тому, на думку суду,
доказів, що є в матеріалах справи, не
достатньо для вирішення питання про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ,
тому у задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі ст.ст.150,164,165,166,180 Сімейного
кодексу України та керуючись ст.ст.209,
212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя
особа орган опіки та піклування
Коломийської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про позбавлення батьківських
прав, відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення встановленого строку
апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , або отримання його
копії.

Суддя: Беркещук Б. Б.