Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Грищенко І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в жовтні 2013 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення шкоди.

Свої позовні вимоги позивач
мотивував тим, що рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 17 лютого 2010 року
за ним визнано право власності на 12
частину магазину дитячих товарів
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований по
АДРЕСА_1. Цим же рішенням за
відповідачкою ОСОБА_2 визнано право
власності на іншу 12 частину
зазначеного магазину. Рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 27 січня 2012 року
йому було виділено та передано у
власність 12 частину приміщень в даному
магазину, а саме :

По підвалу

Частина приміщення 1 площею 49,5 кв. м
вартістю 450648 грн.

Разом по підвалу площею 49,5 кв. м
вартістю 450648 грн.

По І-му поверху

Клітинна сходів 9 площею 18,8 кв. м
вартістю 222291 грн.

? місць загального користування
(котельні 10, входу у підвал І) площею 9,8
кв. м вартістю 115875 грн.

Разом по І поверху площею 28,6 кв. м
вартістю 338166 грн.

По ІІ-му поверху

Клітина сходів 11 площею 19,3 кв. м
вартістю 187133 грн.

Торгівельний зал 12 площею 99 кв. м
вартістю 959904 грн.

Тамбур 4,2 площею 4, 2 кв. м вартістю 40723
грн.

Кабінет 14 площею 12,8 кв. м вартістю 124109
грн.

Разом по ІІ-му поверху площею 135,3 кв. м
вартістю 1311869 грн.

Відповідачці ОСОБА_2 зазначеним
рішенням виділено та передано у
власність:

По підвалу

Частина приміщення 1 площею 52,8 кв. м
вартістю 480691 грн.

Приміщення 2 площею 17,4 кв. м вартістю
158410 грн.

Разом по підвалу площею 70,2 кв. м
вартістю 639101 грн.

По І-му поверху

Тамбур 3 площею 4,2 кв. м вартістю 49661 грн.

Торгівельний зал 4 площею 98,3 кв. м
вартістю 1162299 грн.

Кабінет 5 площею 3,9 кв. м вартістю 46114
грн.

Убиральня 6 площею 2,9 кв. м вартістю 34290
грн.

Санвузол 7 площею 1,4 кв. м вартістю 16554
грн.

Побутове приміщення 8 площею 4, 4 кв. м
вартістю 52026 грн.

? місць загального користування
(котельні 10, входу у підвал І) площею 9,8
кв. м вартістю 115875 грн.

Разом по по І-му поверху площею 124,9 кв. м;
вартістю 1476818 грн.

20 червня 2012 року відповідачка ОСОБА_2
зайняла свою 12 частину приміщення, а
він - свою, за винятком частини підвалу
49,5 кв.м, яку відповідачка незаконно
утримувала більше року, вона змінила
замки від вхідних дверей підвалу та в
категоричній формі відмовилась надати
йому ключ від вхідних дверей
зазначеного приміщення. Рішенням
Вишгородського районного суду від 24
травня 2013 року ОСОБА_2 зобов»язано
усунути перешкоди в користуванні ним
належним на праві приватної власності
підвальним приміщенням загальною
площею 49,5 кв.м, надати йому постійний
вільний доступ до підвального
приміщення та ключ від вхідниї дверей
зазначеного приміщення. 14 червня 2012
року між ним та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення №?106, відповідно до якого
орендодавець ФОП ОСОБА_1
зобов»язувався надати в оренду
підвальне нежитлове приміщення
загальною площею 55,2 кв.м, що
знаходиться в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_1. Відповідно до п.4.1 угоди
розмір орендної плати становив 4416 грн.
Договір укладався терміном на два роки
та мав діяти з дня підписання акту
прийома передачі зазначеного
приміщення, яке мало відбутись 22 червня
2012 року. ОСОБА_2 штучно створила
перешкоди в користуванні його
власністю, він не зміг передати 22
червня 2012 року в оренду ФОП ОСОБА_3
зазначене приміщення. Таким чином,
вважає, що із 22 червня 2012 року по 1 липня
2013 року була упущена вигода в сумі 54131
грн. Дану шкоду просить стягнути з
відповідачки, а також просить стягнути
судові витрати.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4
позовні вимоги підтримали і просять
задовільнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2-
ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала,
просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
свідка, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що в задоволенні
позову необхідно відмовити.

Суд прийшов до такого висновку,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 17 лютого 2010 року
за ним визнано право власності на 12
частину магазину дитячих товарів
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований по
АДРЕСА_1. Цим же рішенням за
відповідачкою ОСОБА_2 визнано право
власності на іншу 12 частину
зазначеного магазину.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 27 січня 2012
року а.с.7-11 ОСОБА_1 було виділено та
передано у власність 12 частину
приміщень в даному магазину, а саме :

По підвалу

Частина приміщення 1 площею 49,5 кв. м
вартістю 450648 грн.

Разом по підвалу площею 49,5 кв. м
вартістю 450648 грн.

По І-му поверху

Клітинна сходів 9 площею 18,8 кв. м
вартістю 222291 грн.

? місць загального користування
(котельні 10, входу у підвал І) площею 9,8
кв. м вартістю 115875 грн.

Разом по І поверху площею 28,6 кв. м
вартістю 338166 грн.

По ІІ-му поверху

Клітина сходів 11 площею 19,3 кв. м
вартістю 187133 грн.

Торгівельний зал 12 площею 99 кв. м
вартістю 959904 грн.

Тамбур 4,2 площею 4, 2 кв. м вартістю 40723
грн.

Кабінет 14 площею 12,8 кв. м вартістю 124109
грн.

Разом по ІІ-му поверху площею 135,3 кв. м
вартістю 1311869 грн.

Цим же рішенням ОСОБА_2 зазначеним
рішенням виділено та передано у
власність:

По підвалу

Частина приміщення 1 площею 52,8 кв. м
вартістю 480691 грн.

Приміщення 2 площею 17,4 кв. м вартістю
158410 грн.

Разом по підвалу площею 70,2 кв. м
вартістю 639101 грн.

По І-му поверху

Тамбур 3 площею 4,2 кв. м вартістю 49661 грн.

Торгівельний зал 4 площею 98,3 кв. м
вартістю 1162299 грн.

Кабінет 5 площею 3,9 кв. м вартістю 46114
грн.

Убиральня 6 площею 2,9 кв. м вартістю 34290
грн.

Санвузол 7 площею 1,4 кв. м вартістю 16554
грн.

Побутове приміщення 8 площею 4, 4 кв. м
вартістю 52026 грн.

? місць загального користування
(котельні 10, входу у підвал І) площею 9,8
кв. м вартістю 115875 грн.

Разом по по І-му поверху площею 124,9 кв. м;
вартістю 1476818 грн.

Рішення суду набрало законної
сили 21 травня 2012 року.

Рішенням Вишгородського
районного суду від 24 травня 2013 року
а.с.31-32 ОСОБА_2 зобов»язано усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_1
належним на праві приватної власності
12 частину нежилого приміщення 1 площею
49,5 кв.м та 12 частини місць загального
користування котельні 10 входу в підвал
1 площею 9,8 кв.м, розташованих у АДРЕСА_1,
в зв»язку з чим зобов»язано ОСОБА_2
надати ОСОБА_1 постійний, вільний
доступ до цих приміщень та ключів від
замків вхідних дверей до цих приміщень
тобто надати в будь-який час можливість
користуватись та володіти цими
приміщеннями.

14 червня 2012 року між ОСОБА_1 та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
було укладено договір оренди
нежитлового приміщення №?106 а.с.35-38,
відповідно до якого орендодавець ФОП
ОСОБА_1 зобов»язувався надати в оренду
підвальне нежитлове приміщення
загальною площею 55,2 кв.м, що
знаходиться в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_1. Відповідно до п.4.1 угоди
розмір орендної плати становив 4416 грн.
Договір укладався терміном на два роки
та мав діяти з дня підписання акту
прийома передачі зазначеного
приміщення, яке мало відбутись 22 червня
2012 року.

Допитаний свідок ОСОБА_3 суду
пояснив, що він перед укладанням даного
договору приміщення, яке він мав
орендувати, не оглядував, з
відповідачкою ОСОБА_2 не зустрічався. 22
червня 2012 року , коли під»їхав до
магазину, зустрівся з ОСОБА_1, зі слів
останнього дізнався, що ОСОБА_1 не може
передати дане приміщення, оскільки
воно закрите.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова
шкода , завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Нормами чинного законодавства
передбачається, що відповідальність за
завдану шкоду може наставати за
наявності шкоди, протиправної
поведінки заподіювача шкоди, причинний
зв»язок між шкодою та протиправною
поведінкою заподіювача, вини.

Згідно ст..22 ч.1 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. З п.2 ч.2 ст.22 ЦК України
видно, що збитками є доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено упущена вигода.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мав намір
здавати в оренду належне йому
підвальне приміщення за адресою
АДРЕСА_1.

В відповідності до ст..60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків , встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Зі статті 623 ч.4 ЦК України вбачається,
що при визначенні неодержаних доходів
упущеної вигоди враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
суду вказав, що про укладення договору
оренди з приватним підприємцем ОСОБА_3
він ОСОБА_2 не повідомляв.

Таким чином,суду не надано доказів про
те, що відповідачка ОСОБА_2 була
обізнана про даний намір позивача і
умисно чинила перешкоди, тобто в її
діях має бути вина в заподіянні збитків
ОСОБА_1

Суду не надано доказів про вину
відповідачки ОСОБА_2 в завданні збитків
ОСОБА_1, а за таких обставин, позовні
вимоги позивача є необґрунтованими і
такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК
України, ст.ст.22,1166,319,321,391 ЦК України , ,
суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

На рішення суду може бути протягом
десяти днів подана апеляційна скарга
до Апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд
Київської області.

Суддя
Л.Ф.Войнаренко