Справа № 459/6232/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді
НовосадМ.Д.

при секретарі
Смолій О.Я.

за участю представника відповідача
Вашків Ю.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Червонограді
справу за позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Червоноградської
міської ради, Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області про
визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд із позовною
заявою до відповідачів про визнання
права власності на квартиру
покликаючись на те, що 13.04.1998 року, на
підставі біржової угоди за №98-20
(договір купівлі-продажу квартири)
укладеної між членом біржі ОСОБА_4 та
членом біржі ОСОБА_2 укладено договір
згідно якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2
купила квартиру АДРЕСА_1. Згідно умов
договору квартира складається з
однієї житлової кімнати, житловою
площею -16.1 кв.м., загальною -31.2 кв.м. та
коридору, санвузла, кухні та балкону.
Квартира належить продавцю на підставі
Свідоцтва про право на квартиру,
виданого 14.08.1996 р. Приватизаційним
органом Червоноградського управління
житлово-комунального господарства в/о
«Укрзахідвугілля» за реєстровим
номером 125, згідно рішення від 14.08.1996 р.

13.04.1998 року, Червоноградським
бюро технічної інвентаризації на ім»я
ОСОБА_2 видано реєстраційне
посвідчення про право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

На даний час позивачка бажає
продати дану кватиру, але у зв'язку із
тим, що 10.08.2013 р. за місцем її фактичного
проживання (с.Волсвин, Сокальського
р-ну Львівської області) виникла
пожежа, реєстраційне посвідчення на
квартиру та оригінал біржнової угоди
було втрачено, і тому вона немає
правовстановлюючого документа, що
підтверджує її право власності на дану
квартиру та не може продати її.

Тому, просить визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка у судовому засіданні була
відсутня. ЇЇ представник -ОСОБА_5 подала
до суду заяву про розгляд справи у їх
відсутності. Позовні вимоги
підтримала, в повному обсязі. Просила
позов задовольнити.

Представник відповідача Державної
реєстраційної служби
Червоноградського МУЮ Львівської
області Вашків Ю.Я. у судовому
засіданні позовні вимоги визнала,
проти задоволення позову не
заперечувала.

Представник відповідача Виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради до суду не з'явився подав заяву про
розгляд справи у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши зібрані
матеріали, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення із слідуючих
підстав:

Судом встановлено, що 13.04.1998 року,
згідно ст. 15 Закону України «Про
товарну біржу», на Західноукраїнській
біржі нерухомості була зареєстрована
біржова угода № 98-20 - договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
загальною площею 31,2 кв.м, укладена між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 3 біржової угоди №
98/20 від 13.04.1998 р. об»єкт нерухомості
належав продавцю на праві особистої
приватної власності на підставі
Свідоцтва про право на квартиру,
виданого 14.08.1996 р. Приватизаційним
органом Червоноградського управління
житлово-комунального господарства в/о
«Укрзахідвугілля» за реєстровим
номером 125, згідно рішення від 14.08.1996 р..

На підставі даної біржової угоди 13.04.1998
року ДКП Червоноградським міжміським
бюро технічної інвентаризації ОСОБА_2,
було видано реєстраційне посвідчення
за реєстровим № 938.

Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу
Української РСР, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
договір купівлі-продажу нерухомого
майна повинен був нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин.

Позивачкою не було проведено
нотаріального посвідчення цього
правочину, у зв'язку з тим, що
представник товарної біржі не
роз»яснив позивачу порядок укладання
таких договорів.

Позивачем ОСОБА_2 крім особистого
підписання договору купівлі-продажу
квартири, фактично було виконано всі
істотні умови договору, а саме:
позивачка передала грошові кошти в
сумі 7803 грн. в рахунок оплати
обумовленої вартості квартири, а
ОСОБА_4 засвідчив , що квартира до
укладення договору не продана, не
подарована, не заставлена, в спорі і
під забороною не перебуває.

Даний правочин сторони не оспорювали і
не ставили під сумнів дійсності його
змісту чи окремих його положень.

Згідно ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 650 ЦК України встановлено, що
особливості укладення договорів на
біржах, аукціонах, конкурсах, тощо
встановлюються відповідними актами
цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 656 ЦК України
передбачено, що до договору купівлі -
продажу на біржах, конкурсах, аукціонах
(публічних торгах), договору купівлі -
продажу валютних цінностей і цінних
паперів застосовуються загальні
положення про купівлю - продаж, якщо
інше не встановлено законом про ці види
договорів купівлі - продажу або не
випливає з їхньої суті.

Закон України «Про товарну біржу»
встановлює певні особливості
укладення договорів на біржах. Так,
зокрема, відповідно до ст. 15 Закону
України «Про товарну біржу»біржовий
контракт не підлягає нотаріальному
посвідченню та вважається укладеним з
моменту реєстрації його на біржі.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України
від 02.09.1993 року № 3425-ХП «Про нотаріат»
угоди про відчуження та заставу майна,
що підлягає реєстрації, посвідчуються
за умови подання документів, які
підтверджують право власності на
майно, що відчужується або
заставляється. А відповідно до ч.2 п. 49
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14.06.1994 року № 18/5,
яка зареєстрована у Міністерстві
юстиції України 07.07.1994 року № 152/361,
договір купівлі - продажу, що
зареєстрований на біржі, якраз і є тим
документом, що підтверджує право
власності на житловий будинок,
квартиру, дачу, садовий будинок, гараж,
інші будівлі і споруди, що
відчужуються.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
від 1 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від 1
липня 2004 року "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", не є ознакою незаконності
договору, чи визнання його недійсним.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до висновку, що за позивачкою
ОСОБА_2 слід визнати право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею - 31,2
кв.м..

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Червоноградської міської ради,
Реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області про
визнання права власності на квартиру -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Червоноградський міський суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
М. Д. Новосад