Справа № 149/1672/13-ц Провадження №
22-ц/772/542/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Тарнавський М. В.Категорія:
45Доповідач: Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.

При секретарі: Іщук О.В.

За участю: прокурора Сопівника А.В.,
представника відповідача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3 і його представника
- адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
Вінницького прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері

на рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 23 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом заступника
Вінницького прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах Центрального військового
клінічного санаторію «Хмільник» до
Хмільницької міської ради і ОСОБА_3 про
визнання недійсним рішення органу
місцевого самоврядування та
Державного акта на право приватної
власності, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2013 року заступник Вінницького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері звернувся в суд
з позовом в інтересах Центрального
військового клінічного санаторію
«Хмільник» до Хмільницької міської
ради і ОСОБА_3, в якому просив визнати
недійсним і скасувати пункт 1 рішення
Хмільницької міської ради від 22 грудня
2011 року «Про надання дозволу на
виготовлення документації із
землеустрою щодо оформлення права
власності на земельні ділянки у м.
Хмільнику» в частині надання дозволу
ОСОБА_3 на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку по вул. Кірова в м. Хмільнику
поблизу Центрального військового
клінічного санаторію «Хмільник»;
визнати недійсним і скасувати рішення
Хмільницької міської ради від 5 липня
2012 року «Про затвердження проекту
відведення та передачі земельної
ділянки ОСОБА_3 у власність»; визнати
недійсним і скасувати Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0724 га по АДРЕСА_1, виданий 31
липня 2012 року на ім'я ОСОБА_3, з
призначенням земельної ділянки - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 23 грудня
2013 року в задоволенні позову
заступника Вінницького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах Центрального
військового клінічного санаторію
«Хмільник» до Хмільницької міської
ради і ОСОБА_3 про визнання недійсним
рішення органу місцевого
самоврядування та Державного акта на
право приватної власності на земельну
ділянку, відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
Вінницького прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
прокурора.

Зазначив що рішення суду вважає
незаконним внаслідок неправильного
застосування судом норм
процесуального і матеріального права,
неповного з'ясування і недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими.

Позивач - Центральний військовий
клінічний санаторій «Хмільник»
рішення суду не оскаржив.

В судовому засіданні прокурор
підтримав апеляційну скаргу і просить
її задовольнити.

Представник позивача, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився і не надав письмових
заперечень на апеляційну скаргу.

Представник відповідача - Хмільницької
міської ради заперечив проти
задоволення апеляційної скарги,
просить її відхилити і залишити без
змін рішення суду першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_3 і його представник
заперечили проти доводів апеляційної
скарги, вважають, що судом ухвалено
законне і правильне рішення, тому
просять залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - відхилити.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення за
таких підстав.

Судом встановлено, що 17 сесія 6
скликання Хмільницької міської ради
від 22 грудня 2011 року прийняла рішення,
яким у п. 1 надала дозвіл на розроблення
з урахуванням вимог державних
стандартів, норм і правил у сфері
землеустрою, технічної документації із
землеустрою, та проектів відведення
земельних ділянок щодо оформлення
права власності на земельні ділянки, за
рахунок земель житлової та громадської
забудови ОСОБА_3, зареєстрованого
АДРЕСА_3, проекту відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по вул.
Кірова поблизу Центрального
військового клінічного санаторію
«Хмільник» (заява від 8.11.2011 року) (а. с. 17
на звороті).

25 сесією 6 скликання Хмільницької
міської ради від 5 липня 2012 року
прийнято рішення № 777 про затвердження
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд; про передачу безкоштовно у
власність та видачу Державного акта на
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд ОСОБА_3, зареєстрованого
АДРЕСА_3, площею 724,0 кв. м. для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_1 (попереднє рішення 17
сесії міської ради 6 скликання від
22.12.2011 року, заява від 19.06.2012 року) ( а. с.
38).

31 липня 2012 року ОСОБА_3 на підставі
цього рішення видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0724 га по вул. Ворошилова, 6 Б у м.
Хмільнику (а. с. 67-68).

Також встановлено, що позивач -
Центральний військовий клінічний
санаторій «Хмільник» Міністерства
оборони України на підставі Державного
акта на право постійного користування
землею, виданого 3 листопада 1997 року
відповідно до рішення Хмільницької
міської ради народних депутатів від 19
березня 1994 року № 55, являється
користувачем земельної ділянки площею
6,1023 га, призначеної для
гаражно-складської території для
господарських потреб (а. с. 5, 6, 7).

Рішенням виконавчого комітету
Хмільницької міської ради № 329 від
29.11.2001 року припинено право
користування на земельну ділянку
площею 0,0700 га і в користуванні позивача
залишилася земельна ділянка площею 60 323
кв. м. (а. с. 8, 9).

29 січня 2004 року Хмільницька міська рада
на 14-ій сесії 24 скликання розглянувши
заяви громадян, клопотання
підприємств, установ, організацій,
заяви фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, прийняла
рішення (пункт 1) про припинення права
користування на земельні ділянки
згідно п. «а» ст. 141 ЗК України
наступним юридичним та фізичним особам
та зарахування даних земельних ділянок
до земель запасу міста: Центральному
військовому клінічному санаторію
«Хмільник» на земельну ділянку площею
49460 кв. м. в 4-х частинах в тому числі:
площею 800 кв. м. по вул. Кірова за
рахунок гаражно-складської території,
з боку приватного сектора; площею 700 кв.
м. по вул. Кірова за рахунок частини
території з боку вул. Чайковського;
площею 72600 кв. м. за рахунок території
санаторію з боку вул. Кірова (між
приватними гаражами та проїздом на вул.
Кірова); площею 40700 кв. м. між вул. 1-го
Травня та вул. Курортною навпроти
території санаторію (лист № 1400 від
19.12.2003 року). Пунктом 2 цього рішення
зобов'язано відділ земельних ресурсів
внести відповідні зміни до
земельно-кадастрової документації (а.
с. 53).

Актом, затвердженим ТВО заступника
командувача ЗОК по капітальному
будівництву та розквартируванню
військ Овчаренком від 31.01.2005 року,
згідно рішення першого заступника
Міністра оборони України від 21.11.2003
року № 7003/3 стосовно передачі земель до
органів місцевого самоврядування
уповноваженою комісією проведено
прийняття-передачу земельних ділянок
загальною площею 49 460,0 кв. м., яка
складається із 4-х частин (площа 800 кв. м.,
700 кв. м., 7 260 кв. м., 40 700 кв. м.) з території
військового містечка № 87 м. Хмільник
Вінницької області шляхом повернення
землі в народне господарство, про що
прийнято відповідне рішення міської
ради від 29.01.2004 року 14 сесією 24
скликання про припинення користування
даними земельними ділянками ЦВКС
«Хмільник» (а. с. 54).

Також встановлено, що рішенням
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 22 серпня 2012
року, яке набрало чинності 1 вересня 2012
року, відмовлено у задоволенні позову
заступника військового прокурора
Вінницького гарнізону в інтересах
держави в особі Центрального
клінічного санаторію «Хмільник»
Міністерства оборони України до ОСОБА_3
про повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки та знесення
самочинно збудованої споруди (а. с. 69-70).

Цим рішенням суду, яке набрало законної
сили, встановлено, що спірна земельна
ділянка, тобто земельна ділянка, площею
0,0724 га, яка передана у власність
відповідачу по справі ОСОБА_3, входить в
склад земельних ділянок загальною
площею 4,946 га в 4-х частинах (800 кв. м., 700
кв. м., 7 260 кв. м., 40 700 кв. м.) на яких
припинено право користування ЦВКС
«Хмільник» на підставі рішення
Хмільницької міської ради від 29 січня
2004 року (а. с. 70).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, Хмільницька міська рада 22 грудня
2011 року і 5 липня 2012 року прийняла
рішення щодо земельної ділянки, яка
відносилася до земель запасу міста
Хмільника і яка не перебувала у
користуванні Центрального
військового клінічного санаторію
«Хмільник», оскілки це право
користування у ЦВКС «Хмільник» на
спірну земельну ділянку було припинено
рішенням Хмільницької міської ради у
2004 році.

Засади організації та діяльності,
правового статусу і відповідальності
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
та законів України.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 цього Закону
до виключної компетенції пленарних
засідань сільських, селищних, міських
рад віднесено вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Отже, рішення відповідача -
Хмільницької міської ради щодо
земельних відносин повинні
відповідати та ґрунтуватися на законі,
що регулює дані відносини.

Земельні відносини - це суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею, що закріплено у
ч. 1 ст. 2 Земельного Кодексу України.

Земельні відносини, за правилами ч. 1 ст.
3 ЗК України, регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

За правилами ст. 116 ЗК України
громадянин набуває права власності на
земельну ділянку із земель державної
або комунальної власності за рішенням
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

З урахуваннях наведеного: обставин,
встановлених по справі, та зазначених
норм матеріального права, оскаржувані
прокурором рішення Хмільницької
міської ради від 22 грудня 2011 року і від 5
липня 2012 року грунтуються на приписах
земельного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
держави, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Оскільки оскаржувані рішення міської
ради прийняті в межах повноважень,
визначених чинним законодавством, тому
правові підстави для визнання їх
недійсними і скасування, відсутні.

Крім цього, за правилами статей 11, 10, 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Прокурор і представник позивача на
виконання таких вимог
цивільного-процесуального закону не
надали необхідних доказів на
підтвердження того, що спірна земельна
ділянка станом на грудень 2011 року
перебуває у користуванні позивача -
ЦВКС «Хмільник», із чого слідувало б, що
Хмільницька міська рада не вправі
розпоряджатися цією земельною
ділянкою, тобто приймати будь-які які
рішення щодо неї, у тому числі і
оскаржувані рішення від 22 грудня 2011
року і 5 липня 2012 року.

Позовні вимоги в частині визнання
недійсним і скасування Державного акта
на право власності на земельну ділянку,
виданого ОСОБА_3 Хмільницької міською
радою 31 липня 2012 року не підлягають до
задоволення виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із заявлених прокурором
позовних вимог, предметом спору є
примусове припинення права власності
на земельну ділянку шляхом визнання
недійсним Державного акта на право
власності на земельну ділянку (а. с. 1-4).

Порядок припинення права на землю
регулюється главою 22 Земельного
кодексу України.

Перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку
визначено статтею 140 ЗК України, який
являється вичерпним.

Прокурор, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, заявлені в інтересах ЦВКС
«Хмільник», просив визнати недійсним
Державний акт на право власні на
земельну ділянку виданий ОСОБА_3, з
підстав недійсності рішення
Хмільницької міської ради, відповідно
до яких був виданий оспорюваний
державний акт.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Правові підстави набуття громадянами
права власності на земельну ділянку із
земель державної або комунальної
власності визначені частиною 1 статті
116 ЗК України. Такими підставами є
рішення органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, передбачених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність (ч. 2).
Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом
(пункт «в» ч. 3).

Статтею 118 ЗК України визначено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами. Громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки) у межах
норм безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки (частина 6). Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обгрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (частина 7).

Відповідно до ч. 1 статті 122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Право власності на земельну ділянку, за
правилами статті 125 ЗК України, виникає
з моменту державної реєстрації цього
права.

Згідно зі статтею 126 ЗК України право
власності оформлюється відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Видача державного акта на право
власності на земельну ділянку без
визначеної законом (ст. 116 ЗК України)
підстави є неправомірною, а державний
акт, виданий з порушенням вимог статей
116, 118 ЗК України являється недійсним.

Судом встановлено, що відповідачами -
ОСОБА_3 і Хмільницькою міською радою
дотримано зазначених вимог земельного
законодавства України.

З урахування наведеного, колегія
суддів вважає, що відмовляючи у
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним державного акта,
суд першої інстанції правомірно
виходив із того, що Земельним Кодексом
України не передбачено такої підстави
припинення права власності на земельну
ділянку, як скасування рішення ради, на
підставі якого було видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку.

Оскільки позивач не довів тих обставин,
на які він посилався як на підставу
своїх вимог, та відповідно до вимог
статей 10, 60 ЦПК України не підтвердив
цих своїх доводів відповідними
доказами, передбаченими статтями 57-64
ЦПК України, тому заявлені вимоги є не
обгрунтованими і не підлягають до
задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що
спірна земельна ділянка не відносилася
до земель житлової та громадської
забудови, посилаючись при цьому на
рішення Хмільницької міської ради від
26 серпня 2011 року, спростовується крім
іншого і тим, що таке рішення ради від 26
серпня 2011 року скасовано рішенням
Господарського суду Вінницької
області від 6 лютого 2013 року (а. с. 39, 18-23).

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції ґрунтується на
всебічному, повному й об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення позовних
вимог, відповідає нормам матеріального
і процесуального права, а отже є
законним і обґрунтованим, у зв'язку з
чим підстави для його скасування
відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника
Вінницького прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 23 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська