Справа №: 486/28/14-ц Провадження №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі:
головуючого судді -
Падалка В.О.

при секретарі - Асєєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Южноукраїнську
Миколаївської області заяву
представника ОСОБА_1, який діяв на
підставі договору про надання
юридичних послуг адвоката від 26.12.2013
року - ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення, ухваленого по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення та виселення,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2013 року заочним рішенням
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області позов
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про звернення стягнення та виселення
задоволено частково. В рахунок
погашення заборгованості звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
кредитним договором № NKUCG106150121 від
26.07.2007 року укладеного між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" і ОСОБА_1, а саме на
однокімнатну квартиру, загальною
площею 35,4 кв.м. житловою площею 19,2 кв.м.,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на
користь ПАТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 3441
грн. В задоволенні інших вимог
відмовлено.

08.01.2014 року ОСОБА_1 в особі представника,
який діяв на підставі договору про
надання юридичних послуг адвоката від
26.12.2013 року - ОСОБА_2 звернувся до суду з
заявою про перегляд вищезазначеного
заочного рішення суду та призначення
даної цивільної справи до розгляду в
загальному порядку.

Свої вимоги мотивує тим, що 03.08.2012 року
рішенням МСЕК ОСОБА_1 визнано інвалідом
другої групи, причина інвалідності -
загальне захворювання. ОСОБА_1 хворіє
розсіяним склерозом, він не може
самостійно рухатися, потребує
постійного стороннього догляду. Через
хворобу він втратив роботу та будь-який
заробіток, єдиним його доходом є пенсія
по інвалідності, яка менше за
прожитковий мінімум, а тому він не міг
своєчасно виконувати кредитні
зобов'язання перед ПАТ КБ "ПриватБанк".

Таким чином, зазначає, що на
відповідача - ОСОБА_1 діє непереборна
сила у вигляді невиліковної хвороби.
Так як, ОСОБА_1 не в змозі самостійно
рухатися, майже не розмовляє, він не
зміг з'явитися до суду за викликом та
захищати свої права у суді, так само не
зміг знайти собі представника,
оскільки не має змоги вийти з квартири,
у зв'язку з чим і було пропущено строк
звернення з заявою про перегляд
рішення суду.

На підставі викладеного, просив суд,
поновити пропущений строк на звернення
з заявою про перегляд заочного рішення,
скасувати заочне рішення
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 23.07.2013 року
та призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
про час та місце слухання справи
повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1, який діяв на
підставі договору про надання
юридичних послуг адвоката від 26.12.2013
року - ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтримав заяву, просив суд її
задовольнити, посилаючись на те, що
ОСОБА_1 не сплачував борг через
невиліковну хворобу, яку вважає
випадком, що звільняє останнього від
виконання зобов'язання.

В судове засідання представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином.

Вислухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заява про перегляд
заочного рішення не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, що подається протягом
десяти днів з дня отримання останнім
його копії.

Як вбачається з поштового
повідомлення, 30.07.2013 року дружина
ОСОБА_1 отримала копію заочного рішення
суду від 23.07.2013 року ( а.с 46 ).

Ухвалою судді від 13.01.2014 року поновлено
пропущений ОСОБА_1 строк на звернення
до суду з заявою про перегляд заочного
рішення.

Частина 1 ст. 232 ЦПК України встановлює
дві обставини, що в своїй сукупності є
підставою для скасування судом
заочного рішення, а саме:

- відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин;

- докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин
повинна бути у їх сукупності, при
відсутності хоча б однієї з них заочне
рішення скасуванню не підлягає. Крім
того підставою для перегляду заочного
рішення є обставини, що свідчать про
докази, що можуть вплинути на ухвалене
заочне рішення, тобто докази, якими
відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача і
якщо б вони були відомі суду при
розгляді справи, то у справі було б
ухвалене інше рішення.

Суд вважає, що посилання представника
заявника на те, що через невиліковну
хворобу ОСОБА_1 на підставі ст. 617 ЦК
України звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у зв'язку з тим, що дане
порушення сталося внаслідок випадку (
невиліковна хвороба ) безпідставне,
оскільки не спростовує висновки,
наведенні у судовому рішенні про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1, який діяв на
підставі договору про надання
юридичних послуг адвоката від 26.12.2013
року - ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення, ухваленого по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення та виселення -
залишити без задоволення.

Заочне рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 23.07.2013 року може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду
В. О. Падалка