Справа № 740/5707/13-ц Провадження №
22-ц/795/502/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Ковальова Т.Г. Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О., за
участю:позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_5 та

Управління житлово-комунального
господарства та будівництва
Ніжинської міської ради

на рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 16 січня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Управління житлово-комунального
господарства та будівництва
Ніжинської міської ради про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

- треті особи які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача: Ніжинська
міська рада Чернігівської області,
начальник Управління
житлово-комунального господарства та
будівництва Ніжинської міської ради
ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

В грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача на його користь
матеріальну шкоду в сумі 1063 грн. 96 коп.
та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. 00 коп.,
заподіяних йому 23 серпня 2013 року.
Внаслідок бездіяльності Управління
житлово-комунального господарства та
будівництва Ніжинської міської ради
яка виразилася у незадовільному
утриманні дорожного покриття по вул.
Челюскіна в м. Ніжині він потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду, в
результаті якої отримав закриту
черепно-мозкову травму, струс
головного мозку, відкритий перелом
правої ліктьової кістки зі зміщенням,
забій передньої черевної стінки,
забійної рани правої надбрівної дуги,
множинні садна верхніх кінцівок.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 16 січня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_5
задоволені частково. Стягнуто з
Управління житлово-комунального
господарства та будівництва
Ніжинської міської ради на користь
ОСОБА_5 матеріальну шкоди в сумі 1063 грн.
96 коп. і 2500 грн. моральної шкоди та 1461
грн. 60 коп. витрат на правову допомогу,
а всього стягнуто 5025 грн. 56 коп. В
задоволенні іншої частині позовних
вимог відмовлено. Стягнуто з
Управління житлово-комунального
господарства та будівництва
Ніжинської міської ради судовий збір в
сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
вищевказане рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 16 січня 2014 року змінити в
частині відшкодування моральної шкоди
та стягнути з відповідача 20 000 грн. на
його користь у рахунок відшкодування
моральної шкоди. В іншій частині
рішення суду залишити без змін. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що розмір моральної шкоди не
відповідає дійсним обставинам справи.
Зазначає, що стягнута сума в 2500 грн. є
дуже маленькою з врахуванням
перенесених травм, обставин лікування
та тяжкого становища у його родині, що
виникла через неможливість в
результаті травми працювати і
заробляти гроші.

В апеляційній скарзі Управління
житлово-комунального господарства та
будівництва Ніжинської міської ради
просить рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 16 січня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким повністю
відмовити у задоволенні позову. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, судом невірно
застосовано норми матеріального та
процесуального права. Так, апелянт
вказує на те, що слідство по факту ДТП
ще не закінчено, винна особа не
встановлена, не встановлено, які
тілесні ушкодження завдані позивачу,
їх тяжкість, не відомо стан
транспортного засобу до ДТП, чим мав
позивач посвідчення водія, розмір
матеріальної шкоди не підтверджено
доказами, надані фіскальні чеки не
містять даних, кому вони видавалися,
ким були використані ліки в них
зазначені. Моральна шкода також
стягується із винної особи, яка ще не
встановлена. Також апелянт не
погоджується із розміром стягнутої
правової допомоги, оскільки не
наведено його розрахунок, кількість
годин роботи.

В судовому засіданні позивач підтримав
доводи апеляційної скарги і просив її
задовольнити, апеляційну скаргу
відповідача просив відхилити, надавши
письмові заперечення.

Відповідач належним чином був
повідомлений про час розгляду справи,
про що свідчить повідомлення про
вручення 11.02.2014 р. поштового
відправлення, проте свого представника
до суду не направив. Відповідач та
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача надали заяви с проханням
розглядати справу в їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника судового процесу, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_5 підлягає частковому
задоволенню, а апеляційна скарга
Управління житлово-комунального
господарства та будівництва
Ніжинської міської ради відхиленню,
виходячи з таких підстав.

Судом по справі встановлені таки факти
та обставини.

23 серпня 2013 року ОСОБА_5, керуючи
мопедом «Вайпер» та рухаючись по
вул.Челюскіна в м.Ніжині, потратив у
дорожньо-транспортну
пригоду,внаслідок якої він отримав
закриту черепно - мозкову травму, струс
головного мозку, відкритий перелом
правої ліктьової кістки зі зміщенням,
забій передньої черевної стінки,
забійної рани правої надбрівної дуги,
множинні садна верхніх кінцівок, що
підтверджується довідкою Ніжинської
центральної міської лікарні ім.Миколи
Галицького Ніжинської міської ради
Чернігівської області і знаходився на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні лікарні
з 23 серпня 2013 року по 16 жовтня 2013 року
відповідно до історії хвороби №8274.

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду від 08.10.2013 року ОСОБА_7, що
виконував обов'язки начальника
Ніжинського управління
житлово-комунального господарства та
будівництва був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.4 ст.140 КУпАП, на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді 850
грн. штрафу, Судом було встановлено, що
ОСОБА_7, будучи відповідальною особою
під час виконання функціональних
обов'язків, порушив правила, норми і
стандарти ДСТУ 3587-97, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху
при утриманні вулиць, не в повній мірі
провів заходи по ліквідації ямковості
в м.Ніжині по вул.Челюскіна, що призвело
до ДТП, в якій отримані механічні
пошкодження мопеда «Вайпер» та тілесні
ушкодження громадянином ОСОБА_5

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду від 10.10.2013 року начальник
управління житлово-комунального
господарства та будівництва ОСОБА_9 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.188-28 КУпАП . На
нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді 255 грн. штрафу.
Постановою суду встановлено, що ОСОБА_9
будучи відповідальною особою, не
виконав вимоги приписів ДАІ № 38,39,40 від
11.07.2013 року та № 25, 46 від 23.08.2013 року щодо
усунення порушення правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, а саме: не
обладнав місця концентрації
дорожньо-транспортних пригод
технічними засобами, не здійснив
організацію дорожнього руху дорожніми
знаками та розміткою, не ліквідував
ямковість по вул. Березанській та вул.
Челюскіна від №25 до №31, чим порушив
ст.12 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки вина відповідальних за стан
автомобільної дороги по вул. Челюскіна
в м. Ніжина осіб була встановлена
судовими рішеннями у двох справах про
адміністративне правопорушення,
доводи відповідача щодо неможливості
ухвалення рішення суду до закінчення
досудового слідства у кримінальному
провадженні - є безпідставними. З цих же
підстав не заслуговують на увагу
доводи про відсутність даних про
технічний стан транспортного засобу
позивача.

Твердження апелянта щодо відсутності у
позивача прав на керування мопедом
спростовується наявними у справі
доказами, а саме - копією посвідчення
водія на ім'я позивача на а.с.16.

З огляду на це суд першої інстанції
зробив вірний висновок щодо причино -
наслідкового зв'язку між бездіяльністю
відповідача та шкодою, що була завдана
позивачеві.

Згідно з частинами 1.2 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої зазначеної
статті, обов'язок доведення
відсутності вини покладається на
відповідача.

Відповідач не спростував докази, що
надані позивачем, і не довів, що шкода
позивачеві завдана не з його вини.

Доводи апелянта-відповідача щодо
неналежності доказів - фіскальних
чеків (а.с.8-9), наданих позивачем на
підтвердження розміру матеріальної
шкоди, колегія суддів апеляційного
суду до уваги не приймає, оскільки факт
призначення ліків, що зазначені у
фіскальних чеках, підтверджено
довідкою медичної установи (а.с.14). Крім
того, сам по собі фіскальний чек, який
видається при купівлі товару у аптеці,
не передбачає зазначення в ньому
прізвища покупця.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи
апеляційної скарги щодо
безпідставності стягнення на користь
позивача витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20 грудня
2011 року N 4191-VI, «розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не
може перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні». З матеріалів справи
вбачається, що представник позивача -
адвокат ОСОБА_8, що надавав позивачеві
правову допомогу за договором від
02.12.2013 р. (а.с.43), приймав участь у судових
засіданнях 27.12.2013 р. та 16.01.2014 р. (а.с.46,96)
протягом 3 год. 18 хвилин, а також
протягом години знайомився з
матеріалами справи (а.с.42), всього
витративши 4 години 18 хвилин. З
розрахунку компенсації витрат за
надану правову допомогу (а.с.93)
вбачається, що судом стягнуто
компенсацію за три години роботи, що
значно менше, аніж максимальний розмір
передбачений ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» .

Враховуючи викладене вище, апеляційна
скарга відповідача задоволенню не
підлягає. Викладені в ній доводи
обґрунтованості судових висновків не
спростовують. Рішення суду в частині
стягнення матеріальної шкоди та
судових витрат є законним та
обґрунтованим, підстави для його
скасування в цій частині відсутні. Суд
надав вірну оцінку всім доказам у
справі і вірно встановив характер
спірних правовідносин.

Проте, апеляційний суд не може
погодитись з розміром стягнутого
відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.23 Цивільного
кодексу України розмір відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4
роз'яснено, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Суд першої інстанції не в достатній
мірі врахував характер та обсяг
страждань, яких зазнав позивач,
перебуваючи близько двох місяців на
стаціонарному лікуванні та
продовжуючи лікування амбулаторно.
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи
конкретні обставини справи, а також
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, сума
стягнутої на користь позивача
моральної шкоди підлягає збільшенню до
7000 грн.

Оскільки апеляційна скарга позивача
задовольняється частково, на підставі
ст. 88 ч.3 ЦПК України, з відповідача на
користь держави слід стягнути судовий
збір в сумі 121,8 грн., від якого був
звільнений позивач при подачі
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст.
88, 303, 307, 309 ч.1 п.1, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Управління
житлово-комунального господарства та
будівництва Ніжинської міської ради
відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 16 січня
2014 року в частині стягнення моральної
шкоди змінити, збільшивши розмір
моральної шкоди з 2500 грн. до 7000 (семи
тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Стягнути з Управління
житлово-комунального господарства та
будівництва Ніжинської міської ради
на користь держави судовий збір за
розгляд в апеляційній інстанції
апеляційної скарги ОСОБА_5 в сумі 121,80
грн.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: