Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4730/13-ц
Провадження № 2/553/144/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.01.2014м. м. Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого
судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі
- Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів, в якому посилаючись на зміну
сімейного стану - наявність на
утримання двох неповнолітніх дітей -
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також дружини
ОСОБА_2, яка знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років, у зв'язку з чим не працює,
просить зменшити розмір аліментів,
стягнутих з нього на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до її
повноліття рішенням Київського
районного суду м. Полтави від 12.08.2008
року в розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку - до 1/6 частини, а
також зменшити розмір аліментів,
стягнутих з нього на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5 до його
повноліття рішенням Ленінського
районного суду м. Полтави від 21.10.2013
року в розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку - до 1/6 частини.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_7 в судовому засіданні позов
підтримала, просила задовольнити в
повному обсязі з підстав, наведених в
позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2
в судове засідання не з'явились,
надавши заяви з проханням розглянути
справу без їх участі, в якій позивач
зазначив, що просить позов
задовольнити в повному обсязі,
відповідач - не заперечує проти
задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник адвокат ОСОБА_8 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, посилаючись на
безпідставність та недоведеність
позовних вимог, просили в задоволенні
позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з 01.09.2003 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвали,
про що 13.06.2008 року Київським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції зроблений актовий запис за № 13.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після припинення
шлюбних стосунків між сторонами
постійно проживає з матір'ю - ОСОБА_3

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 12.08.2008 року на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти з
ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку до
досягнення дитиною повноліття.

16.07.2011 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з
ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження
від 07.12.2011 року, виданого Октябрським
відділом ДРАЦС Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються
батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 12.08.2012
року на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуто аліменти
з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Полтавської
виправної колнії (№ 64) УДПтС України в
Полтавській області № 6 від 17.01.2014 року
ОСОБА_1 працює на посаді заступника
начальника цієї установи, отримує
заробіток, розмір якого після
утримання обов'язкових платежів
становить близько 3500 грн., й з нього
щомісячно відраховуються аліменти в
сумі, що становить 1/4 частину заробітку.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України
встановлено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
зменшення розміру аліментів, позивач
ОСОБА_1 послався на те, що на його
утриманні в даний час перебуває двоє
неповнолітніх дітей, а також дружина
ОСОБА_2 яка не працює, оскільки
знаходиться у відпустці по догляду за
малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
до трьох років, крім того, він несе
значні витрати з найму житла, де мешкає
разом з сім'ю, вказує, що його
матеріальне становище на даний час не
покращилося, а відповідальність за
утримання непрацездатних осіб - дітей
та дружини - збільшилась, вважає, що ці
обставини свідчать про зміну його
сімейного та матеріального стану.

Крім того, представник позивача в
судовому засіданні послалась на те, що
дитина ОСОБА_1 від другого шлюбі ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, хворіє на ряд захворювань,
у зв'язку з чим регулярно проходить
курс лікування, й позивач несе витрати
на придбання ліків, крім того, після
смерті батька позивача на його
утриманні знаходиться мати пенсійного
віку.

Той факт, що ОСОБА_2 знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення трьох років, ,
підтверджується копією Наказу № 10-о
від 01.03.2012 року Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області.

Достовірним є те, що після
постановлення судового рішення про
стягнення аліментів на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у позивача
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син
ОСОБА_5 й в даний час він має на
утриманні двох неповнолітніх дітей.

Доводи відповідача ОСОБА_1 про
наявність у нього значних витрат на
оренду житла в розмірі 2000 грн. на
місяць, де він проживає разом з сім'єю -
дружиною ОСОБА_2 та неповнолітнім
сином, на думку суду, є непереконливими.

Так, на підтвердження того факту, що
позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири
АДРЕСА_1, представником позивача надано
суду Договір оренди квартири на період
з 29.12.2012 року по 29.12.2013 року, укладений з
ОСОБА_9 як Орендодавцем.

Разом з тим, вказаний договір в
порушення вимог чинного житлового
законодавства в органах місцевої влади
не зареєстрований, доказів того, що
ОСОБА_9 є власником вказаної квартири,
суду не надано, тоді як відповідно до
даних довідки КП "ЖЕО № 2" Полтавської
міської ради № 477 від 16.01.2014 року у
вказаній квартирі зареєстрована інша
особа, яка на підставі договору
купівлі-продажу від 19.11.2013 року є
власником зазначеного нерухомого
майна. А тому вказаний договір, на
переконання суду, не може бути визнаний
належним доказом факту оренди житла
позивачем.

За вказаних обставин та відсутності
доказів понесення ним витрат на сплату
коштів за оренду житла, відповідні
доводи позивача суд вважає
безпідставними й такими, що не можуть
бути взяті до уваги.

Непереконливими й такими, що не можуть
бути враховані судом як обставини, що
істотно впливають на розмір аліментів,
на переконання суду, є також твердження
представника позивача про те, що на
утриманні позивача з 20.01.2014 року
знаходиться його мати пенсійного віку,
оскільки достовірних доказів на
підтвердження вказаних обставин суду
не надано, як не доведено, що його мати в
силу стану здоров'я чи інших обставин
потребує надання їй матеріальної
допомоги, не отримує пенсії та інших
доходів або такі доходи є меншими за
прожитковий мінімум, встановлений
чинним законодавством, та не має інших
дітей, які поряд з позивачем повинні
надавати їй матеріальну допомогу.

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що
вона несе додаткові витрати у зв'язку з
хворобою неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, підтвердження в судовому
засіданні не знайшли, оскільки
відповідних доказів відповідачем суду
не надано.

З цих же підстав, на переконання суду,
не заслуговують на увагу і доводи
представника позивача про те, що ОСОБА_1
несе додаткові витрати на лікування
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
тоді як сам факт захворювання дитини,
підтверджений відповідною медичною
документацією, не може бути визнаний
належним доказом вказаних обставин.

Вирішуючи позовні вимоги про зменшення
розміру аліментів, стягнутих з
позивача ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої доньки рішенням від
12.08.2008 року, суд враховує той факт, що
після постановлення вказаного
судового рішення сімейний стан
позивача дійсно змінився, в 2011 році у
нього народився син, утримання якого
вимагає від відповідача додаткових
витрат. За вказаних обставин, суд
вважає відповідні позовні вимоги
обґрунтованими й такими, що підлягають
задоволенню, та приходить до висновку
про необхідність зменшення розміру
аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку до
досягнення дитиною повноліття - до 1/6
частки доходів позивача.

Разом з тим, при вирішенні питання про
зменшення розміру аліментів, стягнутих
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
їх спільного сина ОСОБА_5, суд виходить
з наступного.

Аліменти на утримання сина позивача
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуті згідно з
рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 27.10.2013 року в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. При
цьому, зі змісту судового рішення
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені в повному обсязі,
відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про
час та місце розгляду справи, надав
суду заяву про розгляд справи без його
участі, в якій зазначив, що позов визнає
в повному обсязі.

Не викликає сумніву той факт, що на час
постановлення рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 27.10.2013
року ОСОБА_1 було достовірно відомо про
існування у нього на утримання іншої
дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, він
був обізнаний про існування у нього
обов'язку зі сплати аліментів на її
утримання, стягнутих за рішенням
Київського районного суду в 2008 році в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, які регулярно та в
повному обсязі утримуються щомісячно з
його заробітної плати.

Відповідно, на час винесення вказаного
судового рішення його дружина ОСОБА_2
вже перебувала у відпустці по догляду
за дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до
досягнення трьох років. Про ці
обставини ОСОБА_1 було відомо, оскільки
він проживає з нею однією сім'єю.

Поряд з викладеним, суд враховує той
факт, що відповідач ОСОБА_2 в разі
потреби в отриманні додаткових коштів
на своє утримання та в разі понесення
додаткових витрат на дитину у зв'язку з
хворобою має право звернутись до суду з
позовом про стягнення з чоловіка
ОСОБА_1 на її користь аліментів на
період до досягнення сином трьох років
у відповідності з вимогами ст. 85 СК
України, та/або з позовом про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини
в порядку, встановленому ст. 185 СК
України, проте цим правом не
скористалась.

Таким чином, суд приходить до висновку
про недоведеність того факту, що після
винесення рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 27.10.2013
року відбулись якісь зміни в
матеріальному та сімейному становищі
позивача, які можуть вплинути на розмір
аліментів, стягнутих з нього на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому приходить до
висновку про відсутність підстав для
зменшення розміру аліментів, та,
відповідно, для задоволення
відповідних позовних вимог ОСОБА_1 в
цій частині.

А тому позов ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів -
задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих
рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 12 серпня 2008 року в справі №
2-2192/2008 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10,
уродженця с. Тополеве, Гребінківського
р-ну, Полтавської обл., громадянина
України, працюючого в Полтавській
виправній колонії Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Полтавській області (№ 64),
адреса: АДРЕСА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_4, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованої та
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/6
частина з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, з дня
набрання законної сили рішенням суду
та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення, а особами, які брали участь у
справі, але не були в судовому
засіданні при проголошенні рішення - в
10-денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Є. В. Парахіна