№ справи:106/8422/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Ружицька Т.В. №
провадження:22-ц/190/1266/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Онищенко Т. С.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Онищенко Т.С.,
суддів:Даніла Н.М., Хмарук Н.С. при
секретарі:Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів, за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Євпаторійського міського суду АР Крим
від 16.12.2013,-

в с т а н о в и л а :

Позивач - ОСОБА_6 звернулась в листопаді
2013 року до суду з даним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони
з ОСОБА_7 мають малолітнього сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на
її утриманні та потребує матеріальної
допомоги /арк. с. 1/.

Рішенням Євпаторійського міського
суду АР Крим від 16.12.2013 позов ОСОБА_6
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 аліменти на утримання
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частки|частки| всіх видів заробітку
(доходу), але|та| не менш 30 % (тридцяти
відсотків) встановленого законом
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 18.11.2013 та до досягнення
дитиною повноліття. В частині
стягнення аліментів у межах платежу за
один місяць допущено негайне виконання
рішення. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.
/арк. с. 41/.

Не погодившись з даним судовим
рішенням, відповідач - ОСОБА_7 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи і
порушення норм матеріального права
/арк с. 48-52/.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених у суді першої
інстанції вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга є необґрунтованою
і підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до статей 213, 214 Цивільного
процесуального кодексу України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач, як батько ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язаний утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
При визначенні розміру аліментів судом
враховано матеріальний стан сторін і
потреби дитини, а також не надання
відповідачем і відсутність у
матеріалах справи жодних доказів про
наявність на утриманні ОСОБА_7 інших
неповнолітніх або непрацездатних осіб.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким вирішенням спору
та вважає, що судом першої інстанції
повно і правильно встановлені всі
дійсні обставини справи, яку вирішено
згідно з законом.

Матеріалами справи встановлено, що
11.02.2009 народився ОСОБА_8, про що 24.02.2009
Центральним відділом реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції Кіровоградської області
зроблено відповідний актовий запис №476
та видано свідоцтво про народження, в
якому батьками дитини зазначені: мати -
ОСОБА_6, батько - ОСОБА_7.

Дитина проживає разом з позивачем і
перебуває на її утриманні.

Відповідач працює продавцем
непродовольчих товарів і загальний
розмір його доходу (заробітної плати)
за 12 місяців (грудень 2012 року - листопад
2013 року) складає 11 974,94 грн.

При розгляді справи судом першої
інстанції відповідачем не було надано
у встановленому порядку жодних доказів
у підтвердження знаходження на його
утриманні інших неповнолітніх або
непрацездатних осіб, тощо.

Правовідносини сторін регулюються
статтями 180-183 Сімейного кодексу
України, згідно з якими батьки
зобов'язанні утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначається за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матери, батька і (або) у твердій
грошовий сумі. Розмір аліментів на одну
дитину за жодних обставин не може бути
меншим 30 % (тридцяти відсотків)
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Судом першої інстанції досліджені
надані сторонами докази та встановлені
всі визначені законом обставини, які
враховуються при стягненні та
визначенні розміру аліментів на
неповнолітню дитину.

За таких обставин, судом першої
інстанції правильно встановлені факти,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та докази, якими вони
підтверджуються, правовідносини та
норми матеріального права, які
регулюють ці правовідносини і ухвалено
рішення по справі на підставі доказів,
наданих сторонами в порядку правил
Цивільного процесуального кодексу
України.

Згідно зі статтею 308 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги, оскільки наявність
у відповідача такого захворювання, як
остеохондроз поперекового відділення
хребта (надані копії медичних
документів датовані 2010 роком), не
впливає на його працездатність.

Наявність у відповідача-апелянта
дружини від другого шлюбу, яка є
працездатною, але не працює, не може
бути підставою для відмови у
задоволенні позову.

Посилання апелянта на статтю 192
Сімейного кодексу України є
необґрунтованим, оскільки дана стаття
не регулює спірні правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не є безумовними
підставами для скасування або зміни
оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, оскільки рішення суду
першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись
статтями 303, 304, 307-308, 313-315 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Євпаторійського міського суду
АР Крим від 16.12.2013 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: