№ 201/440/14 ц
провадження 2/201/477/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визначення
додаткового терміну для подання заяви
про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 січня 2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача
Дніпропетровської міської ради про
надання додаткового терміну для
подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач в своєму позові посилався на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його брат
ОСОБА_7, що не залишив на нього заповіт
на своє майно. Позивач хотів своєчасно
подати заяву в нотаріальну контору про
прийняття спадщини, але своєчасно не
міг прийти до нормального стану, тяжко
хворіє, потрібно оформлювати багато
документів, збіг тяжких сімейних
обставин, не є фахівцем в галузі права
та отримав не вірну консультацію
стосовно спадщини, тому термін для
подання заяви в нотаріальну контору
про прийняття вказаної спадщини
пропустив. Вважає, що термін для подачі
заяви про прийняття спадщини
пропущений з поважних причин: тяжка
втрата близької людини, важкий стан,
хвороба, відсутність відомостей, не мав
змоги своєчасно зібрати необхідні
документи для подачі заяви, не
обізнаність. Враховуючи наведене,
позивач просив надати додатковий
термін для подачі в нотаріальну
контору заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_7, задовольнивши
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради в
судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлявся
належним чином, з позовом фактично
згоден, не заперечує проти спірного
питання, просив справу розглянути без
нього та рішення винести на розсуд
суду. Суд вважає можливим розгляд
справи за відсутності відповідача
згідно ст. 169 ЦПК України.

Представник третьої особи Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлявся належним
чином, в своєму листі до суду вказав, що
з позовом фактично згоден, не заперечує
проти спірного питання, його права та
інтереси не зачіпаються, просив справу
розглянути без нього та рішення
винести на розсуд суду. Суд вважає
можливим розгляд справи за відсутності
вказаної третьої особи згідно ст. 169 ЦПК
України.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися,
про день та час слухання справи
повідомлялися належним чином, з
позовом фактично згодні, не
заперечували проти спірного питання,
просили справу розглянути без них та
рішення винести на розсуд суду. Суд
вважає можливим розгляд справи за
відсутності вказаних третіх осіб
згідно ст. 169 ЦПК України.

З'ясувавши думку сторін і третіх
осіб, оцінивши добуті та представлені
докази, перевіривши матеріали справи,
суд вважає позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно свідоцтва про народження від
11 серпня 1952 року позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним братом ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2; вказана обставина
встановлено і рішенням Ленінського
районного суду м. Воронеж від 12 вересня
2013 року, де ОСОБА_1 і ОСОБА_7 визнані
рідними братами. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
померла мати позивача і його брата -
ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом
про смерть, виданим відділом державної
реєстрації смерті Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області. Факт
родинного зв'язку між померлою ОСОБА_8
та позивачем і його братом
підтверджується їх паспортними даним,
свідоцтвами про народження, свідоцтвом
про право власності на майно, витягом
про реєстрацію в спадковому реєстрі.
Після смерті матері позивач з братом у
встановленому законом порядку подали
до Першої Дніпропетровської державної
нотаріальної контор заяви про
прийняття спадщини та прийняли у
спадок автомобіль і гараж, що належали
матері на праві власності.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача -
ОСОБА_7, на час смерті останнього він не
встиг прийняти спадщину в вигляді ?
частини гаражу, що він успадкував після
смерті матері; решта спадкоємців: діти
померлого брата позивача, треті особи,
на вказану спадщину не претендують.
Позивач в листопаді 2013 року звернувся
до нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини, але постановою нотаріуса від
08 листопада 2013 року йому було
відмовлено в прийнятті вказаної заяви
через пропуск строку для подачі заяви
для прийняття спадщини.

На момент смерті ОСОБА_7, тобто на час
відкриття спадщини, було відомо, що до
складу спадщини за законом входить все
належне померлому майно, де б воно не
знаходилося та з чого б воно не
складалося, усі майнові права та
обов'язки. Однак внаслідок збігу тяжких
сімейних обставин, віддаленості
(позивач тривалий час мешкає,
зареєстрований і працює на Півночі:
Російська Федерація, Республіка Комі,
м. Усінськ), хвороби, правової не
обізнаності та відсутності на той час
належних документів позивач не встиг
звернутись до нотаріуса чи державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини у строки
передбачені ст. 1270 ЦК України.

Стаття 15 ЦК України передбачає право
на захист цивільних прав та інтересів:
« 1. Кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або
оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Як зазначено вище, внаслідок
територіальної віддаленості (позивач
тривалий час мешкає, зареєстрований і
працює на Півночі: Російська Федерація,
Республіка Комі, м. Усінськ), хвороби
його і близьких родичів, про що суду
надано належні докази, збігу тяжких
сімейних обставин, а також того, що
дружина і діти померлого не подали
своїх заяв до нотаріальної контори про
прийняття спадщини (про що він
своєчасно не знав), а брат спадкує лише
після них, позивач не мав можливості
своєчасно звернутись із заявою до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті свого
рідного брата ОСОБА_7. Отже строк на
прийняття спадщини, передбачений ст. 1270
ЦК України був пропущений з поважних
причин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику в
справах про спадкування» особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України. Зазначене
положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом. Суди
відкривають провадження в такій справі
у разі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на
подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину. При
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
визнані судом загальновідомими, не
потребують доказування.

З урахуванням вказаного суд
вважає, що є достатньо законних та
обґрунтованих підстав для надання
позивачу додаткового строку для
прийняття спадщини після смерті
рідного брата ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, та встановлення строку
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини в розмірі 2 (двох)
місяців, починаючи з моменту набрання
законної сили рішенням суду, права та
охоронювані законом інтереси інших
осіб не порушуються, іншим
передбаченим законом шляхом поновити
порушене право позивача на спадщину
немає можливості.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає задоволенню
повністю.

При таких обставинах суд вважає
можливим визнати причини пропуску
терміну позивачем для подачі заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті брата ОСОБА_7
поважними, а тому йому потрібно надати
додатковий строк для подачі вказаної
заяви.

Таким чином позовні вимоги знайшли
своє підтвердження в ході судового
засідання і підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст.
ст. 15, 16, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 3,
4, 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, пропущений позивачем -
ОСОБА_1, таким, що був пропущений з
поважної причини.

Визначити позивачу - ОСОБА_1 додатковий
строк для подачі заяви і прийняття
спадщини за законом після смерті
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3,
встановивши строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини, в
розмірі 2 (двох) місяців, починаючи з
моменту набрання законної сили рішення
суду.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -