Справа № 170/39/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Жевнєрова Н.В. Провадження №
22-ц/773/27/14 Категорія: 45 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк
О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Шацької
селищної ради Шацького району
Волинської області про визнання
частково недійсним рішення органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсним та скасування державного
акта на право приватної власності на
землю і скасування його державної
реєстрації, зобов'язання повернути
самовільно зайняту земельну ділянку та
привести її у придатний для
використання стан за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення
Шацького районного суду від 31 жовтня
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шацького районного суду у
задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання
частково недійсним рішення органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсним та скасування державного
акта на право приватної власності на
землю і скасування його державної
реєстрації, зобов'язання повернути
самовільно зайняту земельну ділянку та
привести її у придатний для
використання стан, відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3
просить скасувати це рішення і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позов в повному обсязі,
покликаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неповне з'ясування цих обставин.

Заслухавши представника позивача
ОСОБА_1 та представника відповідача
ОСОБА_2, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_3 слід відхилити,
а рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено і
це відповідає матеріалам справи, що
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 6).

Відповідно до довідки Шацької селищної
ради № 609 від 03.03.2008 року ОСОБА_5, був
зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1
(а. с. 7).

ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги,
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5,
подавши відповідну заяву до
нотаріальної контори у строки
визначені законом (а. с. 97-125).

Присадибна земельна ділянка площею 0,15
га по АДРЕСА_1, щодо якої виник спір,
передана безоплатно у приватну
власність ОСОБА_5 на підставі рішення
Шацької селищної ради №11/5 від 19.02.1998
року, однак державний акт не
виготовлявся (а. с. 7-10).

Згідно з ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу
(далі - ЗК) України право власності на
земельну ділянку та право постійного
користування нею виникає після
одержання її власником чи користувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України
документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, зокрема,
передану у власність на підставі
відповідного рішення органу влади, є
державний акт.

Положення статті 152 ЗК України
забезпечують громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків,
зокрема, шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

За змістом наведених правових норм
судовому захисту підлягають порушені
права власника (користувача) земельної
ділянки.

З матеріалів спадкової справи на ім'я
ОСОБА_5 вбачається, що позивач ОСОБА_3
прийняла спадщину і оформила свої
спадкові права на 53/100 частки житлового
будинку по АДРЕСА_1, отримавши
свідоцтво про право на спадщину.
Спадкові права на земельну ділянку за
вказаною адресою не оформлені (а. с.
94-124).

Відповідно до абзацу 2 п. 1 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК рішення про
передачу громадянам України
безоплатно у приватну власність
земельних ділянок, прийняті органами
місцевого самоврядування відповідно
до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про
приватизацію земельних ділянок»
(втратив чинність на підставі Закону
України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є
підставою для виготовлення та видачі
цим громадянам або їх спадкоємцям
державних актів на право власності на
земельну ділянку за технічною
документацією щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку (пункт 1 розділу X
доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16
вересня 2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про
право власності на землю здійснюється
на підставі рішення про передачу
громадянам України безоплатно у
приватну власність земельних ділянок,
прийнятого органами місцевого
самоврядування відповідно до Декрету
КМУ від 26 грудня 1992 року «Про
приватизацію земельних ділянок», до
спадкоємців переходить право отримати
державний акт про право власності на
земельну ділянку. Зазначений порядок
встановлений законодавством у разі
набуття права власності на земельні
ділянки шляхом їх приватизації
громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Відповідно до рішення Шацької селищної
ради № 37/6.2 від 19.10.2010 року було
вирішено видати ОСОБА_3, як спадкоємцю,
державний акт на право власності на
земельну ділянку за технічною
документацією щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку загальною площею 0,15
га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд по АДРЕСА_1 (а. с. 14).

Згідно з листом відділу
Держземагенства у Шацькому районі
Волинської області від 10.04.2013 року №
01-22/170, державний акт на вказану
земельну ділянку ОСОБА_3 не видано (а. с.
79).

Земельна ділянка являє собою частину
земної поверхні з установленими
межами, певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами (ст. 79 ЗК
України).

Статтею 79-1 ЗК України визначено
процедуру формування земельної
ділянки як об'єкта цивільних прав
відповідно до якої основним критерієм
сформованості земельної ділянки, є
визначення меж цієї ділянки, її
реєстрація у Державному земельному
кадастрі та присвоєння кадастрового
номера.

Отже, суд першої інстанції правильно
зазначив, що юридичними
характеристиками кожної конкретної
земельної ділянки є наявність меж,
зафіксованість місця розташування та
визначеність права на земельну
ділянку.

В судовому засіданні представник
апелянта вказував, що йому не відомо чи
виносились в натурі межі земельної
ділянки площею 0,15 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 за життя ОСОБА_5

Технічна документація щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку загальною площею 0,15
га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не
виготовлена.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Порушення або оспорювання прав та
інтересів особи, яка звертається до
суду за їх захистом, є обов'язковою
умовою задоволення позову

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК
України не довела та не надала належних
доказів виникнення у неї права
власності (користування) на земельну
ділянку в розумінні положень статей 79,
79-1, 125, 126 ЗК України, розташовану по
АДРЕСА_1, а відтак суд позбавлений
можливості захистити її права в
обраний нею спосіб.

Суд, правильно встановивши фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
представленим доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
позовних вимогах.

Доводи апеляційної скарги про
підставність позовних вимог є власним
тлумаченням встановлених обставин
справи, були предметом дослідження
суду першої інстанції і їм суд в
сукупності з іншими доказами по справі
дав правильну юридичну оцінку.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити, а рішення Шацького
районного суду від 31 жовтня 2013 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: