АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -ц-796-553/2014 р.
Головуючий в 1 інстанції- Скрипка О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

«21» січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого -
Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Сірик
Л.Є.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 05.11.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
спростування недостовірної
інформації.

Заслухавши доповідь судді
Барановської Л.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про спростування
недостовірної інформації.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 05 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
справу направити на новий попередній
розгляд до суду першої інстанції у
новому складі, посилаючись на те, що суд
не дав належної оцінки доказам, неповно
з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 17.06.2013р. ОСОБА_2
звернулась до Деснянського районного
суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості. Адресою
відповідача ОСОБА_3 в позові вказано:
АДРЕСА_1 (а.с.6-8)

З матеріалів справи вбачається, а саме,
з форми -3 від 18.09.2013 р. №1061, виданої
ЖРЕО-420 Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано три
особи: ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9)

Відповідно до довідки ЖРЕО-420
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва від 18.09.2013
р. № 409 ОСОБА_3 за вищевказаною адресою
ніколи не була зареєстрована і не
проживала (а.с.10)

Як вбачається з листа Деснянського
РУГУ МВС України в м. Києві від 19.11.2012 р.
ОСОБА_2 для вирішення наявних питань
рекомендовано звернутись до ОСОБА_6,
проживає АДРЕСА_1, яка є представником
ОСОБА_3 та якій відоме її
місцезнаходження (а.с.22)

Відповідно до ч.ч.1,3,4,7 ст. 277 ЦК України,
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім»ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

ОСОБА_1 вважає , що поширюючи
недостовірну, необ'єктивну і нічим не
підтверджену інформацію про
проживання за її адресою ОСОБА_3,
відповідач завдала їй моральної шкоди,
принизивши честь, гідність.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009 року
№ 1 «Про судову практику у справах про
захист честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
відповідно до статей 94, 277 ЦК України
фізична чи юридична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації.

При цьому суди повинні враховувати
такі відмінності: а) при спростуванні
поширена інформація визнається
недостовірною, а при реалізації права
на відповідь - особа має право на
висвітлення власної точки зору щодо
поширеної інформації та обставин
порушення особистого немайнового
права без визнання її недостовірною;
б) спростовує недостовірну інформацію
особа, яка її поширила, а відповідь дає
особа, стосовно якої поширено
інформацію.

Як роз»яснено у п.15 вказаної
Постанови, при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Виходячи з вищевикладеного суд
прийшов до обгрунтованого висновку
про відмову у задоволенні позову,
оскільки позивачем не доведено, що
внаслідок зазначення у позовній заяві
від 17.06.2013 р. адреси позивача, як адреси
ОСОБА_3, було порушено її, ОСОБА_1
особисті немайнові права, а також не
доведено, що зазначення даної адреси є
поширенням недостовірної інформації.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 05.11.2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді