Справа 635/1215/14-ц
Провадження по справі № 6/635/50/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Харківський районний
суд Харківської області у складі:

головуючий суддя - Бобко Т.В.

секретар судового засідання Щербак
Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Нагорної К.В. про
встановлення тимчасового обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

Встановив:

Заявник - державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорна
К.В. звернулася до суду з поданням про
встановлення тимчасового обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В
обґрунтування подання заявник
зазначає, що на виконанні ВДВС
Харківського РУЮ Харківської області
знаходиться виконавче провадження за
виконавчим листом №2/2027/3110/2012, виданим 06
серпня 2012 року Московським районним
судом м. Харкова про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000
гривень щомісячно, починаючи з 03 квітня
2012 року до досягнення дитиною
повноліття. Боржник постійно
ухиляється від сплати аліментів, на
його адресу неодноразово були
направлені виклики на прийом до
державного виконавця, але останній
жодного разу не з'являвся. Приймаючи до
уваги розмір заборгованості боржника,
яка станом на 16.01.2014 рік складає 22000
гривень, а також можливість останнього
в будь-який момент виїхати за межі
України, що може ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
державний виконавець просить
задовольнити подання про обмеження
його у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорна
К.В. у судовому засіданні подання
підтримала, пояснивши про обставини,
викладені вище, а також зазначила, що на
даний час Харківським РВ ГУМВС України
в Харківській області розпочате
досудове розслідування відносно
ОСОБА_2 за злісне ухилення від сплати
аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, подання державного виконавця
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 18 червня 2012 року,
ухваленого по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, 06 серпня 2012 року Московським
районним судом м. Харкова виданий
виконавчий лист №2/2027/3110/2012 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 гривень
щомісяця, починаючи з 03.04.2012 року і до
досягнення дитиною повноліття.

30 серпня 2012 року державним виконавцем
ВДВС Харківського РУЮ Харківської
області Щегульною Г.О. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№2/2027/3110/2012 від 06.08.2012 року.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України»
передбачено, що обмеження може бути
застосовано до громадянина України,
якщо щодо нього неврегульовані
аліменти, договірні чи інші
невиконанні зобов'язання - до виконання
зобов'язань або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, може
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України до виконання
рішення.

При цьому, сам факт наявності
невиконаного рішення суду боржником не
є відповідно до цього Закону
безумовною підставою для тимчасової
заборони виїзду особи за кордон без
обов'язкового визначення дій боржника
по ухиленню від виконання судового
рішення.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) вжите у
п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзд в Україну
громадян України» та у п.18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

Отже, особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне. Відповідно до положення ч.2
ст.10 ЦПК наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання».

Поняття «ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням» варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним
судом України у листі від 01.02.2013 року
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України».

Між тим, ні в матеріалах подання, а ні в
матеріалах виконавчого провадження
№2042/3 (номер ЄДРВП 34051113) не міститься
будь-яких доказів ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання ним зобов'язань
за рішенням суду, доводи державного
виконавця щодо ухилення боржника від
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього державним органом
та можливості боржника виїхати за межі
України ґрунтуються лише на
припущеннях.

Надані матеріали не містять
беззаперечних, належних та допустимих
доказів і того, що державним
виконавцем достатньо вжиті всі заходи
примусового виконання рішень,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» .

Доводи державного виконавця щодо
наявності кримінального провадження
відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КК України
є безпідставними та не підтверджені
жодними доказами, а наявна в матеріалах
справи копія виклику боржника до ВДВС
Харківського РУЮ не є безспірним
доказом про свідоме ухилення ОСОБА_2
від виконання покладеного на нього
рішенням суду обов'язку по сплаті
аліментів, оскільки державним
виконавцем не підтверджений факт
отримання боржником такого виклику.

При цьому суд враховує, що саме
державний виконавець, як ініціатор
вирішення питання про тимчасове
обмеження фізичної особи у праві на
виїзд, зобов'язаний зазначити у поданні
передбачені законом підстави для
такого обмеження і надати відповідні
докази.

За таких обставин суд не вбачає
правових підстав для задоволення
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за кордон.

Разом з тим, вказана ухвала не є
перешкодою для звернення державного
виконавця до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України після
усунення недоліків, що стали підставою
для відмови у задоволенні даного
подання.

Керуючись ст. ст. 10, 377-1 ЦПК
України, Законом України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України»,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Нагорної К.В. про
встановлення тимчасового обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала
була постановлена без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо вона не
скасована, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -