Головуючий суду 1 інстанції - Маркова
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 427/8813/13-ц
Провадження № 22ц/782/5599/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Масенка Д.Є., Коротких
О.Г.,

при секретарі: Арутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 25 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої доньки, яка продовжує
навчання, -

в с т а н о в и л а :

21.10.2013 року ОСОБА_3 (далі позивачка)
звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі
відповідач) про стягнення аліментів на
своє утримання.

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 25.11.2013 року
позов задоволено. З ОСОБА_2 на утримання
його повнолітньої доньки - ОСОБА_3, на
період її навчання, стягнуто аліменти
у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
відповідача, щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму, починаючи з
23.10.2013 року до закінчення навчання до
20.06.2017 року, але не більш ніж до 23 років.
З ОСОБА_2 на користь держави були
стягнуті судові витрати у розмірі 229,40
гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просив: рішення змінити,
зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6
частини його заробітку (доходу).

В обґрунтування своїх доводів апелянт
зазначив, що суд безпосередньо не
з'ясував його думку щодо розміру
аліментів; формально послався на
вимоги статті 182 СК України; помилково у
резолютивній частині зазначив, що
розмір аліментів на утримання
повнолітньої дитини не може бути
меншим від 30 % прожиткового мінімуму.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2.
ОСОБА_3 з 01.09.2013 року навчається на
першому курсі факультету психології
(денне відділення) Харківського
національного університету імені
В.Н.Каразіна. Термін навчання
позивачки, яке здійснюється за
державним замовленням, становить 4
роки. ОСОБА_3 отримує стипендію в
розмірі 730,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 працює у гірничим
майстром ВП «Шахтобудівельне
управління» ТОВ «ДТЕК
Свердловантрацит». Загальна сума
нарахованого доходу відповідача за
період з січня 2013 року по вересень 2013
року, за винятком аліментів, становить
88.150,00 гривень. ОСОБА_2 матеріально
утримує неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який має рецидивне
захворювання верхніх дихальних шляхів.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 проти задоволення позову не
заперечував. Позивачка, яка навчається
в університеті, потребує матеріальної
допомоги. Відповідач працює, отримує
заробітну плату, має на утриманні
неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 і
може надавати таку допомогу у розмірі ?
частини заробітку (доходу) щомісячно,
але не менше ніж 30 % прожиткового
мінімуму.

Повністю погодитися з таким висновком
суду не можна з огляду на наступне.

Судове засідання 25.11.2013 року було
проведене за відсутністю відповідача.
Письмові пояснення ОСОБА_2 з приводу
пред'явленого до нього позову, в
матеріалах справи відсутні. Таких
пояснень немає і у тексті підписаного
відповідачем бланку-заяви (а.с.23).
Надрукована частина цього бланку-заяви
(«против удовлетворения заявленных
требований не возражаю»), під якою
ОСОБА_2 власноруч тільки поставив свій
підпис та зазначив дату, не може
розцінюватися як адресована суду
письмова заява відповідача про
визнання позову у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що мати
позивачки - ОСОБА_4, яка була залучена
до участі в розгляді справи третьою
особою, працює фізичною особою
підприємцем. За період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року її валовий дохід, згідно
наданої звітності, склав - 57.183,00
гривень.

Відповідно до частини 2 статті 200 СК
України при визначенні розміру
аліментів з одного з батьків суд бере
до уваги можливість надання утримання
другим з батьків, своїми дружиною,
чоловіком та повнолітніми дочкою,
сином.

Висновки суду першої інстанції про
повне визнання позивачем заявлених до
нього вимог, є помилковими. Про те, що
позивачка отримує матеріальну
допомогу від матері - ОСОБА_4, суд у
своєму рішенні не зазначив, цю
обставину не врахував.

Неповне з'ясування обставини, що мають
значення для справи, призвело до
помилкового визначення розміру
аліментів, якій на думку колегії судів,
має бути зменшений з 1/4 до 1/6 частини
заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 6 СК
України правовий статус дитини має
особа до досягнення нею повноліття.
ОСОБА_3, на користь якої були стягнуті
аліменти, досягла повноліття 22 жовтня
2013 року. З огляду на положення частини 1
статті 200,частини 2 статті 185 СК України,
суд першої інстанції помилково вирішив
, що розмір аліментів не може бути
меншим від 30 відсотків прожиткового
мінімуму.

На час закінчення навчання у
Харківському національному
університеті імені В.Н.Каразіна - 20.06.2017
року, ОСОБА_3 не досягне 23-річного віку.
За таких обставин посилання суду
першої інстанції на те, що аліментні
платежі мають сплачуватися не більш
ніж до досягнення позивачкою
двадцятитрьохрічного віку, є зайвими.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК
України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -
задовольнити.

Рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 25 листопада 2013
року в частині стягнення з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 аліментів на користь
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її утримання, на
період навчання, у розмірі ? частини
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму,
починаючи з 23.10.2013 року до закінчення
навчання до 20.06.2017 року, але не більш ніж
до 23 років, - скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти
у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу)
ОСОБА_2, щомісяця, починаючи з 23.10.2013
року до 20.06.2017 року - строку закінчення
навчання ОСОБА_3 у Харківському
Національному Університеті імені В.Н.
Каразіна.

В інший частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів в
касаційному порядку, шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: