У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Макарчук М.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 14 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 17 грудня 2013 року
у справі за позовом прокурора м. Ірпеня
в інтересах держави до Коцюбинської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа: комунальне
підприємство «Святошинське
лісопаркове господарство» про
визнання недійсним рішення, державних
актів на право власності на землю,
визнання права власності на земельну
ділянку,

встановив:

Прокурор м. Ірпеня в інтересах держави
звернувся до суду з позовом в якому,
просив визнати недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від

24 грудня 2008 року № 1772/25-5 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд АДРЕСА_1»; визнати
недійсним державний акт серії ЯЖ № 903367
на право власності на земельну ділянку
площею 0,15 га (кадастровий номер
земельної ділянки :01:040:0011),
цільове призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
виданий на імʼ?я ОСОБА_3, із відповідною
відміткою про перехід права власності
до ОСОБА_2 на земельну ділянку, та
скасувати його державну реєстрацію;
визнати право власності держави на
земельну ділянку.

Заочним рішення Ірпінського міського
суду Київської області від

14 травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 17 грудня 2013 року, позов
прокурора м. Ірпеня в інтересах держави
задоволено частково. Визнано недійсним
рішення Коцюбинської селищної ради від
24 грудня 2008 року № 1772/25-5 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд АДРЕСА_1». Визнано
недійсним державний акт серії ЯЖ № 903367
на право власності на земельну ділянку,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:040:0011, виданий на імʼ?я

ОСОБА_3, з відміткою про перехід права
власності до ОСОБА_2 та скасовано його
державну реєстрацію.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2
на заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 14 травня

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 17 грудня

2013 року, надіслана до суду 14 січня 2014
року, про що свідчить штемпель на
конверті, тобто з пропущенням,
передбаченого ст. 325 ЦПК України, строку
на касаційне оскарження.

У вищезазначеній касаційній скарзі
міститься клопотання про поновлення
строку на касаційне оскарження
судового рішення, пропущеного з
поважних причин.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Перевіривши причини пропуску строку на
касаційне оскарження, вважаю за
необхідне поновити цей строк,
погодившись із заявником про
поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, із ухваленням нового рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини та
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову прокурора м. Ірпеня
в інтересах держави.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої і
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, строк на касаційне
оскарження заочного рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від

14 травня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Київської області від

17 грудня 2013 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження на заочне
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 14 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від

17 грудня 2013 року у справі за позовом
прокурора м. Ірпеня в інтересах держави
до Коцюбинської селищної ради
Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
третя особа: комунальне підприємство
«Святошинське лісопаркове
господарство» про визнання недійсним
рішення, державних актів на право
власності на землю, визнання права
власності на земельну ділянку.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
М.А. Макарчук