Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/311/2014
інстанції - Малинникова О.Ф.
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування судових витрат та
моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь в справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 липня 2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_3, на її
користь з ОСОБА_2 стягнуто у
відшкодування судових витрат 4 510 грн. -
за надання правової допомоги адвокатом
юридичної консультації Печерського
району ОСОБА_4 у кримінальній справі №
1-459/2011, кримінальне провадження №
1/2610/208/2012, а також у відшкодування
судових витрат у сумі 1700 грн. за
надання правової допомоги адвокатом
юридичної консультації Печерського
району ОСОБА_4 у цивільній справі №
2610/24103/2012 (провадження № 2/761/1982/2013).

Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави
судовий збір у сумі 229,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
у задоволені позову. Вважає, що рішення
суду першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим, невідповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що суд безпідставно
задовольнив позовні вимоги, оскільки
надані останньоюквитанції про факт
нібито понесених витрат на правову
допомогу є суперечливими, мають
сумнівне походження, містять ознаки
підроблення, їх номери та дати
здійснення платежів суперечать
довідці адвокатського об'єднання
«Юридична консультація Печерського
району м. Києва», а тому не можуть
вважатися належними доказами у справі.
Також не погоджується із стягненням з
неї на користь позивача судових витрат
по оплаті правової допомоги в даній
справі, оскільки судом не враховані
положення закону щодо розподілу
судових витрат та визначення їх
розміру.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановленоё що постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2012 року звільнена
від кримінальної відповідальності
ОСОБА_2 на підставі акту амністії,
провадження у кримінальній справі по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 128 КК
України, на підставі п.4. ч.І ст.6 КПК
України, закрито.

Відповідно до матеріалів вказаної
кримінальної справи, конфлікт виник
між позивачем та відповідачем, які
разом з іншими особами знаходились
біля посольства Німеччини у групі
людей з метою надання консультацій з
питань страхування бажаючим. Під час
спілкування позивача з клієнтами до
неї підійшла відповідач та на ґрунті
неприязних відносин штовхнула обома
руками у груди позивача, яка впала на
асфальт, що призвело до спричинення
тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості, у зв'язку із чим була порушена
кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 128 КК України.

У процесі розгляду кримінальної справи
потерпіла ОСОБА_3 зверталась з
цивільним позовом про відшкодування
шкоди, заподіяної злочином, що був
доповнений вимогами про стягнення
судових витрат та моральної шкоди
(а.с.139 том-1; а.с.39 том-2), проте постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2012 року про
звільнення від кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 на підставі
акту амністії, цивільний позов ОСОБА_3
залишено без розгляду.

Адвокат ОСОБА_4 приймала участь у
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_5 - представляла інтереси
потерпілої ОСОБА_3 на підставі ордеру
КМ № 052298, виданого Адвокатським
об'єднанням «Юридична консультація
Печерського району м. Києва» від 11
лютого 2011 року( а.с.122- 123 том-1 кр.спр).

Угода про надання правової допомоги
укладена між адвокатом ОСОБА_4 та
ОСОБА_3. 23 лютого 2011 року. (а.с.218 том-1
кр.спр)

За надання правової допомоги ОСОБА_3
було сплачено 4 510 грн., з яких:

за квитанцією № 11 від 23 лютого 2011 року,
виданою Адвокатським об'єднанням
«Юридична консультація Печерського
району м. Києва», - 1 500 грн. (а.с.-222 т. 1
кр.. спр)

за квитанцією № 89 від 05 жовтня 2011 року,
виданою Адвокатським об'єднанням
«Юридична консультація Печерського
району м. Києва», - 1000 грн. (а.с.223 т. 1 кр.
спр)

за квитанцією № 105 від 30 листопада 2011
року, виданою Адвокатським об'єднанням
«Юридична консультація Печерського
району м. Києва», - 510 грн. (а.с.-59 т. 2
кр.спр.)

за квитанцією № 33 від 29 березня 2012 року,
виданою Адвокатським об'єднанням
«Юридична консультація Печерського
району м. Києва» 1 500 грн. (а.с. 60 т. 2
кр.спр.)

Зазначені обставини щодо сум грошових
коштів, внесених позивачем на рахунок
юридичної консультації за надання
юридичної допомоги, підтверджені
також довідкою № 49 від 04 квітня 2012 року
завідуючої юридичною консультацією
ОСОБА_6 (а.с.21 т.2 кр. спр).

Позивачем були також понесені витрати
в даній справі на оплату у
відповідності до з договору від 05
грудня 2012 року про надання юридичних
послуг та ведення даної цивільної
справи правової допомоги у розмірі 1 700
грн., які були сплачені позивачем за
квитанцією № 74 від 05 грудня 2012 року,
виданою касиром Адвокатського
об'єднання «Юридична консультація
Печерського району м. Києва (а.с.48,50).

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулась з
даним позовом до суду, в обґрунтування
позовних вимог посилалась на те, що
відповідач є винною заподіянні
позивачу необережного середньої
тяжкості тілесного ушкодження, проте
цивільний позов в кримінальній справі
потерпілої ОСОБА_3 залишено без
розгляду у зв'язку із застосуванням до
ОСОБА_2 амністії. Просила постановити
рішення, яким стягнути з відповідача
витрати, які були понесені позивачем у
зв'язку з розслідуванням та розглядом
кримінальної справи, а саме 4 510 грн. за
надання юридичної допомоги, а також у
відшкодування моральної шкоди 50 000
грн., яка спричинена внаслідок
злочинних дій відповідача - їй
заподіяно середньої тяжкості тілесні
ушкодження правої руки, що призвели до
позбавлення можливості працювати
протягом 5-ти місяців, фізичного болю,
фінансових втрат, а також приниження її
честі та гідності, ділової репутації,
оскільки травма була завдана у
присутності групи людей, що
знаходились біля посольства Німеччини
та її колег.

Судом першої інстанції відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, і в цій
частині рішення суду не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення понесених позивачем витрат у
розмірі 4 510 грн., суд виходив з
доведеності та обґрунтованості цих
вимог.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що вони
відповідають обставинам справи,
наданим доказам, які були досліджені
судом, та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
фінансові документи - квитанції про
сплату позивачем грошових коштів за
послуги адвоката, є суперечливими,
мають сумнівне походження, містять
ознаки підроблення, їх номера та дати
не відповідають довідці адвокатського
об'єднання, судова колегія вважає
безпідставними, зважаючи на те, що
відповідно до положень Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» N 996-ХІХ/ від 16липня
1999 року, Положення «Про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України N 88 від 24 травня 1995
року, Інструкції «Про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті», яка затверджена Постановою
Правління Національного банку України
№ 22 від 21.01.2004 року, розрахункові
квитанції є первинним бухгалтерським
документом, і належним доказом
здійснення платежів позивачем. Доказів
про те, що надані позивачем квитанції
містять ознаки підроблення відповідач
не надала. Не відповідність дат
платежів, зазначених у квитанціях,
датам, які зазначені у довідці
адвокатського об'єднання, не впливає на
правильність висновків суду, яким
визнано належними доказами в справі
розрахункові квитанції, що
підтверджують витрати позивача.

Разом з тим, при вирішенні питання про
розподіл судових витрат у даній справі,
судом не враховано положень ст. 88 ЦПК
України та положення Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах»., зв'язку
з чим, зважаючи на час, протягом якого
адвокатом ОСОБА_4 надавалась правова
допомога позивачу у даній справі,
судова колегія вважає, що вимоги про
стягнення понесених позивачем витрат
по оплаті правової допомоги - 1 700 грн.,
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 850 грн., у зв'язку з чим рішення
суду в цій частині підлягає зміні.

В іншій частині підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 липня 2013 року
змінити в частині розміру суми, що
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3, у відшкодування судових витрат
за надання правової допомоги
адвокатом юридичної консультації
Печерського району ОСОБА_4 у цивільній
справі № 2610/24103/2012 (провадження №
2/761/1982/2013) до 850 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: