АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Коток К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 2013р. по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
ліквідатора Публічного акціонерного
товариства «Інноваційно-промисловий
банк» Галабурди Олексія Васильовича,
третя особа: Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії,

встановила:

у серпні 2012р. позивач звернувся до суду
з позовом, який уточнив під час
судового розгляду, і просив зобов'язати
ліквідатора ПАТ
«Інноваційно-промисловий банк»
Галабурду О.В. включити його до списку
вкладників банку, які мають право на
відшкодування суми вкладу за рахунок
коштів Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб та зобов'язати
ліквідатора банку направити до Фонду
відомості щодо нього, як вкладника,
який має право на відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду у
розмірі 200 000грн., зобов'язати
ліквідатора банку включити його до
реєстру вимог кредиторів ВАТ
«Інноваційно-промисловий банк» як
кредитора на залишок суми депозиту, що
не покривається Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб у розмірі 19
677,17грн.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач зазначав, що рішенням
Сімферопольського районного суду АРК
від 5 вересня 2011р. з ПАТ «Інпромбанк» на
його користь стягнуто 219 797грн. 17коп.

Постановою правління Нацбанку
України від 29 лютого 2012р. відкликано
банківську ліцензію з 2 березня 2012р. та
призначено ліквідатора ПАТ
«Інпромбанк» Галабурду О.В. 21 березня
2012р. представник позивача звернулася
до Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб із заявою про виплату
відшкодування, а 15 березня 2012р. до ПАТ
«Інпромбанк» із заявою про включення
до реєстру кредиторів, відповідно до
оголошень, що розміщенні на офіційному
сайті банку.

Проте, 10 квітня 2012р. Фонд
повідомив про те, що ліквідатором банку
поданий список вкладників, в якому
відсутня інформація щодо вкладу
позивача. На звернення до ліквідатора
банку, яке повторно було направлено у
травні 2012р., відповіді отримано не було.

Рішенням суду від 10 жовтня 2013р. у
позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник позивача просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, не вирішення всіх
позовних вимог та ненадання оцінки
протиправним діям відповідача, якими

№ апеляційного провадження:№
22-ц/796/1868/2014
Головуючий у суді
першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Рейнарт І.М.порушені права
позивача, як вкладника банку.

-
2 -

Відповідач, будучи належним
чином повідомленими про день та час
розгляду апеляційної скарги (с.с.177, 185),
двічі у судове засідання не з'явився,
причини неявки не повідомив, тому
відповідно до положень ст. 305 ЦПК
України колегія суддів провела судовий
розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення апелянта, яка
підтримала апеляційну скаргу,
пояснення представника третьої особи,
який заперечував проти апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 5
вересня 2011р. з ПАТ
«Інноваційно-промисловий банк» на
користь позивача стягнуто
заборгованість за договором
банківського вкладу у сумі 219 797,17грн.

Постановою Національного банку
України від 29 лютого 2012р. відкликано
банківську ліцензію ПАТ
«Інноваційно-промисловий банк» з 2
березня 2012р. та ініційована процедура
ліквідації банка. Ліквідатором банку
призначено службовця Національного
банку України Галабурду Олексія
Васильовича.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що законодавством передбачено
строк у три місяці подачі ліквідатором
відомостей про вкладників, які мають
право на отримання відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
який на момент вирішення спору
закінчився, тому відсутні правові
підстави для задоволення позовних
вимог.

Проте, колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону
України «Про Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб», норми якого діяли на
момент виникнення спірних
правовідносин, ліквідатор учасника
(тимчасового учасника) Фонду має надати
Фонду протягом двадцяти робочих днів з
дня настання недоступності вкладів
повний перелік вкладників, які мають
право на відшкодування коштів за
вкладами, із визначенням їх
розрахункової суми, яка підлягає
відшкодуванню відповідно до цього
Закону.

Частиною 1 статті 3 зазначеного
закону визначено, що Фонд гарантує
кожному вкладнику учасника
(тимчасового учасника) Фонду та
санаційного банку відшкодування
коштів за його вкладами, включаючи
відсотки, в розмірі вкладів на день
настання недоступності вкладів, але не
більше 150 000 гривень по вкладах у
кожному із таких учасників. Зазначений
розмір відшкодування коштів за
вкладами, включаючи відсотки, за
рахунок коштів Фонду може бути
збільшено за рішенням
адміністративної ради Фонду залежно
від тенденцій розвитку ринку ресурсів,
залучених від вкладників учасниками
(тимчасовими учасниками) Фонду.

Листом від 4 квітня 2012р. Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб
повідомив позивача про те, що
ліквідатором ПАТ «Імпромбанк» не було
включено його до переліку вкладників,
які мають право на отримання
відшкодування вкладу за рахунок коштів
Фонду.

На звернення позивача до банку
від 15 березня 2012р. та у травні 2012р.
відповідь відповідачем надана не було.

Отримавши копію даної позовної
заяви, відповідач також пояснень з
приводу позовних вимог не надав, свого
представника у судові засідання не
направляв, тому суду невідомі причини,
з яких відповідач не виконав вимоги ст.
31 вищезазначеного закону.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 ЦК
України визначено, що загальними
засадами цивільного законодавства є
судовий захист цивільного права та
інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позивач використав
своє право на звернення до суду за
захистом своїх інтересів, які були
порушені відповідачем.

Колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про те, що за межа-

- 3 -

ми тримісячного терміну, який
встановлений Положенням Про порядок
відшкодування Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб коштів за
вкладами фізичних осіб, для проведення
виплат Фондом вкладникам позивач не
має можливості захистити свої порушені
права, оскільки це суперечить нормам
матеріального права, у тому числі і
статті 257 ЦК України, якою встановлений
загальний строк позовної давності
тривалістю у три роки.

При цьому, іншими нормами
матеріального права не визначена
спеціальна позовна давність до даних
позовних вимог, а зазначеним
Положенням, яке затверджено Рішенням
Адміністративної ради Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб 12
лютого 2002р і яке діяло на момент
спірних відносин, визначено, що строк
позовної давності за зверненнями
вкладників становить три роки.

Пунктом 11 статті 1 Положення
визначено, що Фонд не відшкодовує
гарантовану суму за вкладами, що
розміщені вкладниками, які не
ідентифіковані ліквідаційною
комісією.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що бездіяльність відповідача,
який не зазначив позивача у переліку
вкладників, які мають право на
отримання відшкодування вкладу за
рахунок коштів Фонду, є неправомірною,
і порушені права позивача підлягають
захисту.

При цьому, колегія суддів також
враховує, що на момент постановлення
рішення, виплати Фондом вкладникам ПАТ
«Інноваційно-промисловий банк» не
закінчені, і ліквідаційна процедура
банку триває, а рішенням
Адміністративної ради Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
21 серпня 2012р. збільшений розмір
відшкодування коштів за вкладами,
включаючи відсотки, за рахунок коштів
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб до 200 000грн.

Крім того, п. 3 зазначеного
рішення Адміністративної ради Фонду
визначено, що вкладники банків, що
перебувають в стадії ліквідації,
відповідно до зазначеного у пункті 2
переліку банків, у тому числі і ПАТ
«Інноваційно-промисловий банк», мають
право звернутися до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб за отриманням
відшкодування коштів за вкладами,
включаючи відсотки, до 31 грудня 2012р.

Позивач звернувся до суду за
захистом свого порушеного права у
серпні 2012р. і тривалий розгляд справи
судам не може бути підставою для
позбавлення його права на отримання
відшкодування.

Посилання представника третьої
особи на те, що права позивача не
порушені, а захищені шляхом віднесення
його вимоги щодо всього розміру вкладу
та відсотків до сьомої черги
задоволення вимог кредиторів, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
дані дії ліквідатора банку суперечать
вимогам чинного законодавства та
порушують право позивача на отримання
відшкодування суми вкладу у розмірі 200
000грн. за рахунок коштів Фонду.

Крім того, віднесення всієї суми
вкладу до сьомої черги кредиторів
банку не гарантує позивачу отримання
відшкодування у повному обсязі.

Твердження представника третьої
особи про те, що задоволення позовних
вимог створить умови для подвійного
задоволення вимог позивача, колегія
суддів вважає необґрунтованим,
оскільки відшкодування суми вкладу за
рахунок коштів Фонду є підставою для
перерахунку ліквідатором банку
розміру суми, яка підлягає
відшкодуванню позивачу після виплати
коштів Фондом.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що зазначені позовні
вимоги вирішені судом з порушенням
норм матеріального права, тому
відповідно до положень ст. 309 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в цій частині і колегія
суддів ухвалює нове рішення про
задоволення даних позовних вимог.

Перевіряючи рішення суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог в частині зобов'язання
ліквідатора банку включити позивача до
реєстру вимог кредиторів ВАТ
«Інноваційно-промисловий банк» як
кредитора на залишок суми депозиту, що
не покривається Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб, у розмірі 19
677,17грн., колегія суддів виходить із
наступного.

Відмовляючи у задоволенні даних
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того, що ліквідатор банку
включив позивача до реєстру вимог
кредиторів банку, що

- 4 -

підтверджено листом від 22 травня 2012р.,
тому вимоги позивача задоволені
відповідачем.

Колегія суддів погоджується з
даним висновком суду першої інстанції,
так як він відповідає обставинам
справи та ґрунтується на наданих
сторонами доказах.

Доводи апеляційної скарги про
те, що відповідач неправомірно відніс
вимоги позивача до сьомої черги
задоволення вимог кредиторів, а не до
четвертої, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення в цій частині, оскільки
позивачем у суді першої інстанції такі
позовні вимоги не заявлялися.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Отже, рішення суду в цій частині
колегія суддів залишає без змін.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати при
пред'явленні позову та подачі
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10 жовтня
2013р. скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
включення ОСОБА_1 до списку вкладників
Публічного акціонерного товариства
«Інноваційно-промисловий банк», які
мають право на відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким зазначені позовні вимоги
задовольнити.

Зобов'язати ліквідатора
Публічного акціонерного товариства
«Інноваційно-промисловий банк»
Галабурду Олексія Васильовича
включити ОСОБА_1 до списку вкладників
Публічного акціонерного товариства
«Інноваційно-промисловий банк», які
мають право на відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
зобов'язати ліквідатора Публічного
акціонерного товариства
«Інноваційно-промисловий банк»
Галабурду Олексія Васильовича
направити до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб відомості щодо
вкладника ОСОБА_1, який має право на
відшкодування суми вкладу за рахунок
коштів Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб в розмірі 200 000грн.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Інноваційно-промисловий банк» на
користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі
107грн. 30коп. та 114грн. 70коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: