Справа № 126/3063/13-ц Провадження №
22-ц/772/529/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Жарун А. П.Категорія:
27Доповідач: Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Матківської М. В., Марчук
В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представника позивача
Горобець Д.Г., представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на
рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 19 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про
стягнення боргу, за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль,
третя особа без самостійних вимог на
боці відповідача товариство з
обмеженою відповідальністю «ВКФ
«Спайк»», про визнання договору поруки
припиненим, -

в с т а н о в и л а :

05.08.2013 року позивач ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_5 та ставив вимогу: стягнути з
ОСОБА_5 заборгованість за кредитним
договором № 011/03-11/31 від 02.07.2007 року в
загальній сумі 1 731 611, 55 грн., в т.ч. 982 509,00
грн. основної суми кредиту, 749 102, 55 грн.
по відсоткам за користування кредитом
та 3 441,00 грн. судового збору. В
обґрунтування позову посилався на те,
що 02 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Вінницької
обласної дирекції правонаступником
якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Вінницької обласної дирекції і
ТОВ «ВКФ Спайк» укладено кредитний
договір №011/03-11/31, за умовами якого
останній отримав кредит в розмірі 1 496
800 грн. строком до 01 липня 2010 року зі
сплатою 16,0 % річних з погашенням
відповідно до затвердженого графіку.

В порядку забезпечення вказаного
зобов'язання 02 липня 2007 року між банком
та ОСОБА_5 був укладений договір поруки
№011/03-11/54, яким відповідач зобов'язався
нести солідарну відповідальність з
боржником за вказаним кредитним
договором.

Боржник по кредитному договору не
виконує в повній мірі взяті на себе
зобов'язання щодо погашення
заборгованості за кредитом, тому
позивач просив стягнути з відповідача 1
731 611,55 грн. заборгованості за кредитним
договором, яка утворилася станом на
24.07.2013 року.

28 жовтня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із
зустрічним позовом про визнання
договору поруки припиненим з підстав,
передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України,
мотивуючи тим, що ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» ні у шестимісячний термін,
тобто до 01 січня 2011 року, ні в трирічний
термін зазначений в Договорі поруки,
тобто до 02 липня 2013 року вимог про
погашення заборгованості до
поручителя не пред'являв. Тому вважає,
що саме 02 липня 2013 року договір поруки
№ 011/03-11/54, який був укладений з ним -
припинився.

Рішенням Бершадського районного суду
Вінницької області від 19 грудня 2013
року у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення
боргу - відмовлено, зустрічний позов
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання договору поруки припиненим -
задоволено. Визнано договір поруки №
011/03-11/54 від 02 липня 2007 року укладений
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_5 в забезпечення кредитного
договору № 011/03-11/31 від 02 липня 2007 року
припиненим з 02 липня 2013 року. Вирішено
питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права та неповне
з'ясування судом обставин справи,
просить скасувати прийняте рішення та
ухвалити нове, яким у зустрічному
позові відмовити, первісний позов
задовольнити. Доводи апеляційної
скарги мотивовані тим, що договір
поруки діє до повного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договором (пункт 4.1
договору поруки).

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «Райффайзен банк
«Аваль»» Горобець Д.Г. подану
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі, представник відповідача ОСОБА_3
апеляційну скаргу не визнав та просив
відмовити в її задоволенні, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути закон ним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підт верджуються,
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давнос ті, тощо), що
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвер дження, які
правовідносини випливають із
встановлених обставин, яка пра вова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову та задовольняючи зустрічний,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно умови кредитного договору п.1.1
(а.с.3) строк повернення усієї
кредитної заборгованості настав 01
липня 2010 року. Проте, ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» протягом шести місяців з
цієї дати, ні в трирічний термін
зазначений в Договорі поруки, тобто до
02.07.2013 року вимог про погашення
заборгованості до поручителя не
пред'являв, даний факт сторонами
визнається. В суд із позовом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» звернувся лише
05 серпня 2013 року, тому підстави для
стягнення кредитної заборгованості із
поручителя відсутні, а порука є
припиненою з 02.07.2013 року.

Колегія суддів повністю погоджується
з висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено
наступне:

- 02 липня 2007 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Вінницької обласної
дирекції (на той час - ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Вінницької
обласної дирекції) на підставі
договору кредиту № 011/03-11/31 надало ТОВ
«ВКФ Спайк» строком до 01.07.2010 р. кредит
у розмірі 1 496 800 гривень зі сплатою 16 %
річних (а.с. 3-5).

- виконання цих зобов'язань було
забезпечено порукою ОСОБА_5, із яким
банк 02.07.2007 року уклав договір поруки
№011/03-11/54 (а.с. 19).

-2-

- внаслідок невиконання в повній мірі
боржником взятих на себе зобов'язань
щодо погашення заборгованості за
кредитом, станом на 24.07.2013 року
утворилася заборгованість за
кредитним договором у сумі - 1 731 611,55
грн.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Укладеним між сторонами договором
Поруки, зокрема пунктом 4.1. договору
поруки, що укладений між сторонами,
було змінено строк позовної давності
щодо вимог до поручителя та
встановлено, що порука припиняється,
якщо Кредитор в межах трирічного
терміну з дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до Поручителя (п.4 ст.
559 ЦК України) (а.с.19).

У кредитному договорі строк виконання
чітко визначений - строк повного
погашення кредиту до 01.07.2010 року (п.1.1.
договору Кредиту, а.с. 3)

За таких обставин в ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» право пред'явити вимогу до
поручителя ОСОБА_5 про виконання
порушеного боржником зобов'язання щодо
повернення кредиту виникло, починаючи
з 02.07.2010 року.

Таку вимогу до поручителя банк
пред'явив лише 01.08.2013 року, що
підтверджується відбитком штемпеля на
поштовому конверті, в якому було
відправлено позовну заяву до суду
(а.с.17), тобто вже після спливу
встановленого договором поруки
трирічного строку. Таким чином, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що порука припинилася з 02.07.2013
року.

Твердження апелянта про те, що судом
першої інстанції не врахована умова
договору поруки (пункт 4.1), згідно якої
договір поруки втрачає дію з моменту
закінчення забезпеченого ним
зобов'язання, тобто діє до повного
виконання боржником своїх зобов'язань
перед банком за кредитним договором, на
яку посилається ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» як на підставу для задоволення
первісного позову та відмову в
задоволенні зустрічного позову,
спростовується наступним:

Як вже зазначалося вище, умови
припинення поруки викладені в абзаці
другому п.4.1. договору (а.с.19 на звороті),
а сама по собі умова, зазначена в абзаці
першому пункту 4.1. договору поруки щодо
дії договору поруки до закінчення
забезпеченого ним зобов'язання, не може
розглядатись як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам статті 251 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(частина перша статті 252 ЦК України).
Разом із настанням певної події, яка
має юридичне значення, законодавець
пов'язує термін, який визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати
(частина друга статті 251 та частина
друга статті 252 ЦК України).

Таким чином, суд першої інстанції,
цілком обґрунтовано прийшов до
висновку, що договір поруки, укладений
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_5, є припиненим з 02.07.2013 року.

Отже, розглядаючи справу за
апеляційною скаргою на оскаржуване
рішення, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив і оцінив фактичні
обставини у справі, подані сторонами
докази, вірно визначився з характером
правовідносин. Судом першої інстанції
виконані вимоги ст. 212 ЦПК України,
судове рі шення мотивовано, наведене в
апеляційній скарзі висновків суду
першої інстанції не спростовує, а тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 19 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
Т. М. Шемета

Судді:
М. В. Матківська

В.С. Марчук