провадження № 22-ц/785/1732/14
першій інстанції: Середа І.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Косогор Г.О.,Луняченка А.В.

при секретарі:Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Суворівського
районного суду м. Одеси від 26 листопада
2013 року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до
суду з позовною заявою до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 19 січня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_4 було укладено договір про
надання споживчого кредиту, відповідно
до якого банк надав останньому кредит в
іноземній валюті в сумі 90 000,00 дол. США
на строк до 19 січня 2028 p., а останній
повинен був повертати кредит зі
сплатою нарахованих процентів за
користування кредитом у розмірі 12,3%
річних протягом перших ЗО календарних
днів, рахуючи з дати видачі кредиту,
шляхом сплати щомісячних платежів у
розмірі 357 дол. США відповідно до
графіку платежів. З метою забезпечення
виконання кредитного зобов'язання було
укладено договір поруки з
відповідачкою ОСОБА_5, яка взяла на себе
солідарну відповідальність за
невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань.
Оскільки відповідачі свої обов'язки за
укладеними договорами належним чином
не виконали, то станом на 17.12.2012 року
утворилася заборгованість у сумі 102 841,06
дол. США, що за курсом НБУ станом на
17.12.2012 року становить 822 008,60 грн., які
позивач просить стягнути на його
користь разом із сплаченим судовим
збором у розмірі 3219,00 грн.

В судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені вимоги в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник,
повідомлені належним чином, в судове
засідання не з'явились, представник
відповідачів ОСОБА_3 надала клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв'язку зі знаходженням ОСОБА_4 у рейсі,
неможливістю через стан здоров'я
ОСОБА_5 бути присутньою в судовому
засіданні, а сама представник зайнята в
іншому судовому засіданні, однак її
заява не була прийнята судом до уваги
та її неявка визнана судом неповажною.

Раніше сторонам надавався строк
для врегулювання спору мирним шляхом,
однак домовленості не досягнуто.

Рішенням суду позов
задоволено частково.

На рішення суду представник
ОСОБА_4 принесла апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати
частково, постановити нове, яким
задовольнити вимоги викладенні в
апеляційній скарзі, посилаючись на те,
що судом неповно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи, а також,
що судом порушено норми матеріального
та процесуального права.

Сторони, яких сповіщено про день
та час розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, тому судова
колегія на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України
розглядає справу за відсутності
сторін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України ,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив матеріали справи, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні
встановлено наступне.

19 січня 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк», яке у подальшому змінило
своє найменування на публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк» та
ОСОБА_4 було укладено договір про
надання споживчого кредиту № 0
(а.с.4-12), відповідно до якого банк надав
ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті в сумі
90 000,00 дол. США, зі сплатою 12,3% річних
протягом перших ЗО календарних днів, в
подальшому процентна ставка підлягає
перегляду відповідно до п. 9.2
кредитного договору, для придбання
нерухомості, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, строком по 19 січня 2028 року, а
останній зобов'язаний був щомісячно з 1
по 10 число повертати позику та
нараховані проценти за користування
кредитом ануїтетними платежами у
розмірі 357 доларів США відповідно до
графіку платежів, що є невід'ємною
частиною договору (а.с.13-18).

Кредитні зобов'язання були
забезпечені порукою відповідачки
ОСОБА_5 (а.с. 19-20).

19 січня 2007 року АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5 уклали договір
поруки № 879777, відповідно до умов якого
поручитель зобов'язується перед
кредитором солідарне відповідати за
невиконання позичальником усіх його
зобов'язань перед кредитором, що
виникли з договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 19 січня
2007 року.

На підставі статті 1054 ЦК України
за кредитним договором фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо
інше не встановлено параграфом 2
«Кредит» і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Позивач свої зобов'язання за
договором кредиту виконав у повному
обсязі, надавши ОСОБА_4 вказану суму
кредиту . У свою чергу відповідач
прийняв позику, використавши її за
цільовим призначенням, але грошові
зобов'язання щодо погашення кредиту не
виконує.

Згідно статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 ЦК України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно ч.І ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За порушення позичальником
термінів погашення будь-яких своїх
грошових зобов'язань, передбачених
договором, зокрема термінів повернення
кредиту (всієї суми або його частини)
та/або термінів сплати процентів за
кредит та/або комісій, банк має право
вимагати від позичальника додатково
сплатити пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу від гривневого
еквіваленту суми простроченого
платежу, сума якого (еквіваленту)
розраховується за офіційним обмінним
курсом НБУ гривні до валюти
заборгованості станом на дату
нарахування такої пені. (п. 7.1
кредитного договору).

Отже, у зв'язку із неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань станом на 17.12.2012 року
утворилася заборгованість у сумі 102 841,06
дол. США, що за курсом НБУ станом на
17.12.2012 року становить 822 008,60 гри., з яких :
81 075,00 дол. США -заборгованість за
кредитом (еквівалентно 648038,48 грн.); 21766,06
дол. США (еквівалентно 173976,12 грн.)-
заборгованість про процентам за
користування кредитом; 1850,58 дол. США
(14791,67 грн.) - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом;
2343,95 дол. США (18735,21 грн.) - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
про процентам(а.с.21-29).

Відповідно до договору
поруки, укладеного між позивачем та
відповідачкою ОСОБА_5, з метою
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань, остання взяла на себе
зобов'язання солідарне у повному
обсязі відповідати перед позивачем за
зобов'язаннями ОСОБА_4

Відповідно до п.4.6, 5.3,5.4,5.5
кредитного договору, що відповідає
вимогам ст.1050 ЦК України, передбачено
право позивача вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики і сплати процентів у разі
порушення позичальником грошових
зобов'язань та не виконання вимоги
банку про дострокове повернення
кредиту з 32 календарного дня з моменту
отримання ним відповідної вимоги.

Згідно з вимогами ч.І ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.533 ЦК України,
якщо грошове зобов'язання визначено в
іноземній валюті, сума, що підлягає
стягненню у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти у
день платежу.

Згідно квитанцій, наданих
представником відповідачів ОСОБА_3 в 2013
р.

ОСОБА_4 часткового погашав
заборгованість за кредитом:

08 січня 2013р. - 500 дол. США (
еквівалент 3996, 50 грн.).

19 лютого 2013 p. - 500 дол. США
(еквівалент 3996,50 грн.),

12 квітня 2013 р.-500 дол. США (еквівалент
3996,50 грн.),

10 липня 2013 р. - 600 дол. США (еквівалент
4795,8 грн.),

02 серпня 2013 р. - 550 дол. США
(еквівалент 4396,15 грн.),

11 вересня 2013 р. - 600 дол. США
(еквівалент 4795,80 грн.),.

Всього сплачено в 2013 р.: 3250 дол. США
(еквівалент 25977,25 грн.)

Отже, з урахуванням
встановлених у судовому засіданні
фактів суд зробив правильний висновок,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню шляхом
солідарного стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитом у розмірі
99591,06 доларів США, що еквівалентно за
офіційним курсом НБУ 796031,35 грн. та
заборгованості по пені в розмірі 33526,88
грн.

В апеляційній скарзі
ставиться питання про зобов'язання
судом банк провести реструктуризацію
та продовжити термін погашення
кредиту, що не є компетенцією суду.

Інші доводи також не
приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
письмових доказів на підтвердження
доводів апеляційної скарги до
апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворівського
районного суду м. Одеси від 26 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак її може
бути оскаржено до суду касаційної
інстанції, на протязі двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
Г.О. Косогор

А.В.Луняченко