РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/11530/13-ц

13.02.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя в АР Крим у складі:

головуючого судді - Іванова С.С.;

при секретарі - Левчик О.В.;

за участю -
представника позивачів ОСОБА_1;

- представника відповідача ОСОБА_2;

- представника третьої особи ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, третя особа Кримська філія
державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України про вилучення записів
з державного реєстру обтяжень майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до
суду із позовом до ОСОБА_7, третя особа
КФ ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України. У
позовних вимогах просили зобов'язати
відповідачку подати до КФ ДП
«Інформаційний центр» заяву про
вилучення та вилучити із Державного
реєстру обтяжень рухомого майна записи
№14004103, 14003941 та 14004442 від 11.11.2013 року щодо
обтяження рухомого майна, а саме: все
рухоме майно, майнові права,
корпоративні права в межах боргу 233333
грн. Мотивують тим, що 15.11.2013 р. отримали
поштою витяги з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна про записи від
11.11.2013 року №14004103, 14003941 та 14004442 щодо
обтяження їх рухомого майна. Підставою
для обтяження зазначено договір
купівлі-продажу від 29.10.2013 р. №888. За цим
договором позивачі придбали у ОСОБА_8
по 1/3 частки нежитлові будівлі за
адресою АДРЕСА_1. Відповідачка ніякого
стосунку до зазначеного договору не
має. Не мали ніяких правовідносин із
відповідачкою та не мають перед нею
боргу у розмірі 233333 грн. Реєстрація
обтяжень здійснюється на підставі
заяви обтяжувача. Держатель або
реєстратор Державного реєстру вносить
запис до реєстру про відомості, що
містяться у заяві обтяжувача. При цьому
держателю та реєстратору Державного
реєстру забороняється вимагати від
обтяжувача подання додаткових
документів чи інформації, а також
перевіряти достовірність і
обґрунтованість відомостей, що
містяться у заяві. Обтяжувач несе
відповідальність згідно із законом за
достовірність відомостей, що містяться
у заяві. Таким чином відповідачка не
мала правових підстав для внесення
запису до Державного реєстру, вказавши
підставою договір купівлі-продажу від
29.10.2013 р. При цьому відомості про
припинення обтяження реєструються
держателем або реєстратором на
підставі рішення суду або заяви
обтяжувача.

Представник позивачів за довіреністю
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала. Пояснила, що 15.11.2013
року позивачі отримали поштою
повідомлення про обтяження їх рухомого
майна. Обтяження накладено 11.11.2013 р.
Підставою став договір купівлі -
продажу нежитлових приміщень за
адресою АДРЕСА_1. За цим договором
позивачі придбали по 1/3 частки
приміщень у ОСОБА_8 Зазначений договір
не стосується відповідачки. Але вона,
зловживаючи своїм правом, надала заяву
до Інформаційного центру про обтяження
рухомого майна позивачів. Оскільки
центр не зобов'язаний перевіряти
відомості, зазначені в заяві про
обтяження, вніс їх до реєстру. При цьому
ніяких зобов'язань позивачі перед
відповідачкою не мають. В 2010 році
колишній власник приміщень ОСОБА_8 та
відповідачка на підставі ухвали
Київського районного суду м.
Сімферополя виділили по ? частки з
спірного майна в натурі в окремі
одиниці з окремими адресами. ОСОБА_8
продала свої приміщення позивачам.
Відповідачка оспорює зазначений
договір, але рішенням Київського
районного суду м. Сімферополя їй
відмовлено у визнанні договору
недійсним. У ОСОБА_8 також відсутні
зобов'язання перед відповідачкою.
Заборона на відчуження накладена на
рухоме майно у рамках боргу у
вигаданому розмірі.

Представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав.
Пояснив, що при наданні заяви про
обтяження прав позивачів підставою
зазначено саме договір
купівлі-продажу, оскільки відповідачка
його оспарює. Частина приміщень, які
були продані за договором, належать
відповідачці, оскільки деякі
приміщення не було виділено та
залишено у спільній сумісній
власності. Але ОСОБА_8 продала й ці
приміщення, за цими обставинами йде
спір. В рамках розгляду справи суд
наклав арешт на нерухоме майно.
Відсутні правові підстави для
зобов'язання відповідачки надавити
заяву про скасування заборони. Сума
боргу 233333 грн. визначена з урахуванням
вартості приміщень за договором 700000
грн., яку поділено між трьома
співвласниками.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у
судовому засіданні пояснила, що
підставою для внесення відомостей до
реєстру є заява відповідачки.
Підставою для припинення обтяження є
рішення суду чи заява відповідачки.
Інформаційний центр не уповноважений
вирішувати питання про накладення чи
скасування обтяжень, він лише виконує
технічну функцію - вносить відомості
про обтяження до реєстру.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.
Відповідно до витягів про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна №14004103, 14003941 та 14004442 від 11.11.2013
року за заявою відповідачки обтяжено
рухоме майно позивачів, а саме: все
рухоме майно, майнові права,
корпоративні права в межах боргу 233333
грн. Підставою обтяження зазначено
договір купівлі-продажу від 29.10.2013 р.
№888 (а.с. 11, 12, 13).

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 29.10.2013 р. №888 позивачі придбали у
ОСОБА_8 по 1/3 частки нежитлові будівлі
за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» реєстрація
обтяжень здійснюється на підставі
заяви

обтяжувача. Держатель або реєстратор
Державного реєстру вносить запис до

Державного реєстру про відомості, що
містяться в заяві обтяжувача. Запису
присвоюється реєстраційний номер.
Відомості про припинення обтяження
реєструються держателем або
реєстратором Державного реєстру на
підставі рішення суду або заяви
обтяжувача. Держателю та реєстраторам
Державного реєстру забороняється
вимагати від обтяжувача подання
додаткових документів чи інформації,
а також перевіряти достовірність і
обґрунтованість відомостей, що
містяться в заяві. Обтяжувач несе
відповідальність згідно із законом
за достовірність відомостей, що
містяться в заяві.

Підставою для внесення обтяження на
рухоме майно позивачів є договір
купівлі-продажу, за яким відповідачка
не є стороною та не має ніяких прав та
обов'язків по відношенню до позивачів.
Суду не надано доказів наявності
зобов'язань позивачів перед
відповідачкою. Тому існують підстави
для вилучення записів з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна
позивачів.

Оскільки обтяження може бути скасовано
на підставі рішення суду, не має
необхідності у зобов'язанні
відповідачки надати заяву про
припинення обтяження.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідачки на користь
позивачів судові витрати у розмірі по
229,41 грн. на кожного.

Керуючись ст.43 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», ст. ст. 15,16 ЦК
України, ст.ст. 7, 10, 11, 60, 74, 79, 88, 208-209, 212-215,
223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
до ОСОБА_7, третя особа Кримська філія
державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України - задовольнити
частково.

Вилучити з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна запис №14004103 від 11
листопада 2013 року щодо обтяження
рухомого майна, а саме: все рухоме
майно, майнові права, корпоративні
права в межах боргу 233333 грн., обтяжувач
ОСОБА_7, боржник - ОСОБА_6.

Вилучити з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна запис №14003941 від 11
листопада 2013 року щодо обтяження
рухомого майна, а саме: все рухоме
майно, майнові права, корпоративні
права в межах боргу 233333 грн., обтяжувач
ОСОБА_7, боржник - ОСОБА_4.

Вилучити з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна запис №14004442 від 11
листопада 2013 року щодо обтяження
рухомого майна, а саме: все рухоме
майно, майнові права, корпоративні
права в межах боргу 233333 грн., обтяжувач
ОСОБА_7, боржник - ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судові витрати у
розмірі по 229,41 грн. на кожного.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду АРК
протягом 10 днів з дня його
проголошення через суд першої
інстанції.

Суддя:
С. С. Іванов