Справа №538/2603/13-ц
Провадження по справі №2/538/25/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Суддя Лохвицького
районного суду Полтавської області
Крекотень С.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Лохвиця,
Полтавської області справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на квартиру, яка є
предметом іпотеки, виселення ОСОБА_1 та
інших зареєстрованих осіб з квартири,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до
Лохвицького районного суду
Полтавської області з позовною заявою
прохаючи звернути стягнення на
квартиру загальною площею 38,40 кв. м.,
житловою площею 20,9 0 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ( на підставі договору іпотеки
№ PLXOGК 00000038 від 23.10.2006р. ) Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» ( 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладенням від імені Відповідача
договору купівлі - продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ « Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами державних дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки. ПАТ КБ «
Приватбанк » просив також суд виселити
ОСОБА_1 та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
квартирі (предмет іпотеки),
розташованій за адресою : АДРЕСА_1;
стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача не з'явився, але направив до
суду заяву про розгляд справи без його
участі. Відповідач на повторний виклик
виклик до суду не з'явився хоча
належним чином повідомлений про дату,
час та місце слухання справи та не
повідомив суд про причини неявки.

Дослідивши та давши оцінку доказам по
справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до укладеного договору №
PLXOGК 00000038 від 23.10.2006р. ОСОБА_1 отримав у
ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 40
000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,4 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 23.10.2023 року. Згідно умов
зазначеного договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
щомісяця у визначений період сплати;
позичальник - відповідач по справі
повинен надавати Банку - позивачу по
справі грошові кошти - щомісячний
платіж для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, відсотків,
комісії, а також інших витрат.
Відповідно до укладеної додаткової
угоди до кредитного договору від 22.07.2011
року пункт 1.1. Кредитного договору
викладено в новій редакції згідно якої
ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ « Приватбанк »
кредит у розмірі 62 811, 2 грн. на наступні
цілі : у розмірі 40000 грн. на придбання
квартири а також 22 811.20 грн. на сплату
страхових платежів та за оплату
винагороди за надання фінансового
інструменту зі сплатою за користування
Кредитом відсотків у розмірі 2.28
відсотки на місяць на суму залишку
заборгованості за Кредитом і
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 0,2 відсотки від
суми виданого кредиту щомісяця в
період сплати, відсотки за дострокове
погашення кредиту, винагороди за
проведення додаткового моніторингу.
Періодом сплати відповідно до
додаткової угоди до кредитного
договору є з 18 по 25 число кожного
місяця. Починаючи з 22.07.2011 року
позичальник повинен надавати Банку
кошти ( щомісячний платіж) у сумі 1384,04
грн. для погашення заборгованості за
кредитним договором, що складається із
заборгованості по кредиту. Відсоткам.
Винагороди, комісії. В разі порушення
Позичальником строків по сплаті
відсотків за користування Кредитом та
винагород, зазначених у договорі
сторони узгодили протягом періоду
неналежного виконання Позичальником
зобов»язань плата за кредитом
нараховується Банком у розмірі
фактично сплаченої Позичальником. При
цьому позичальник за весь період
неналежного виконання зобов»язань по
сплаті Плати Кредитом сплачує банку
неустойку: в розмірі 100 відсотків від
розміру неналежно сплачених відсотків
за користування Кредитом; в розмірі 100
відсотків від розміру неналежно
сплачених винагород, передбачених
договором. Порушуючи умови договору та
додаткової угоди до кредитного
договору відповідач не виконує
належним чином зобов'язання за
договором кредиту. У зв'язку з
порушенням зобов'язань за договором
кредиту станом на 07.11.2013 року виникла
заборгованість 109135,35 грн, яка
складається з : 53415.43 грн. -
заборгованість за кредитом; 33627,78 -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 2581 -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 19510- пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язання
за договором.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором ПАТ КБ
«Приватбанк» і ОСОБА_1 23.10.2006 року
уклали договір іпотеки № PLXOGК 00000038
відповідно до договору іпотеки
відповідач по справі надала в іпотеку
нерухоме майно, а саме квартиру
загальною площею загальною площею 38,40
кв. м., житловою площею 20,9 0 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Квартира належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу. Сторонами договору
іпотеки обумовлена ціна предмету
іпотеки, що становить 50000 грн. Договором
іпотеки визначено, що іпотеко
держатель має право з метою
задоволення своїх вимог звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку,
якщо в момент настання термінів
виконання якого-небудь із зобов'язань,
передбачених кредитною угодою, вони не
будуть виконані. У разі звернення на
предмет іпотеки згідно умов цього
договору іпотекодержатель має право
задовольнити за рахунок предмету
іпотеки свої вимоги в повному обсязі,
що визначаються на момент фактичного
задоволення, включаючи кредит,
проценти, винагороди та інші платежі,
відшкодування збитків, неустойки,
втрати на утримання предмету іпотеки,
втрати по реєстрації предмету іпотеки,
а також витрати. Понесені у зв'язку із
пред'явленням вимоги.

Тобто, невиконання боржником -
відповідачем по справі зобов'язання за
договором кредиту у визначений
договором термін надає
іпотекодержателю право звернення на
предмет іпотеки. Зазначене право,
відповідно до норм закону та умов
договору є одним із засобів захисту
прав кредитора, яке здійснюється за
вибором іпотеко держателя (банку).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства,

а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є
обов'язком для виконання сторонами.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов.
Визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання божником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Стаття 7 Закону України «Про іпотеку»
визначає, що іпотеко держатель маж
право за рахунок предмета іпотеки
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачено
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Отже позовні вимоги щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки є
законними і обґрунтованими.

У відповідності до ч.1 ст.35 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та / або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш як
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотеко держателя залишається
без задоволення. Іпотеко держатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
закону.

З матеріалів справи вбачається, що
30.09.2013 року Банком було надіслано
ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення
порушення та повернення суми кредиту в
повному обсязі, а також процентів,
комісії та штрафних санкцій,
нарахованих на день повернення
кредиту, в тридцяти денний строк з дня
отримання цієї вимоги. Відповідача
було попереджено, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
порушеного зобов'язання у встановлений
термін Банк має намір звернути
стягнення на предмет іпотеки та
запропоновано добровільно звільнити
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

З врахуванням викладених обставин суд
дійшов висновку, що позивач набув право
звернути стягнення на належну
відповідачеві ОСОБА_1 предмет іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачає, що у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначається спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього закону.

Вимогами статті 38 закону України «Про
іпотеку» встановлює наступну
процедуру продажу предмета іпотеки
шляхом продажу іпотекодержателем
предмета іпотеки будь-якій особі -
покупцеві.

Отже, вказані норми надають право банку
отримати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки на підставі
рішення суду, в якому буде зазначено
один із способів реалізації, а саме:
продаж іпотекодержателем предмета
іпотеки будь-якій особі покупцеві.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом надання права безпосереднього
продажу конкретному покупцю неможливо
реалізувати без фактичного надання
банкові усіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу.

Згідно п.п.1.1., 1.7 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5
правочини щодо відчуження та застави
майна, право власності на яке підлягає
реєстрації, посвідчуються за умови
подання документів, що підтверджують
право власності (довірчої власності) на
майно, що відчужується або
заставляється та, у передбачених
законодавством випадках, документів,
що підтверджують державну реєстрацію
прав на це майно в осіб, які його
відчужують.

Тому суд вважає, що позовна вимога щодо
звернення стягнення на квартиру
загальною площею 38,40 кв. м., житловою
площею 20,9 0 кв. м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ( на
підставі договору іпотеки № PLXOGК 00000038
від 23.10.2006р.) Публічним акціонерним
товариством комерційний банк «
Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені
Відповідача договору купівлі - продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами державних
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки є законною і обгрунтованою, а
тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов»язані на письмову вимогу іпотеко
держателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно адресної довідки Лохвицького РС
УДМС в Полтавській області ОСОБА_1
зареєстрована за адресою АДРЕСА_2. Але
поштова кореспонденція яка була
направлена відповідачу за адресою
місця реєстрації, за адресою вказаною в
договорах кредиту та іпотеки, за
адресою місця знаходження предмету
іпотеки повернулася до суду не
врученою з поміткою « за закінченням
терміну зберігання.».

Тому суд вважає, що позовна вимога щодо
виселення ОСОБА_1 та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
квартирі ( предмет іпотеки),
розташованій за адресою : АДРЕСА_1
оскільки суду не надані докази щодо
осіб які зареєстровані або проживають
у вказаній квартирі. Отже позовні
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 83, 212, 215 ЦПК України,
ст.ст.11, 526, 629, 610, ч.1 ст.1054, ч.1 ст. 1049 ЦК
України, ст.7, ч.1ч.3 ст.33 ч.1 ст.35. ст.38-40
Закону України «Про іпотеку» суд -

р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру загальною площею 38,40 кв. м.,
житловою площею 20,90 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № PLXOGК 00000038
від 23.10.2006р.) Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені
Відповідача договору купівлі - продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо оформлення та з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами державних
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. Ціна предмету іпотеки для
його подальшої реалізації має бути не
нижчою за звичайну ціну на цей вид
майна, на підставі оцінки. Проведеної
суб'єктом оціночної діяльності. За
рахунок вартості предмета іпотеки
підлягає сплаті сума заборгованості
за кредитним договором в розмірі 109 135,35
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Крекотень Згідно:
голова суду
Г.Б. Савинський

ст.секретар
Л.Г. Несмирна