АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1461 /2014
інстанції - ОстапчукТ.В.
Доповідач - Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Головачова Я.В., Пікуль А.А.

при секретарі Охневській Т.В.

за участю осіб:
позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Правекс-банк» про
визнання недійсними положень
кредитного договору;

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Печерського
районного суду м.Києва від 21
листопада2013 року

в с т а н
о в и л а:

Заочним рішенням Печерського
районного суду м.Києва від 21.11.2013 року в
позові ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Правекс-банк»
про визнання недійсними положень
кредитного договору відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог. Посилається на
незаконність та необґрунтованість
ухваленого рішення, неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначив, що судом не було
надано належної оцінки його доводам,
викладеним в позовній заяві, а саме
тому факту, що пункт 9.10 Кредитного
договору, укладеного між сторонами, є
несправедливим відносно нього, як
споживача послуг банку.

В суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу в
повному обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Представник
відповідача ПАТ КБ «Правекс-банк» в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Неявка представника
Банку в судове засідання не
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
27.08.2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним
комерційним банком «Правекс-банк» було
укладено договір про надання
споживчого кредиту №446-003/08Р.

Відповідно до умов укладеного договору
позивач отримав від банка 108800 доларів
США строком до 27.08.2020 року зі сплатою 12,
49 % річних.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про
визнання недійсними положень
вказаного кредитного договору, а саме
пункту 9.10. договору, яким передбачено,
що у випадку невиконання або
неналежного виконання Позичальником
умов договору Позичальник несе
відповідальність незалежно від його
вини.ОСОБА_2 вважає, що таке положення
кредитного договору не відповідає
чинному законодавству, а саме ст. 617 ч.1
ЦК України, ст.11, 18 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню, а доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит,
сплатити відсотки та інші платежі
передбачені кредитним договором.

Пунктом 9.10 даногокредитного договору
передбачено, що у випадку невиконання
або неналежного виконання
Позичальником умов договору
Позичальник несе відповідальність
незалежно від його вини.

Твердження позивача про те, що даний
пункт договору слід визнати недійсним,
судом правомірно визнано
безпідставним, оскільки відповідно до
п.10.10 даного кредитного договору шляхом
укладання та підписання Позичальником
договору він підтверджує факт
ознайомлення зі ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Статтею 614 ЦК України передбачено, що
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності ), якщо інше
не встановлено договором або законом.
На умовах, визначених кредитним
договором саме і було укладено
кредитний договір між сторонами по
справі. Відповідно до вимог ст. 627 ЦК
України (ст. 6 ЦК України) сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Колегія суддів вважає,
що такий зміст договору не порушує
права Позичальника, як споживача
послуг банку, оскільки Банк виступає в
даному випадку Кредитором і він має
бути впевненим в поверненні банку
коштів Позичальником.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачені
підстави, за наявності яких правочин
може бути визнаний недійсним, а саме:
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною першою і
третьою (зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати; необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, п'ятою (правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним)
та шостою (правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей) статті 203 ЦК
України.

Таким чином, при підписанні кредитного
договору, всі передбачені чиним
законодавством на час укладення
договору вимоги для укладення
договорів були дотримані, а тому у
позивача відсутніпідстави
стверджувати про невідповідність п.9.10
зазначеного кредитного договору
вимогам законодавства, на що він
посилається в апеляційній скарзі.

Отже, твердження апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів, поданих
стронами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м.Києва від 21 листопада2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: