Провадження № 4-с/750/6/14
Деснянський районний суд міста
головуючого - судді Карапута Л.В.,
при секретарі - Руденок В.О.,
з участю представника заявника ОСОБА_1,
старшого державного виконавця
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за скаргою ОСОБА_2 на дії
старшого державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Титарчука
заінтересована особа - Публічне
акціонерне товариство «Укрсиббанк»,
12 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду зі скаргою та просила визнати
протиправними та незаконними дії
старшого державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Титарчука
Миколи Олеговича щодо відмови в знятті
арешту та зобов»язати закінчити
виконавче провадження №25601037 та
виконавче провадження №25603434 із
наслідками завершення виконавчого
провадження, передбачених ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження».
У судовому засіданні представник
заявника підтримав подану скаргу та
наполягав на її задоволенні.
Старший державний виконавець
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Титарчук
М.О. просив відмовити в задоволенні
Заінтересована особа - Публічне
акціонерне товариство «Укрсиббанк» в
судове засідання не з»явився, хоча про
час та місце розгляду справи
сповіщався у встановленому законом
порядку, причини неявки суду не
Дослідивши матеріали справи
суд дійшов наступного висновку.
На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Козелецького
районного управління юстиції
перебував виконавчий лист №2-4921/10 від
11.02.2011 року виданий Деснянським
районним судом м. Чернігова про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Укрсиббанк» боргу в сумі 1166741,68 грн. та
910 грн. судового збору.
05.04.2011 року було винесено постанови про
відкриття виконавчих проваджень.
20.11.2012 року державним виконавцем
винесено постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження» та
виконавчі документи повернуто на
Ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 15.07.2013 року
відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2
на постанову головного державного
виконавця Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Дмитрієва Сергія
Анатолійовича від 25 жовтня 2011 року, при
цьому при розгляді вказаної справи
заявниця знала про існування постанови
про закінчення виконавчого
провадження та вказані постанови нею
Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, на підставі якого
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено
частково, повертається стягувачу у
разі, якщо боржник - фізична особа (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини) чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року
з дня оголошення розшуку.
Стаття 50 вказаного Закону визначає
наслідки завершення виконавчого
провадження у разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження
за рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку із завершенням виконавчого
Завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим Законом.
У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.
За заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові
копії постанови, зазначеної в
частині другій цієї статті, для їх
пред'явлення до органів, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр
заборони на його відчуження, для
зняття арешту, накладеного на майно.
У разі закінчення виконавчого
провадження внаслідок офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
виконавчі документи можуть бути
повторно пред'явлені до виконання у
визначені статтею 22 цього Закону
строки, якщо у зв'язку із припиненням
провадження у справі про банкрутство
вимоги, підтверджені такими
документами, не були задоволені
повністю або частково та не
вважаються погашеними (списаними,
прощеними) відповідно до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" .
При закінченні виконавчого
провадження арешт не знімається у разі
його закінчення при поверненні
виконавчого документу стягувачу на
підставі ст. 47 Закону.
Виходячи з вищевикладеного, завершення
виконавчого провадження згідно п. 7 ч. 1
ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» не передбачає зняття
арешту та скасування інших заходів
примусового виконання, оскільки борг
боржником не погашено, виконавчий збір
З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість поданої скарги.
Керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України,
Закону України «Про виконавче
провадження», суд
в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії
старшого державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Титарчука
Миколи Олеговича, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя