Головуючий суду 1 інстанції - Труфанова
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 434/7497/13-ц
Провадження № 22ц/782/5687/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Масенка Д.Є., Коротких
О.Г.,

при секретарі: Арутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Луганську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Артемівського районного суду
міста Луганська від 10 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Артемівського районного суду
міста Луганська від 10 грудня 2013 року
позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк»
або позивач) до ОСОБА_3 (далі
відповідачка) задоволено частково. З
відповідачки на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» стягнута заборгованість
за кредитним договором
№ LGHRRX10600415 від 09.07.2007 року - 18.562,42
гривень; судові витрати - 229,40 гривень, а
всього - 18.792 гривні 82 копійки. У
задоволенні вимог про стягнення пені у
розмірі 21.601,39 гривень відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила: рішення скасувати; ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні вимог
ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити за
пропуском строку позовної давності.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачка зазначила, що при вирішенні
спору повинна бути застосована
встановлена законом позовна давність:
для основних зобов'язань - три роки; для
пені і штрафів - 1 рік; позивач пропустив
строк позовної давності, якій
закінчився 09.07.2012 року; письмову згоду
на збільшення строку позовної давності
відповідачка не давала; про те, що
позивача отримала інформацію, вказану
у заяві позичальника, позивач не довів.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачка порушила взяті на себе
09.07.2007 року договірні зобов'язання, які
були викладені у заяві позичальника та
Умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам «Розстрочка»
(Стандарт); позивач звернувся до суду в
межах визначеного кредитним договором
п'ятирічного строку позовної давності.
Суд застосував до правовідносин сторін
норми статей 525-527,530,611 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з
зазначеними висновками суду, оскільки
вони відповідають встановленим
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
09.07.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3, яка 03.08.2010 року
змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.31), був
укладений кредитний договір № LGHRRX10600415.
Відповідно до умов цього договору
відповідачка отримала споживчий
кредит у розмірі 1.818,00 гривень на строк
24 місяця до 09.07.2009 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 1% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом. Щомісячне
погашення заборгованості (за
кредитом, відсотками, комісією, іншими
витратами згідно Умов), відповідачка
мала здійснювати в період з 10 по 15
число кожного місяця, шляхом надання
Банку грошових коштів (щомісячний
платіж) у сумі 152 гривні 08 копійок.

З тексту заяви позичальника
вбачається, що ОСОБА_3 ознайомилася з
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам
(«Розстрочка»)(Стандарт), які були
надані їй у письмовій формі. Своїм
підписом відповідачка погодилася з
тим, що Заява позичальника, разом із
запропонованими Приватбанком Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка»)(Стандарт),
Тарифами, складає кредитно-заставний
договір.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України кредитним договором банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові
у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У зв'язку з тим, що відповідачка свої
зобов'язання за Кредитним договором
належним чином не виконала, станом на
18.09.2013 року утворилася заборгованість у
розмірі 40.164,81 гривень, яка складається:
1.476,43 гривень - заборгованість за
кредитом; 13.501,13 гривень -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1.197,06 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 21.601,39 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов`язань за договором, а також
штрафів: 500,00 гривень - штраф
(фіксована частина); 1.888,80 гривень -
штраф (процентна складова).

Висновок суду першої інстанції про
неналежне виконання відповідачкою
кредитного зобов'язання та існування
заборгованості є вірним. Відмову у
задоволенні вимог про стягнення пені у
розмірі 21.601,39 гривень, сторони не
оскаржували. Згідно з вимогами статті
303 ЦПК України, у цій частині рішення
суду першої інстанції не
переглядається.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність згідно статті 257 ЦК України
встановлена тривалістю у три роки.
Відповідно до частини 1 статті 259 ЦК
України позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) - терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування, винагороди, неустойки -
пені, штрафів за даним Договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Строк дії укладеного сторонами
кредитного договору визначений
періодом з 09.07.2007 року по 09.07.2009 року. З
10 липня 2009 року у ПАТ КБ «Приватбанк»
виникло право для звернення до суду за
захистом порушеного цивільного права.
Цей строк за умовами кредитного
договору № LGHRRX10600415 від 09.07.2007 року має
закінчитися лише 09.07.2014 року.
Звернувшись до суду з позовом 25.09.2013
року (за даними реєстраційного штампу
суду), строк позовної давності позивач
не пропустив.

Твердження відповідачки про те, що
свою згоду на збільшення строку
позовної давності вона не давала;
інформацію, вказану у заяві
позичальника не отримувала, є
бездоказовими та безпідставними.

Відповідно до статті 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суд з одних
лише формальних міркувань.

Суд, вірно встановивши обставини
справи та відповідні їм
правовідносини, правильно застосував
правові норми та ухвалив законне і
обґрунтоване рішення. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують. Підстав для зміни або
скасування рішення суду першої
інстанції немає.

Керуючись статтями 303, 307-308, 313-315 ЦПК
України, колегія судів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,- відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
міста Луганська від 10 грудня 2013 року, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку, шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: