Справа № 119/4451/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року

Феодосійський міський суд Автономної
Республіки Крим

у складі : головуючого судді -
Бистрякової Д.С.,

при секретарі - Аніщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Феодосії цивільну справу
за позовом Щебетівської селищної ради
м. Феодосії, Автономної Республіки
Крим, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
знесення самочинної прибудови,
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі Щебетівська селищна рада м.
Феодосії, АР Крим, ОСОБА_2 звернулися до
суду із позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
загального користування, площею 11,5
кв.м., розташовану біля
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1,
шляхом знесення самочинно збудованої
прибудови розмірами 1,45 м х 2,85 м х 2,40 м х
4,06 м та висотою 2,60 м., про стягнення
моральної шкоди у розмірі 1000 грн..

Вимоги мотивовані тим, що відповідач
без правовстановлюючих документів на
земельній ділянці, що розташована біля
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, яка
належить Щебетівської селищної раді,
самовільно побудував прибудову.
Внаслідок збудування самовільної
прибудови, позивачка ОСОБА_2 була
повністю позбавлена можливості
користуватися належним їй гаражем,
оскільки в'їзд до нього перегороджено.
З приводу самочинної прибудови
відповідачка отримували приписи з
вимогою припинити самочинне
будівництво, але незважаючи на це,
відповідачка продовжувала будівництво
самочинної прибудови. Відповідачка
відмовляється у добровільному порядку
знести самочинну прибудову, у зв'язку з
чим, позивачі вимушені звернутися до
суду.

Ухвалою Феодосійського міського
суду АР Крим від 31.01.2014 року цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зобов'язання знести самочинну будівлю,
стягнення моральної шкоди об'єднано в
одно провадження з цивільною справою
за позовом Щебетівської селищної ради
м. Феодосії АР Крим до ОСОБА_3 про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
самочинного будівництва (т. 1 а.с. 92).

Представник позивача - Щебетівської
селищної ради до суду не з'явився, надав
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, позовні вимоги повністю
підтримує.

Позивач ОСОБА_2 та її представник до
судового засідання не з'явилися, від
представника позивача до суду надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутністю, позовні вимоги повністю
підтримує. В судовому засіданні, яке
відбулося 01.10.2013 року, представник
позивача, що діє на підставі належним
чином оформленої довіреності,
підтримав позовні вимоги та пояснив, що
відповідачка безпосередньо перед
в'їздом до належного позивачці гаражу
літ. „Г" побудувала прибудову,
внаслідок чого повністю перекрила
в'їзд до гаражу. Позивачка навіть не
може відкрити ворота гаражу, оскільки
цьому заважає збудована відповідачкою
самочинна прибудова. Самочинна
прибудова, це додаткове ціле
приміщення, яке відповідачка самочинно
прибудувала до будинку АДРЕСА_1. Так,
спочатку позивачка влаштувала у своїй
кімнаті дверний пройм, який виходів із
її кімнати безпосередньо на вулицю, а
потім, до цього пройму прибудувала
приміщення, яке є кімнатою із виходом
на вулицю, внаслідок чого замість
однієї кімнати у позивачці є дві
кімнати, одна із яких збудована
самочинно і знаходиться за межами
будинку АДРЕСА_1, тобто на земельної
ділянки, яка не находиться у
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а
належить Щебетівської селищної ради м.
Феодосії. Відповідачка запропонувала
позивачці, щоб остання влаштувала в'їзд
до гаражу літ. „Г" в іншому місці, але це
не можливо, оскільки гараж має певну
форму та розташування, у зв'язку з чим,
використовувати його, як гараж можливо
лише при наявності того в'їзду, який
існує на теперішній час.

Відповідач та її представники до
суду не з'явилися, надали заяву про
розгляд справи за їхньою відсутністю, з
позовом згодні. Раніше в судовому
засіданні, яке відбулося 01.10.2013 року,
пояснювали, що відповідачці в жилому
будинку АДРЕСА_1 квартири НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1 у житловому будинку літер „А"
належить кімната 1-4 площею 19,6 кв.м.. Вхід
до цієї кімнати був через кімнати
позивачки ОСОБА_2, для того, щоб мати
можливість проходити до свій кімнати
не скрізь кімнати ОСОБА_2, відповідачка
у стіні своєї кімнати прорубала вхід на
вулицю, заклала дверний прохід між
своєю кімнатою та кімнатою ОСОБА_2,
проти чого остання не заперечувала.
Фактично за мировою угодою,
затвердженою ухвалою Феодосійського
міського суду від 23.05.2008 року, у
відповідачки залишилася одна кімната
без туалету, душу, коридору тощо, в
зв'язку з чим, вона вимушена була
самочинно прибудувати до стіни будинку
АДРЕСА_1 м. Феодосії приміщення, в якому
можливо влаштувати коридор, кухню,
санітарну кімнату. Прибудова, яка
самочинно збудована відповідачкою
дійсно перекриває в'їзд до гаражу літ.
„Г", який належить ОСОБА_2. Земельну
ділянку, на якої знаходиться самочинна
прибудова не було відведено
відповідачці, вона не має дозволу на
здійснення цього будівництва,
реконструкції тощо.

Суд, з'ясувавши думку сторін,
вивчивши матеріали справи, всебічно
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, вважає установленими такі
факти та відповідні ним
правовідносини.

Ухвалою Феодосійського міського
суду від 23.05.2008 року по цивільній справі
№2-281-08 визнано мирову угоду між ОСОБА_3
і ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу домоволодіння
недійсним на наступних умовах: За
ОСОБА_3 визнається право приватної
власності в житловому будинку АДРЕСА_1
квартира НОМЕР_2 по АДРЕСА_1: у житловому
будинку літер „А" на кімнату 1-4 площею
19,6 кв.м., 7/10 часток літній кухні літер
„Б", тамбур літер „б", сарай літер „В",
сарай літер „Д", душ літер „З", огорожа
№ 1, брама № 2, ? частка огорожі № 3, що
складає 8/25 часток у квартирі НОМЕР_2
домоволодіння АДРЕСА_1, вартістю 55534
грн.. За ОСОБА_2 визнається право
приватної власності в жилому будинку
АДРЕСА_1 квартира НОМЕР_2 по АДРЕСА_1: у
житловому будинку АДРЕСА_1 квартира
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1: у житловому будинку
літер „А" на веранду 1-1 площею 10,0 кв.м.,
кімнату 1-2 площею 17,9 кв.м., кухню 1-3
площею 11,6 кв.м., туалет 1-5 площею 2,0 кв.м.,
ванную 1-6 площею 3,1 кв.м., коридор 1-7
площею 54,4 кв.м., гараж літер „Г", що
складає 6/25 часток у квартирі НОМЕР_2
домоволодіння АДРЕСА_1, вартістю 41629
грн. (т.1 а.с. 15, 16).

Відповідно до інформаційної довідки
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно та довідки КРФ ДП „Центр ДЗК", 14/25
доля будинку, яка складає квартира
НОМЕР_2, розташована за адресою:
АДРЕСА_1. За співвласниками
зареєстровано право власності у
наступних частках: за ОСОБА_3 - 8/26
частки, ОСОБА_2 - 8/25 частки (т.1 а.с. 55, 64-71).
Цільове призначення земельної ділянки
за зазначеною адресою - будівництво та
обслуговування житлового будинку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 біля
будинку АДРЕСА_1, на земельної ділянці,
яку не було відведено їй для
будівництва, не отримавши дозвіл на
право виконувати будівельні роботи,
самочинно прибудувала до стіни
зазначеного будинку прибудову.

Відповідно до листа та акту
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим, відповідно від 28.05.2013 року та
від 19.07.2013 року, актів Щебетівської ради
м. Феодосії від 02.04.2013 року, 05.07.2013 року,
відомостей наданих Держземагенством,
земельна ділянка, на якої
відповідачкою здійснено будівництво
прибудови, не надавалася їй ані на
праві власності, ані на праві
користування (т.1 а.с. 50, 67, т. 2 а.с. 5-7).

Відповідно до вимог частини 1 статті
11 ЦПК України, якою закріплений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін чи інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст.376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Власник
(користувач) земельної ділянки, який
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
майно підлягає знесенню особою, яка
його здійснила або за її рахунок.

Відповідно до змісту зазначеної
статті, при зверненні до суду вимога
власника (користувача) земельної
ділянки про знесення самочинного
будівництва не обов'язково повинна
бути мотивована.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК
України право на звернення до суду з
позовом про знесення або перебудову
самочинно збудованого об'єкта
нерухомості мають як органи державної
влади, так і органи місцевого
самоврядування. У випадках порушення
прав інших осіб право на звернення до
суду належить і таким особам за умови,
що вони доведуть наявність порушеного
права.

Позов про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна може бути
пред'явлено власником чи користувачем
земельної ділянки або іншою особою,
права якої порушено, зокрема, власником
(користувачем) суміжної земельної
ділянки з підстав, передбачених
статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Статтею 12 Земельного кодексу
України визначені повноваження
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст.

Крім того, саме органи місцевого
самоврядування здійснюють від імені
народу право власності на землю.

Відповідно до ч.1 ст.374 ЦК України та
ст.80 ЗК України власниками земельної
ділянки можуть бути фізичні особи,
юридичні особи, держава та
територіальні громади.

На підставі викладеного, з
урахуванням того, що сторонами не
заперечуються та обставина, що
побудована відповідачкою самочинна
прибудова заважає ОСОБА_2
користуватися належним їй гаражем літ.
„Г", прибудову побудовано
відповідачкою за відсутністю
дозвільних документів, відвід
земельної ділянки для цієї прибудови
не здійснювався, самочинна прибудова
знаходиться на території земель
Щебетівської селищної ради м. Феодосії,
АР Крим, суд прийшов до висновку про те,
що спосіб захисту порушених прав,
обраний позивачами відповідає ст. 16 ЦК
України, а тому позовні вимоги в цієї
частині підлягають задоволенню.

Враховуюче те, що позивачка ОСОБА_2
не надала суду доказів на
підтвердження заподіяння їй моральної
шкоди з боку відповідача, суд прийшов
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог в
частині стягнення з відповідача на
користь ОСОБА_2 моральної шкоди у
розмірі 1000 грн..

Розподіл судових витрат суд
проводить відповідно до норм ст. 88 ЦПК
України.

В судовому засіданні 14.02.2014 року
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення, повний текст рішення
виготовлений 19.02.2014 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-66, 88, 209,212,214-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Щебетівської
селищної ради м. Феодосії, Автономної
Республіки Крим, ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
площею 11,5 кв.м., розташовану біля
будинку АДРЕСА_1, шляхом знесення
самочинно збудованої прибудови
розмірами 1,45 м х 2,85 м х 2,40 м х 4,06 м та
висотою 2,60 м..

Зобов'язати ОСОБА_3 привести
земельну ділянку, площею 11,5 кв.м.,
розташовану біля будинку АДРЕСА_1, у
первісний стан.

У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судові
витрати на оплату збору у сумі 114,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Щебетівської
селищної ради м. Феодосії, Автономної
республіки Крим судовий збір у сумі 114,70
грн..

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Феодосійський міський суд
шляхом подачі протягом 10 днів
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: /підпис/ Бистрякова Д.С.

З оригіналом згідно -

Суддя:

Секретар: