Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області
в складі : головуючого -
судді Вернік В.М.
при секретарі - Росовській О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, із
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача - органу опіки
та піклування Жмеринської районної
державної адміністрації, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 26.11.2013 року звернулася до суду з
цим позовом, зазначивши, що на прохання
своєї сестри ОСОБА_4 вона дозволила
зареєструвати місце проживання її
невістки ОСОБА_2 та її малолітнього
сина ОСОБА_3 у власному будинку АДРЕСА_1,
який належить їй на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 25.02.2005 року.
Повідомила, що останні не проживали у
вказаному будинку жодного дня та плату
за користування житлом не вносили.
Пояснила, що близько року тому вона
попрохала ОСОБА_2 добровільно знятись з
реєстрації за її адресою, на що та
погодилась, але до цього часу не
виконала свою обіцянку. Вказала, що у її
особистому зверненні до Жмеринського
РВ УДМС України у Вінницькій області з
проханням про зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
реєстрації без заяви останньої, їй було
відмовлено з посиланням на ст.7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", згідно якої зняття з
реєстрації з місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду.
Посилаючись на потребу використання
даного будинку нею та її сином, позивач
просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
її малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування жилим будинком АДРЕСА_1.
В судове засідання, позивач ОСОБА_1 та
представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
органу опіки та піклування Жмеринської
районної державної адміністрації,
належно повідомлені про час та місце
розгляду справи, не з'явилися,
попередньо подавши до суду письмові
заяви про розгляд справи без їх участі,
в яких позивач заявлені вимоги
підтримала в повному обсязі, а
представник третьої особи не
заперечував щодо задоволення
зазначених позовних вимог.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належно
повідомлені про час та місце судового
розгляду шляхом направлення судової
повістки за місцем їх реєстрації
згідно адресних довідок (а.с.12-13) в
порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, якою
визначено, що навіть у разі відсутності
фізичних осіб, що беруть участь у
справі, за зареєстрованою у
встановленому законом порядку адресою
їх проживання, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином, до суду черговий раз
не з'явилися, причин своєї неявки не
повідомили, клопотань про відкладення
розгляду справи чи заперечень позову
Виходячи з наведеного суд дійшов
висновку про можливість постановлення
рішення в порядку заочного розгляду
справи, так як згідно вимог ч.3 ст.169 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Вивчивши позовну заяву, дослідивши
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України
право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України
власнику належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд і має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону;
діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч.8 ст.8 ЦПК України
якщо спірні відносини не врегульованя
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні зазмістом відносини
(аналогія закону)

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

З копії свідоцтва про право на спадщину
за законом від 25.02.2005 року, що у
встановленому законом порядку
зареєстровано у Вінницькому обласному
бюро технічної інвентаризації 14.03.2005
року (а.с.6) вбачається, що позивач
ОСОБА_1 в порядку спадкування майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 є
власником житлового будинку з
господарчими будівлями, розташованого
на АДРЕСА_1.

Згідно довідки Северинівської
сільської ради Жмеринського району
№1220 від 18.11.2013 року відповідачі ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстровані в домогосподарстві
ОСОБА_1 в с.АДРЕСА_1, але за місцем
реєстрації не проживали та не
проживають.

Відповідно до виписки з домової книги
виданої виконавчим комітетом
Северинівської сільської ради від
18.11.2013 року (а.с.8) відповідачі ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
були 05.01.2012 року зареєстровані в
домоволодінні ОСОБА_1, яке знаходиться
в с.АДРЕСА_1.

Вказані докази суд приймає до уваги,
так як вони зібрані та представлені із
дотриманням вимог закону, не
суперечать один одному та ніким не
оскаржуються.

Обставин щодо створення відповідачам
будь-яких перешкод у проживанні в
спірному житловому приміщенні або про
поважність причин власної відсутності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заявлено та ні в
який спосіб не підтверджено.

Таким чином, за наслідком сукупного
аналізу представлених доказів суд
доходить висновку про доведеність в
судовому засіданні обставин
непроживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без
поважних причин строком понад один рік
в будинку АДРЕСА_1, що становить
визначені законом, який за аналогією
закону суд застосовує до спірних
відносин, підстави визнання
відповідачів особами, які втратили
право на користування даним жилим
приміщенням, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.317,
319, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.5, 8, 15, 57, 60, 61, 174,
209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, особами, які втратили
право користування жилим будинком
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
гривень 40 копійок судового збору.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строків на його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто
за письмовою заявою відповідача, яку
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії відсутніми в
судовому засідання сторонами,
апеляційному суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд.

СУДДЯ
Вернік В.М.