РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/10387/13-ц

13.02.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя в АР Крим у складі:

головуючого судді - Іванова С.С.;

при секретарі - Левчик О.В. та
Євсєєнко Н.М.;

за участю - представника
позивача ОСОБА_1;

- представника
відповідача Мустафаєвої Л.Н.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до Територіальної
громади в особі Сімферопольської
міської ради АР Крим про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною
заявою до Територіальної громади в
особі Сімферопольської міської ради АР
Крим. У позовних вимогах просила
визнати за нею право власності на 19/100
часток житлового будинку з надвірними
побудовами, що розташований за адресою
АДРЕСА_1. Мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її брат ОСОБА_4, внаслідок чого
відкрилась спадщина у вигляді 19/100
часток зазначеного домоволодіння. За
життя ОСОБА_4 не склав заповіт, отже
спадкоємство мало місце за законом.
Вона як спадкоємець другої черги
прийняла спадщину шляхом подачі в
межах визначеного законом строку заяви
від 13.04.2001 р. до нотаріальної контори.
Інші спадкоємці відсутні. 08.08.2012 р.
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину. Постановою Першої
Сімферопольської державної
нотаріальної контори від 24.12.2012 р.
№2785/02-31 їй відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом.
Постанова мотивована тим, що без
наявності будинкової книги або довідки
з органів ЖЕО про встановлення факту
сумісного проживання в спадковому
будинку на день смерті спадкодавця
інших осіб, які могли би бути
спадкоємцями, що фактично прийняли
спадщину, нотаріус не може встановити
коло спадкоємців. Рішенням
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 11.03.2013 р. відмовлено у
задоволенні позову до Першої
Сімферопольської державної
нотаріальної контори про визнання
постанови нотаріуса від 24.12.2012 р.
протиправною. Ухвалою Апеляційного
суду АР Крим від 16.05.2013 р. рішення суду
першої інстанції залишено без змін. Але
відмова нотаріуса не виключає факту
прийняття нею спадщини, що є підставою
для визнання за нею права власності на
спадкове майно.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та пояснив, що
позивачка спадщину приймала за нормами
ЦК України в редакції 1963 р. Вона є
спадкоємицею другої черги, до
нотаріальної контори надала заяву про
прийняття спадщини. В 2012 році
нотаріусом відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, оскільки вона не надала
будинкову книгу, за якою нотаріус мав
встановити коло інших спадкоємців, які
можливо також прийняли спадщину шляхом
фактичного вступу в управління
спадковим майном. Позивачка не має
доводити наявність чи відсутність
інших ймовірних спадкоємців. Позивачка
вважається такою, що прийняла спадщину
з моменту звернення з відповідною
заявою до нотаріальної контори. В той
час як за отриманням свідоцтва про
право на спадщину може звернутись без
обмеження в часі. Не виключає факту
прийняття спадщини й відмова нотаріуса
у видачі свідоцтва на право власності
на спадкове нерухоме майно. Позивачка
весь час мешкала за своєю адресою
реєстрації.

Представник відповідача за
довіреністю Мустафаєва Л.М. у судовому
засіданні вважала можливим залишити
позовні вимоги на розсуд суду.
Пояснила, що при підтвердженні
позивачкою у судовому порядку факту
постійного проживання з спадкодавцем
на час відкриття спадщини, а також
отримання відомостей про місце
реєстрації спадкодавця в
встановленому законом порядку стане
можливим отримання нею документів,
підтверджуючих право власності на
спадкове майно.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний
брат позивачки ОСОБА_4 (а.с. 18, 19, 20).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на 19/100 часток житлового
будинку з надвірними побудовами, що
розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 21,
26, 27).

13.04.2001 р. позивачка звернулась до Першої
Сімферопольської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
(а.с.5).

08.08.2012 р. позивачка звернулась до Першої
Сімферопольської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_4 (а.с. 6).

Постановою Першої Сімферопольської
державної нотаріальної контори від
24.12.2012 р. №2785/02-31 позивачці відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії - у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_4 Мотивована
тим, що без наявності будинкової книги
або довідки з органів ЖЕО про
встановлення факту сумісного
проживання в спадковому будинку на
день смерті спадкодавця інших осіб, які
могли би бути спадкоємцями, що фактично
прийняли спадщину, нотаріус не може
встановити коло спадкоємців та їх
частини у спадковому майні (а.с. 8).

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 11.03.2013 р.
відмовлено у задоволенні позову
позивачки до Першої Сімферопольської
державної нотаріальної контори про
визнання протиправною постанови
нотаріуса від 24.12.2012 р. про відмову у
вчиненні нотаріальних дій та
покладання обов'язку видати свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_4 Ухвалою Апеляційного
суду АР Крим від 16.05.2013 р. рішення суду
першої інстанції залишено без змін (а.с.
9-12, 13-15).

Спадщина відкрилась після смерті
спадкодавця. Позивачка звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
вступ до спадщини, що, виходячи з п.2 ч.1
ст.549 ЦП України в редакції 1963 р.
свідчить про її намір прийняти спадок.

Однак, нотаріусом відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.5 Заключних та
перехідних положень ЦК України правила
книги 6 застосовуються також до
спадщини, яка відкрилась, але не була
прийнята ніким зі спадкоємців до
набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Раніше
позивачці було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позивачка в позовних вимогах просить
визнати за нею право власності на
частку нерухомого майна, але не
зазначає спосіб вступу до спадщини.
Відомості про те, що вона фактично
вступила до управління спадковим
майном не находять свого
підтвердження, оскільки на час
відкриття спадщини та на сьогоднішній
день була зареєстрована та проживала
за іншою адресою, а не за місцем
проживання спадкодавця.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 548, 549, 555, 560 ЦК України в
редакції 1963 р., ст. ст. 392, 1297, п. 5
Заключних та перехідних положень ЦК
України, ст. ст. 5-11, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Територіальної громади в особі
Сімферопольської міської ради АР Крим
про визнання права власності на 19/100
часток житлового будинку з надвірними
побудовами, що розташований за адресою
АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду АР
Крим протягом 10 днів з дня його
проголошення через суд першої
інстанції.

Суддя:
С. С. Іванов