№ справи:101/1438/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Хотянова В.В. №
провадження:22-ц/190/30/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Чистякова Т. І.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Чистякової Т.І.
суддів:Курської А.Г. Руснак А.П. при
секретарі:Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі
апеляційну скаргу Алуштинської
міської ради Автономної Республіки
Крим на рішення Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 11
червня 2013 року у цивільній справі за
позовом Алуштинської міської ради
Автономної Республіки Крим до ОСОБА_6,
третя особа - Республіканський комітет
по земельним ресурсам Автономної
Республіки Крим, про звільнення та
повернення у придатному для
використання стані самовільно
зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

В березні 2013року Алуштинська міська
рада АР Крим звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_6, третя особа -
Республіканський комітет по земельним
ресурсам АР Крим, про звільнення та
повернення у придатному для
використання стані самовільно
зайнятої земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
площею 30 кв.м. за актом прийому
-передачі.

Позов мотивовано тим, що в ході
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель
Управлінням Держінспекції Рескомзему
було виявлено факт порушення
земельного законодавства, а саме -
самочинне зайняття ОСОБА_6 земельної
ділянки, орієнтованою площею 30 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, яка є прибудинковою
територією, про що було складено акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 20.02.2009 року. За фактом
порушення, відповідача було притягнуто
до адміністративної відповідальності
відповідно до ст. 53-1 КУпАП. З метою
усунення виявленого правопорушення
відповідачу видано припис від 20.03.2009 №
003182.

У зв'язку з тим, що розмежування земель
державної та комунальної власності на
території міста Алушта не проведено,
згідно до ст. 83, п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, землі у
межах міста Алушти перебувають у
комунальній власності та повноваження
щодо розпорядження ними перебувають у
компетенції органу місцевого
самоврядування. Таким чином,
повноваження власника земель
комунальної власності на території
міста Алушта, окрім земель приватної
форми власності, здійснює Алуштинська
міська рада. Оскільки
правовстановлюючих документів на
спірну земельну ділянку відповідач не
має, позивач вважає, що відповідач,
самочинно зайнявши земельну ділянку,
порушив права Алуштинської міської
ради, як власника земельної ділянки,
вільно володіти, користуватися та
розпоряджатися, належною їй земельною
ділянкою.

Позов розглянуто за відсутністю
відповідача.

Рішенням Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11
червня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

На зазначене рішення Алуштинською
міською радою АР Крим подано
апеляційну скаргу, в якій апелянт
просить його скасувати та постановити
нове рішення про задоволення позову.
Доводи апелянта зводяться до того, що
суд безпідставно не прийняв до уваги
те, що повноваження власника земель
комунальної власності на території
міста Алушта, окрім земель приватної
форми власності, здійснює Алуштинська
міська рада, а відповідач, який не має
будь-яких правовстановлюючих
документів на спірну ділянку, порушує
права позивача.

В судові засідання Апеляційного суду
АР Крим, які призначалися на 11.11.2013року,
02.12.2013року сторони, які були сповіщені
належним чином, не з'явились, письмових
пояснень до суду не надіслали. Розгляд
справи було відкладено на 20.01.2014року,
явка сторін у судове засідання була
визнана доцільною, однак сторони в
судове засідання знов не з'явились.
Колегія суддів вважає можливим розгляд
справи у відсутності сторін у
відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи, наведені в
апеляційній скарзі, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з недоведеності порушення
прав позивача. Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду,
оскільки вони відповідають обставинам
справи та законодавству.

Так, частиною першою статті 79
Земельного Кодексу України
передбачено, що земельна ділянка - це
частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відповідно до ст. 212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконно користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільним зайняттям
земельної ділянки вважаються будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Із матеріалів справи вбачається, що
20.02.2009року державним інспектором
Держземінспекції АР Крим у
присутності відповідача було складено
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства. У результаті
перевірки було встановлено самовільне
зайняття земельної ділянки
прибудинкової території будинку
АДРЕСА_1. Земельна ділянка огороджена
парканом з металевої сітки. ( а.с.6)

З постанови про накладення
адміністративного стягнення від
20.02.2009року вбачається, що відповідач
самовільно зайняв земельну ділянку
орієнтовною площею 30 кв.м.
прибудинкової території будинку
АДРЕСА_1. Земельна ділянка огороджена
парканом з металевої сітки. ( а.с.8)

Із зазначених матеріалів справи
неможливо встановити знаходження на
місцевості, межі та розмір самовільно
зайнятої ділянки, зазначено лише про
орієнтовну площу ділянки, яка
знаходиться на прибудинковій
території будинку АДРЕСА_1. Крім того,
неможливо встановити розмір паркану та
інші ознаки, за якими можливо булоб
ідентифікувати предмет.

20.02.2009 року відповідачу було видано
припис № 003182 Держземінспекції АР Крим,
яким приписано усунути порушення
вимог земельного законодавства у
встановлений законом строк. Про
виконання припису запропоновано
повідомити до 20.03.2009року. ( а.с.9)
Відомостей щодо виконання зазначеного
припису матеріали справи не містять.

З часу видання припису до звернення
позивача до суду пройшло більше
чотирьох років, однак матеріали справи
не містять жодних відомостей щодо
спірної земельної ділянки на час
звернення позивача до суду та розгляду
справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 10, 11, 60
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог,
зазначених та доведених ним обставин.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 57, 58, 59 ЦПК
України доказами є будь- які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від
02.12.2013року позивачу - Алуштинській
міській раді запропоновано надати
Апеляційному суду Автономної
Республіки Крим технічну документацію
станом на час розгляду справи щодо
розміру площі та місцезнаходження на
місцевості земельної ділянки, яку
позивач просить звільнити; та
відомостей щодо виконання
відповідачем припису державного
інспектора за використанням і охороною
земель від 20.02.2009року відносно
звільнення цієї земельної ділянки.
Запропоновано відповідачу ОСОБА_6
надати відомості на підтвердження його
можливих заперечень проти позову та
апеляційної скарги, або їх визнання.(
а.с.80)

На виконання зазначеної ухвали від
сторін до Апеляційного суду АР Крим не
надійшло будь - яких документів або
письмових пояснень. Телефонограмою
представник позивача підтвердив, що
будь - яка документація на адресу суду
не направлялась. ( а.с.93)

Отже, позивачем не надано доказів,
підтверджуючих факт порушення його
прав на час звернення до суду. За таких
обставин судом зроблено правильний
висновок про відмову в задоволенні
позову.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуючи висновки суду, апелянт не
надав допустимих доказів, які
спростовують висновки суду. Доводи
скарги не дають підстав для висновку
про порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи. Підстави до
скасування рішення суду за доводами
апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.
303, 308, 314, 315, 317 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Алуштинської
міської ради Автономної Республіки
Крим відхилити. Рішення Алуштинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 11 червня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Судді:

Чистякова Т.І. Курська А.Г.
Руснак А.П.