АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013р. по цивільній справі за позовом
Комунального підприємства
«Житлосервіс «Куренівка» до ОСОБА_1

про виселення,

встановила:

у червні 2013р. позивач звернувся до суду
з позовом про виселення відповідача з
кімнати НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_1

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач зазначав, що вищезазначений
будинок був переданий на баланс КП
«Житлосервіс «Куренівка» відповідно
до додатку № 4 до розпорядження
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації № 524 від 9
жовтня 2012р. «Про прийняття на баланс
комунальних підприємств
житлово-комунального господарства
Оболонського району міста Києва
будинків ПАТ «ХК «Київміськбуд». При
обстежені квартири 2 даного будинку
працівниками ЖЕК 514 було виявлено, що
кімната НОМЕР_1 самовільно зайнята
відповідачем.

Рішенням суду від 29 листопада
2013р. позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі
представник відповідача просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у позові.

Апелянт посилається на те, що
судом не повно були з'ясовані обставини
справи, порушені норми матеріального
та процесуального права.

Апелянт стверджує, що позивач не
має правових підстав для пред'явлення
даного позову, оскільки будинок
АДРЕСА_1 не зареєстрований, як
комунальна власність територіальної
громади, і є безхазяйним.

Також апелянт вважає, що
відсутність договору між позивачем та
відповідачем про найм житлового
приміщення не дає позивачу право на
звернення до суду у порядку ст. 61 ЖК
України.

Крім того, апелянт стверджує, що
відповідач не самовільно зайняв спірну
кімнату, а відповідно до рішення
керівництва ХК «Київміськбуд», так як
він потребував поліпшення своїх
житлових умов і подав про це відповідну
заяву у 2006р.

Апелянт та його представник,
будучи належним чином повідомленими
про день та час розгляду апеляційної
скарги (с.с.162,169-171), двічі у судове
засідання не з'явилися, доказів
поважності причин неявки у судове
засідання не подали, причини неявки у
судове засідання

№ апеляційного провадження: №
22-ц/796/742/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Шумейко О.І.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.19
лютого 2014р. визнані колегією суддів
неповажними, так як не відповідають
дійсності стосовно неможливості
добратися до апеляційного суду, тому
відповідно до положень ст. 305

- 2 -

ЦПК України колегія суддів провела
судовий розгляд у відсутність
зазначених осіб.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
позивача, яка заперечувала проти
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач самовільно зайняв НОМЕР_1 у
квартирі АДРЕСА_1, тому підлягає
виселенню.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
так як він відповідає обставинам
справи та ґрунтується на нормах
матеріального права.

Судом встановлено, що
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації № 1605 від 12
вересня 2012р. прийнято у комунальну
власність територіальної громади
міста Києва відомчий житловий фонд ПАТ
«ХК «Київміськбуд».

Розпорядженням Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації № 524 від 9 жовтня 2012р.
зобов'язано Комунальне підприємство
«Житлосервіс «Куренівка» прийняти з 1
листопада 2012р. від ЖУ «Південне» ДП
«Екос» ПАТ «ХК «Київміськбуд» на
баланс житлові будинки згідно з
додатком 4 до цього розпорядження.

Відповідно до додатку 4 до
зазначеного розпорядження житловий
будинок АДРЕСА_1 був прийнятий на
баланс КП «Житлосервіс «Куренівка».

Згідно акту працівників ЖЕК - 514
від 6 червня 2013р. відповідач проживає у
НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1

Проживання у спірній кімнаті не
заперечує і сам відповідач, що
вбачається з його заперечень на
позовну заяву та тексту апеляційної
скарги.

Відповідно до змісту ст. 58 ЖК
УРСР єдиною підставою для вселення у
житлове приміщення є ордер, який
видається на підставі рішення про
надання жилого приміщення в будинку
державного або громадського житлового
фонду виконавчим комітетом районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів.

Відповідачем суду першої
інстанції не було надано ордеру на
зайняття спірної кімнати.

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до правомірного
висновку про самовільне заселення
відповідача у спірну кімнату.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач
зареєстрований у кімнаті 8 квартири 21
цього ж будинку, яку приватизував разом
із членам своєї сім'ї.

Частиною 1 ст. 109 ЖК УРСР
визначено, що виселення із займаного
жилого приміщення допускається з
підстав, установлених законом.
Виселення проводиться добровільно або
в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР
осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Отже, відповідач підлягає
виселенню з НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1, як
особа, що самовільно зайняла житлове
приміщення.

Доводи апелянта про те, що право
на зайняття спірного жилого приміщення
йому було надано керівництвом ХК
«Київміськбуд», як поліпшення житлових
умов, не знайшли свого підтвердження у
судовому засіданні, оскільки належних
та допустимих доказів у підтвердження
цих обставин відповідачем суду надано
не було.

Заява відповідача від 30
листопада 2006р. на ім'я віце-президента
АТХК «Київміськбуд» з проханням надати
кімнату № 14 у порядку поліпшення
житлових умов, не є належним
документом, на підставі якого
відповідач мав право зайняти спірну
кімнату, так як це не передбачено
нормами житлового законодавства.

Крім того, з копії даної заяви
вбачається, що вона погоджена не була і
відповідне рішення прийнято не було.

Твердження апелянта про те, що
будинок АДРЕСА_1 є безхазяйним майном,
так як не зареєстрований у Київському
БТІ, як комунальна власність, а позивач
не має правових підстав для звернення
до суду з таким позовом, колегія суддів
вважає безпідставним, так як з наданих
суду першої інстанції документів
вбачається, що

- 3 -

даний будинок переданий на баланс
позивача.

Судом першої інстанції повно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права, тому колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити, рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 листопада 2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованогос
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: