Справа № 748/1193/13-ц Провадження №
22-ц/795/52/2014 Головуючий у I інстанції
-Криворученко Д. П. Доповідач -
Шитченко Н. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

оловуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бойко О.В., Висоцької Н.В.,

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю представника ПАТ
"Акцент-Банк" Рожка С.М.,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2
та публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на рішення
Чернігівського районного суду від 14
листопада 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного
суду від 14 листопада 2013 року позовні
вимоги ПАТ «Акцент-Банк» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором № ABZ1AE000065850 від 03
квітня 2008 року в розмірі 2551,05 доларів
США, що еквівалентно 20382,88 грн., та 250 грн.
штрафу. Вирішено питання судових
витрат. В задоволенні позовних вимог
банку до ОСОБА_3 про стягнення в
солідарному порядку заборгованості
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповноту встановлення
обставин, які мають значення для
справи, просить рішення суду першої
інстанції в частині задоволених вимог
скасувати і прийняти нове об'єктивне
рішення. В іншій частині рішення суду
залишити без мін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції не
вірно встановлена основна сума (тіло)
кредиту, оскільки в матеріалах справи
наявні різні розрахунки
заборгованості за кредитним договором.

Апелянт зазначає, що предмет застави за
договором - автомобіль, був
реалізований в рахунок погашення
заборгованості за значно заниженою
ціною, чого не було враховано судом при
розгляді справи.

Стверджує, що кредитодавець, при
наявній події дефолту в 2011 році, не
вживав жодних заходів щодо
врегулювання спору в позасудовому
порядку, а отже наявні підстави для
застосування при вирішення даної
справи положень ст. 616 ЦК України.

В своїй апеляційній скарзі представник
ПАТ «Акцент-Банк», посилаючись на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального права,
просить змінити рішення районного суду
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення
в солідарному порядку заборгованості
за кредитним договором і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов в цій
частині.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції при
вирішення питання щодо призначення
судово-почеркознавчої експертизи
порушені вимоги Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, в зв'язку з чим
висновок експерта, прийнятий судом як
обґрунтований та належний доказ у
справі, викликає сумнів в його
правильності та законності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційні
скарги підлягають відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне
по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ПАТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що позичальником ОСОБА_2
були порушені умови
кредитно-заставного договору щодо
погашення тіла кредиту та відсотків за
його користування, внаслідок чого
утворилась заборгованість в сумі 2551,05
доларів США, яку слід стягнути на
користь банку. Враховуючи, що вимога
про стягнення фіксованої частини
штрафу в доларах США відповідно до
положень п. 14.9 укладеного договору є
неправомірною, cуд стягненув фіксовану
частину штрафу в розмірі 250 грн.

Відмовляючи в задоволенні вимог в
частині стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_3 кредитної
заборгованості, суд першої інстанції
взяв до уваги висновок
судово-почеркознавчої експертизи,
відповідно до якого підпис від імені
ОСОБА_3 в договорі поруки виконаний
іншою особою, і прийшов до висновку про
те, що у останньої обов'язків щодо його
виконання не виникло.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду,
оскільки він відповідає зібраним у
справі доказам, яким судом дана належна
оцінка, та правильно визначена
юридична природа правовідносин, що
виникли між сторонами, зважаючи на
таке.

Судом по справі встановлено, що
відповідно до укладеного 03 квітня 2008
року між ПАТ «Акцент-Банк» та
відповідачем ОСОБА_2
кредитно-заставного договору
позичальник отримав кредит у сумі 8086,08
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 12,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим строком
повернення 02 квітня 2013 року (а.с. 11-17).

Забезпеченням виконання позичальником
зобов'язань по договору була застава,
предметом якої визначено автомобіль
марки «Opel Vectra», що належав на праві
власності ОСОБА_2 На день підписання
договору вартість предмету застави
становила 59085 грн.

Також в забезпечення виконання
зобов'язання за вказаним
кредитно-заставним договором 03 квітня
2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3
укладено договір поруки (а.с. 19).

З боку позивача умови
кредитно-заставного договору були
виконані в повному обсязі і надано
позичальнику кредитні кошти.
Відповідачем ОСОБА_2 умови укладеного
договору щодо своєчасного погашення
кредиту та відсотків не виконувались, у
зв'язку з чим станом на 21 березня 2013
року утворилась заборгованість в сумі
2582,34 доларів США (а.с. 4-6).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Сума заборгованості по кредиту,
несплачених по ньому відсотках, тощо
підтверджується наданим банком суду
розрахунком заборгованості за
кредитним договором, який відповідачем
в ході розгляду справи спростований не
був (а.с. 34-38).

Не беруться до уваги доводи
апеляційної скарги щодо неповного
з'ясування судом часу виникнення суми
заборгованості, а також тіла кредиту на
час настання дефолту в 2008 році,
оскільки вони не спростовують наданий
банком розрахунок суми заборгованості,
до якої включено в тому числі і ті
кошти, що позивач отримав за продаж
належного відповідачу ОСОБА_2
заставленого автомобіля.

Доводи апелянта відносно
неправильного розрахунку суми
заборгованості являються довільним
тлумаченням правових норм, що
регулюють спірні відносини. ОСОБА_2 не
навів належних обґрунтувань на
спростування наданих позивачем
доказів існування і розміру суми
заборгованості, що правильність якої
перевірялась як в ході розгляду судом
першої інстанції, так і апеляційним
судом. Відповідачем не надано належних
доказів, виходячи з яким можливо було б
зробити висновок про неповне або
неправильне зарахуванням позивачем
коштів на погашення заборгованості за
кредитним договором. Процес реалізації
транспортного засобу, в тому числі і
суму продажу заставленого автомобіля
ОСОБА_2 в будь-який спосіб не оспорював.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно визначив
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог ПАТ „
Акцент-Банк " в межах заявлених щодо
суми заборгованості вимог, оскільки
позичальником умови кредитного
договору виконувались неналежно, що
зумовило звернення банку до суду з
вимогою про стягнення з боржника суми
заборгованості за кредитом.

Не можуть бути взяті до уваги доводи
апеляційної скарги ПАТ «Акцент-Банк»
щодо невідповідності висновку
судово-почеркознавчої експертизи
вимогам Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, враховуючи
наступне.

Відповідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи від 05
вересня 2013 року, призначеної судом за
клопотанням відповідачів, підпис від
імені ОСОБА_3 В договору поруки №
ABZ1AE000065850 від 03 квітня 2008 року в графі
«19.2 Поручитель:» виконаний не ОСОБА_3, а
іншою особою (а.с. 84-88).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що експертний висновок являється
належним доказом на підтвердження
висловлених відповідачами заперечень
проти позову, оскільки складений
відповідною посадовою особою, що
попереджена судом про кримінальну
відповідальність, за дачу завідомо
неправдивого висновку, в межах її
компетенції і стосується предмету
доказування.

Посилання апелянта на призначення
повторної судово-почеркознавчої
експертизи у зв'язку з проведенням
первісної з порушенням відповідної
методики, не беруться до уваги,
оскільки сприяння всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи шляхом
вчинення відповідних процесуальних
дій відноситься до обов'язку суду, який
не має права давати до постановлення
рішення наперед оцінку тим чи іншим
наданим стороною доказам. Разом з тим,
ці інші належі та допустимі докази, в
тому числі і експертний висновок, який
спростовував би заперечення
відповідача щодо підписання договору
поруки, в матеріалах справи відсутні.
Твердження апелянта про наявність в
договорі поруки всіх необхідних
реквізитів, в тому числі і підпису
ОСОБА_3, та узгодження цього договору з
іншими матеріалами справи апеляційний
суд вважає припущеннями, на яких не
може ґрунтуватись судове рішення, якщо
їх заперечує інша сторона.

Таким чином, суд першої інстанції
правомірно прийняв висновок експерта
як обґрунтований та належний доказ у
справі, врахувавши те, що позивачем не
доведено будь-якими належними та
допустимими доказами твердження про
сумнівність у правильності та
законності експертного заключення.

Таким чином, сукупність обставин
справи приводить апеляційний суд до
переконання, що судом першої інстанції
правильно встановлені правовідносини
між сторонами і їм надана вірна
юридична оцінка. Оскаржуване рішення
ґрунтується на повно та всебічно
досліджених доказах, оцінка яких
проведена у відповідності до положень
ст.ст. 57-66 ЦПК України і доводи
апеляційних скарг їх не спростовують
та не містять передбачених законом
підстав для скасування вірного по суті
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
- відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
від 14 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: