Старобешівський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

245/173/14

17 лютого 2014 року
смт.
Старобешеве

Старобешівський районний суд
Донецької області у складі:
головуючого - судді Дмитрієва О.Ф., при
секретарі Вжещ Ю.О., заявника ОСОБА_1,
представника заявника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Старобешеве цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Головне
управління міграційної служби України
в Донецькій області, про встановлення
факту постійного проживання на
території України,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Старобешівського районного суду
Донецької області з зазначеною заявою
про встановлення факту постійного
проживання на території України, в якій
зазначила, що в грудні 2012 року в м.
Донецьку в неї був викрадений паспорт
та трудова книжка. З метою встановлення
факту належності до громадянства
України та отримання нового паспорту
вона неодноразово зверталась до
органів державної міграційної служби
України в Донецькій області. Однак, у
встановленні такого факту та у видачі
паспорту їй було відмовлено. Просить
встановити факт її постійного
проживання на території України у м.
Комсомольське Старобешівського району
Донецької області станом на 24.08.1991 р.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник - ОСОБА_2 свої вимоги
підтримали з підстав викладених у
заяві, просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої
особи - Головного управління
міграційної служби України в Донецькій
області в судове засідання не з'явився,
про дату та час розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши заявницю та її
представника, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, наявні в
ній докази, вважає, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.
Моспино Старобешівського району
Донецької області (а. с. 10).

В період з 03 вересня 1968 року по 25
червня 1978 року ОСОБА_1 навчалась у
Комсомольській середній школі №1
Старобешівського району Донецької
області (а. с. 9).

27.11.1979 р. ОСОБА_1 була
документована паспортом НОМЕР_1
Старобешівським РВМВС на прізвище
«ОСОБА_1» у зв'язку зі зміною прізвища, а
також 07.03.1983 р. документована паспортом
НОМЕР_2 на прізвище «ОСОБА_1» у зв'язку з
втратою (а. с. 16).

Згідно довідки Ф№1 Московського
РВ Харківського МВ УМВС України у
Харківській області ОСОБА_1 була
документована паспортом радянського
зразка НОМЕР_3 на території міста
Харкова, який в неї був викрадений в м.
Донецьку в грудні 2012 року (а. с. 6).

В період з 01.09.1984 р. по 14.11.1988 р.
ОСОБА_1 навчалась в Харківському
юридичному інституті (а. с. 14).

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен
окремо пояснили, що до 1990 року ОСОБА_1
проживала в м. Харкові, де навчалась в
інституті. В 1990 році ОСОБА_1 переїхала в
м. Комсомольське Старобешівського
району Донецької області та з цього
часу постійно та безперервно проживає
в м. Комсомольське.

Суд не має підстав ставити під
сумнів пояснення свідків, так як вони
повністю узгоджуються з наведеними
вище доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2
Закону України «Про громадянство
України» визначено, що усі громадяни
колишнього СРСР, які на момент
проголошення незалежності України (24
серпня 1991 року) постійно проживали на
території України є громадянами
України. Особи, зазначені у пункті 1
частини першої цієї статті, є
громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Для встановлення належності до
громадянства України відповідно до
пункту 1 частини першої статті 3 Закону
України «Про громадянство», особа, яка
станом на 24 серпня 1991 року постійно
проживала на території України і
перебувала у громадянстві колишнього
СРСР, але не має у паспорті громадянина
колишнього СРСР відмітки про прописку,
що підтверджує факт її постійного
проживання на території України на
зазначену дату, подає: а) заяву про
встановлення належності до
громадянства України; б) копію паспорта
громадянина колишнього СРСР (у разі
відсутності паспорта громадянина
колишнього СРСР подається довідка
органу внутрішніх справ про те, що
станом на 24 серпня 1991 року особа
перебувала у громадянстві колишнього
СРСР); в) рішення суду, яким
підтверджується факт постійного
проживання особи на території України
станом на 24 серпня 1991 року.

З матеріалів справи та особистих
пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона
дійсно зверталась до органів державної
міграційної служби України з метою
отримання паспорту громадянина
України (а. с. 7, 8). Однак, через втрату
паспорту громадянина колишнього СРСР
та відсутність документів, які б
свідчили про факт проживання на
території України станом на 24 серпня 1991
року ОСОБА_1 позбавлена можливості
підтвердити такий факт в позасудовому
порядку.

У пункті 44 Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженого Указом
Президента України від 27 березня 2001
року №215, встановлено, що у разі
відсутності документів, що
підтверджують факт постійного
проживання особи до 24 серпня 1991 року на
території, яка стала територією
України, для оформлення набуття
громадянства України подається
відповідне рішення суду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» № 5
від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо:
згідно з законом такі факти породжують
юридичні наслідки, тобто від них
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян; чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення; заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення; встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Наведений у ст. 234 ЦПК перелік
фактів, які встановлюються судом, не є
вичерпним. За наявності зазначених
умов суд може встановлювати й інші
факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного
проживання на території України
необхідно ОСОБА_1 для отримання
паспорту громадянина України.

Факт постійного безперервного
проживання ОСОБА_1 на території України
підтверджується її особистими
поясненнями, поясненнями допитаних в
судовому засіданні свідків та наявними
у матеріалах справи доказами.

Таким чином, в судовому засіданні
достовірно підтверджений факт
постійного безперервного проживання
ОСОБА_1, на території України, а тому суд
вважає, що заява обґрунтована та є всі
підстави для її задоволення.

За таких обставин суд встановлює
факт постійного безперервного
проживання ОСОБА_1 території України у
м. Комсомольське Старобешівського
району Донецької області станом на
24.08.1991 року.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 234, 235, 256, 259
Цивільного процесуального Кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення
факту постійного проживання на
території України - задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1 на території України
у м. Комсомольське Старобешівського
району Донецької області станом на
24.08.1991 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Старобешівський районний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя

17.02.2014