Справа № 265/7329/13-ц
Провадження № 2/265/113/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Сагіровій Ю.В.,
Мальській Г.Ю.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про вселення,

треті особи: ОСОБА_7,

Служба по справам дітей
Органу Опіки та піклування

Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 яка
діє особисто та в інтересах
малолітньої ОСОБА_8 про вселення. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на ті
обставини, що він постійно проживав та
був зареєстрований в АДРЕСА_1. В
зазначеній квартирі разом з ним
зареєстровані відповідачі ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 з малолітньою донькою ОСОБА_8 З
2009 року по травень 2013 року відповідачі
в квартирі не проживали, і взагалі в
кватиру не приходили. 15 травня 2013 року
він поїхав на заробітки, а коли
повернувся через тиждень, 22 травня 2013
року, в квартирі було замінено вхідні
двері разом з замком та встановлено
металеві решітки на лоджії, у зв'язку з
чим він вимушений був проникнути в
квартиру через вікно. Відповідачка
ОСОБА_6 вигнала його з квартири, ключі
від вхідної двері відмовилася надати, у
зв'язку з чим з 22 травня 2013 року йому
взагалі нема де жити і він вимушений
ночувати у знайомих. Оскільки квартира
АДРЕСА_1 є його єдиним місцем
проживання, позивач просить суд
усунути перешкоди в користуванні
квартирою та вселити його, ОСОБА_4, в
зазначену квартиру.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав позовні вимоги та пояснив, що
після пожежі в 2009 році його бувша
дружина ОСОБА_5 з донькою ОСОБА_6
виїхали з квартири та проживали десь в
іншому місці. Йому не було де жити а
тому він продовжував жити в обгорілій
квартирі. Оскільки квартира належить
відповідачам, а він в ній лише
зареєстрований, то ремонт в цій
квартирі він не робив. 15 травня 2013 року
він поїхав на заробітки і повернувся до
дому лише 22 травня 2013 року, але в
квартиру попасти він не зміг, оскільки
відповідачі замінили вхідні двері та
замок, а на його прохання впустити його
в квартиру він отримав відмову у
зв'язку з чим він вимушений був
проникати в квартиру через вікно.
Відповідачі викликали міліцію і
тільки після втручання працівників
міліції він зміг попасти в квартиру.
Після того як працівники міліції пішли,
відповідачка ОСОБА_6 знов вигнала його
з квартири і не надала ключів від
вхідної двері. На даний час
відповідачі продовжують не пускати
його до квартири в якій він
зареєстрований, у зв'язку з чим він
вимушений проживати у знайомих. Також
в квартирі у нього залишилися його
речі які він не має можливості забрати
а тому змушений одягати речі які йому
дають чужі люди. Просить суд усунути
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселити його в зазначену
квартиру.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1
повністю підтримала позовні вимоги
позивача ОСОБА_4 та пояснила, що
позивача незаконно позбавили
можливості проживати в АДРЕСА_1,
оскільки він не втратив права
проживання в квартирі, іншого житла у
нього не має. У зв'язку з незаконними
діями відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
позивач ОСОБА_4 вимушений кожного дня
шукати собі місце щоб переночувати.
Просить суд вселити ОСОБА_4 в квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
заперечували проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 та пояснили, що
вони є власниками квартири АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_4 не є власником вказаної
квартири а є лише зареєстрованою
особою. В 2009 році саме позивач ОСОБА_4
підпалив квартиру, після чого вона
стала не придатна для проживання.
Оскільки у них не було грошей для
ремонту зазначеної квартири вони
вимушені були знімати іншу квартиру
для проживання, при цьому вони
продовжували сплачувати за комунальні
послуги в спірній квартирі. Позивач
ОСОБА_4 в спірній квартирі не проживав
постійно, навідувався час від часу а з
листопада 2012 року він взагалі в
квартирі не з'являвся. В травні 2013 року
вони вирішили зробити ремонт, та
переїхати проживати в свою квартиру,
оскільки знімати інше житло та
оплачувати комунальні послуги за свою
квартиру не було матеріальної
можливості. Оскільки все в квартирі
було погорілим, квартира не мала
придатного для проживання вигляду, то
вони завезли будівельні матеріали та
замінили вхідні двері. 22 травня 2013 року
до квартири прийшов позивач, та почав
вимагати щоб вони впустили його в
квартиру та надали йому ключі від
вхідної двері, так як він намагається
там проживати, але вони ключі не надали
та вигнали його з квартири, оскільки
позивач постійно зловживає
алкогольними напоями, приводить
друзів, які ведуть антигромадський
образ життя. Коли позивач знаходиться в
стані алкогольного сп'яніння, то він
кидається на свою доньку ОСОБА_6 з
ножем та погрожує їй фізичною
розправою. На даний час у ОСОБА_6
народилася донка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
і позивач проживаючи з ними в одній
квартирі несе загрозу не тільки для
дорослих членів родини а і для
малолітньої дитини. Враховуючи
вищенаведене, той факт, що позивач не є
власником квартири АДРЕСА_1, а також
враховуючи той факт, що позивач веде
антигромадський образ життя та не
проживав в квартирі з січня 2013 року,
відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4

Представник відповідачів ОСОБА_5,
ОСОБА_6 - ОСОБА_2 діюча на підставі
довіреності заперечує проти
задоволення позовних вимог, оскільки
вважає, що позивач не проживаючи
постійно в квартирі АДРЕСА_1 з січня 2013
року втратив право користування
квартирою, а враховуючи той факт, що
позивач постійно зловживає
алкогольними напоями, веде
антигромадський образ життя, постійно
погрожує відповідачам фізичною
розправою, він взагалі не має права на
вселення. Просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи служби по
справам дітей Органа опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради - Халайджан К.В. діюча на
підставі довіреності просить суд під
час прийняття рішення врахувати
інтереси малолітньої дитини.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явився, надав суду заяву с
проханням розглядати справу у його
відсутність, просить суд у задоволенні
позову ОСОБА_4 про вселення - відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 пояснила, що вона проживає в
АДРЕСА_2. Квартира АДРЕСА_1 знаходиться
над її квартирою, а тому їй чутно хто,
коли приходить до вказаної квартири.
Після пожежі, яку влаштував ОСОБА_4 в 2009
році, постійно в квартирі ніхто не
проживав, оскільки проживати в ній було
не можливо. Час від часу до квартири
навідувався ОСОБА_4, але постійно в
стані алкогольного сп'яніння та з
такими же друзями. Їй це відомо тому, що
в її квартирі добре чутно як вони себе
поводять, а також оскільки вся
сантехніка в квартирі ОСОБА_4 має не
придатний для користування стан, то
після відвідування квартири ОСОБА_4 її
квартиру заливає.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 пояснив, що він постійно
проживає в АДРЕСА_1 на протязі 18 років.
ОСОБА_4 бачив в будинку до літа 2013 року,
після того як в квартирі розпочався
ремонт, позивача ОСОБА_4 в будинку не
бачив.

Суд вислухав пояснення сторін, свідків,
розглянув матеріали справи надійшов
висновку що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Згідно особистого рахунку НОМЕР_1,
ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 5
квітня 1988 року як чоловік
квартиронаймача - ОСОБА_5 ( а.с.6)

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 23
червня 2011 року, яке набрало чинності 3
липня 2011 року, прийнятим за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди було
встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності на житло
ОСОБА_5. ОСОБА_6, ОСОБА_4 ( а.с. 28-30)

Ухвалою від 16 жовтня 2012 року
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя було розподілено в
рівних частках та передано у
власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 (
а.с.32-33)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарський
або адміністративній справі, що
набрало законної сили , не доказуються
при розгляді інших справ у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав № 36933954 виданого Міським
комунальним підприємством
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації» 24 грудня 2012 року,
ОСОБА_5 належить 1/6 частина квартири
АДРЕСА_1. ( а.с.25)

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав № 36934207 виданого Міським
комунальним підприємством
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації» 24 грудня 2012 року,
ОСОБА_6 належить 1/6 частина квартири
АДРЕСА_1. ( а.с.26)

Згідно ст. 64 ЖК України члени родини
наймача, які проживають спільно з ним,
користуються на рівних з наймачем
всіма правами та несуть всі обов'язки,
які витікають з договору найму жилого
приміщення. До членів родини наймача
відносяться один з подружжя наймача, їх
діти та батьки. Членами родини наймача
можуть бути визнані і інші особи, якщо
вони постійно проживають спільно з
наймачем та ведуть з ним спільне
господарство.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
виданого 4 січня 2010 року
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано 4 січня
2010 року, про що було зроблено
відповідний актовий запис № 1 ( а.с.30)

Відповідно до вимог ст. 65 ЖК України,
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків а також інших
осіб.

Як було встановлено в судовому
засіданні позивач ОСОБА_4 вселився та
був зареєстрований в АДРЕСА_1 на
законних підставах, як член родини
наймача.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно акту ККП «КК»Східна» від 2
листопада 2013 року, ОСОБА_4 не проживає в
АДРЕСА_1 з січня 2013 року, до квартири
лише навідувався, особистих речей в
квартирі не має. ( а.с.31)

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
житлового приміщення або обмежений в
праві користування жилим приміщенням
інакше як на підставі та в порядку
передбаченим законом.

Як було встановлено в судовому
засіданні відповідачі ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 замінили вхідні двері та
замок, при цьому не поставив до відома
позивача ОСОБА_4, і не надавши йому
ключі від вхідної двері, тим самим
самовільно позбавив його права
користування квартирою. Також в
судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження твердження
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 що
позивач ОСОБА_4 втратив право
користування квартирою не проживаючи
в цій квартирі більш ніж пів року,
оскільки правові підстави для
визнання особи такою що втратила право
користування квартирою яка є спільною
власністю відповідачів регулюються
Цивільним Кодексом України.

Враховуючи вищенаведене, а також той
факт, що позивач ОСОБА_4 незаконно був
позбавлений права на користування
квартирою АДРЕСА_1, суд приходить до
висновку що позовні вимоги ОСОБА_4 щодо
вселення підлягають задоволенню.

Також однією з позовних вимог ОСОБА_4 є
стягнення з відповідачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 судових витрат по справі, а
саме витрати на надання юридичної
допомоги в сумі 1000,00 гривень, та витрати
по сплаті судового збору в розмірі 114,70
гривень.

Відповідно до вимог ст. 69 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи належать:
витрати на правову допомогу; ………..

Як вбачається з матеріалів справи
правова допомога надавалася позивачу
ОСОБА_4, - адвокатом, ОСОБА_1, що
підтверджується договором про надання
правової допомоги від 15 серпня 2013 року
та свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю. ( а.с.14-16).

Послуги про надання правової допомоги
оплачені позивачем в сумі 1000 гривень,
що підтверджується довідкою адвоката
ОСОБА_1 ( а.с.7)

До судових витрат відповідно до ст.. 79,84
ЦПК України відносяться витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, а тому позовні вимоги ОСОБА_4,
щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_5
та ОСОБА_6 коштів за оплату правової
допомоги в розмірі 1000 гривень
підлягають задоволенню

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з іншої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 підлягають стягненню на
користь позивача ОСОБА_4 витрати по
сплаті судового збору в сумі 114,70
гривень, сплачені ним при подачі
позовної заяви до суду, що
підтверджується квитанцією.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 64, 65 Житлового Кодексу
Української РСР , ст.. 405 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про вселення, треті особи:
ОСОБА_7, Служба по справам дітей Органу
Опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради - задовольнити.

Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої в АДРЕСА_1,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої в
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючого в АДРЕСА_1 в
рахунок відшкодування витрат по оплаті
юридичної допомоги суму 1000 гривень,
судовий збір в розмірі 114,70 гривень, а
всього 1114 ( тисяча сто чотирнадцять)
гривень 70 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя ____________________________ Шиян В.В.