Справа № 2/303/236/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі:
головуючого - судді
Морозової Н. Л.

при
секретарі Ільчак Р. М.

за участю:
позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з
позов про усунення своєї рідної сестри
ОСОБА_3 від права на спадкування після
смерті їх матері ОСОБА_4. Позов мотивує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76-ти років
померла їх мати ОСОБА_4, заповіту не
залишила. Після смерті матері,
відкрилася спадщина у виді: квартири
АДРЕСА_1 Вони з сестрою (відповідачкою)
є спадкоємцями першої черги в порядку
спадкування за законом, після смерті
матері. Їх мати ОСОБА_4 з 1984 року
проживала разом з ним у квартири
АДРЕСА_1. У 1998 року в зв'язку з скрутним
матеріальним становищем, він змушений
був виїхати на заробітки до Великої
Британії де працював до квітня 2013 року.
Працюючи в іншій країні, кожного місяця
переказував грошові кошти на утримання
матері, яка останні роки життя важко
хворіла, пересувалася за допомогою
ходуль тільки по квартирі. Його сестра
ОСОБА_3, яка проживала неподалік
квартири матері, маючи можливість
допомагати матері по господарству,
доглядати за нею, піклуватися про її
стан здоров'я, тобто забезпечити матір
всім необхідним і достатнім для
нормального життя, систематично
отримуючи від нього грошові перекази
на утримання матері, використовувала
гроші для власних потреб - вживала
алкоголь та вела аморальний спосіб
життя. У зв'язку з таким, їх мати була
позбавлена можливості отримання
піклування від відповідачки. Приїхавши
додому, від сусідів дізнався, що перед
смертю, мати не виходила з квартири, а
його сестра - відповідач не
навідувалася до неї тривалий час, тому
сусіди змушені були своїми силами, по
мірі можливості піклуватися про його
матір. Вважає, що таке ставлення
відповідачки до їх матері, не дає їй
морального права на спадкування, тому
просить усунути її від права на
спадкування.

Позивач та його представник
позов підтримали повністю, просили
його задоволити з підстав наведених у
позові. Відповідач в судове засідання
не з'явилася, повторно, про причину
неявки суд не повідомила, заперечення
на позов не подала, заяви про розгляд
справи у її відсутності
також.Повідомлялася через ЗМІ.

Зі згоди позивача суд, знаходить
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача, згідно вимог
ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі
наявних у справі даних та доказів з
постановленням заочного рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що вона багато років є
сусідкою ОСОБА_4, яка була матір'ю
позивача та відповідачки. Син померлої
ОСОБА_1, проживав разом з матір'ю, однак
кілька років тому поїхав на заробітки
за кордон. ОСОБА_6 прожила в квартирі
одна, інколи до неї приходила її донька
- ОСОБА_3, яка проживала окремо. Бабуся
була хворою людиною, у неї дуже боліли
ноги, вона не могла самостійно
пересуватися за межами квартири, а в
квартирі пересувалася за допомогою
стільчика-ходулі. Донька - ОСОБА_3,
періодично навідувалася до матері,
здебільшого у нетверезому стані,
влаштовувала сварки. Свідком одної
такої свари стала і вона, коли чула в
квартирі крики ОСОБА_3, що вона «заріже»
матір. Їй також відомо, що син ОСОБА_6 -
ОСОБА_1 висилав гроші для матері, які
отримувала його сестра - ОСОБА_3, однак
бабуся, неодноразово у розмові з нею -
ОСОБА_5 жалілася, що донька не
піклується про неї, свариться з нею, а
гроші які їй посилає син, використовує
на власні потреби. Також свідок
показала, що ОСОБА_3, донька бабусі
жінка здорова, працездатна, однак веде
аморальний спосіб життя.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є
подругою дитинства ОСОБА_1, багато
років знає його, його сестру ОСОБА_3 та
їх матір ОСОБА_6. Йосип завжди
піклувався про матір, однак після його
від'їзду на заробітки за кордон,
піклування про хвору, пристарілу матір
повинно було лягти на плечі ОСОБА_3,
брат допомагав матеріально. Як вона
знає, кожний місяць здійснював переказ
грошей для матері, які отримувала його
сестра ОСОБА_3, про що вона сама всім
розповідала. Однак, ОСОБА_3 гроші, які
присилав брат витрачала на власні
потреби та алкоголь для себе, вела
аморальний спосіб життя. Навіть
відмовилася від допомоги для матері
від «Червоного хреста», тому сусідка -
медсестра ходила до бабусі їй робити
уколи. Бабуся мала дуже хворі ноги, не
могла сама вільно пересуватися за
межами квартири. Одного разу, їй
зателефонували сусіди та попросили
знайти ОСОБА_3, бо бабуся закрита у
квартирі, не має продуктів харчування і
зайти до неї нема можливості. ОСОБА_8,
якого добре знає її чоловік,
повідомляв, що ОСОБА_8 забрала в нього
гроші і пішла гуляти та випивати. При
зустрічі з бабусею, остання плакала та
скаржилася на доньку, яка її не
доглядає, а коли вип'є, то свариться з
нею та погрожує їй вбивством. Як їй
відомо, останні дні життя, ОСОБА_6
перебувала у квартирі одна, донька
ОСОБА_8 до не навідувалася, а коли
прийшла, бабуся вже була при смерті.

Свідок ОСОБА_9, пояснив, що він був
чоловіком ОСОБА_8 - сестри позивача, яка
вела аморальний спосіб життя,
зловживала алкоголем. Коли жив з нею,
сам неодноразово захищав ОСОБА_6 від
нападів п'яної ОСОБА_8. Позивач, брат
його бувшої дружини є хорошою людиною,
він завжди піклувався про матір, однак
був змушений виїхати на заробітки, про
матір не забував, висилав грошу, які
отримувала ОСОБА_8. Бабуся мала дуже
хворі ноги, і пересувалася тільки по
квартирі, тому потребувала допомоги
доньки, яка мала змогу доглядати за нею
та піклуватися про неї за гроші, які
висилав їй брат для потреб матері.

З врахуванням пояснень позивача
та його представника, покази свідків,
перевіривши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
у віці 76-ти років померла ОСОБА_4,
заповіту не залишила. Після смерті
ОСОБА_10, відкрилася спадщина у виді:
квартири АДРЕСА_1. Позивач та
відповідач у справі є спадкоємцями
першої черги в порядку спадкування за
законом. ОСОБА_4 з 1984 року проживала
разом з сином ОСОБА_1 у квартирі
АДРЕСА_1. У 1998 року в зв'язку з скрутним
матеріальним становищем, він змушений
був виїхати на заробітки до Великої
Британії де працював до квітня 2013 року.

Зі слів позивача та свідків,
ОСОБА_1 працюючи в іншій країні, кожного
місяця переказував сестрі ОСОБА_8
грошові кошти на утримання матері, яка
останні роки життя важко хворіла,
пересувалася за допомогою ходуль
тільки по квартирі. Його сестра ОСОБА_3,
яка проживала неподалік квартири
матері, маючи можливість допомагати
матері по господарству, доглядати за
нею, піклуватися про її стан здоров'я,
тобто забезпечити матір всім
необхідним і достатнім для нормального
життя, систематично отримуючи від
нього грошові перекази на утримання
матері, використовувала гроші для
власних потреб - вживала алкоголь та
вела аморальний спосіб життя, що
підтвердили свідки в судовому
засіданні.

У зв'язку з таким, мати позивача
була позбавлена можливості отримання
піклування від відповідачки. Зі слів
позивача, приїхавши додому, від сусідів
дізнався, що перед смертю, мати не
виходила з квартири, а його сестра -
відповідач не навідувалася до неї
тривалий час, тому сусіди змушені були
своїми силами, по мірі можливості
піклуватися про його матір. Вважає, що
таке ставлення відповідачки до їх
матері, не дає їй морального права на
спадкування, тому просить усунути її
від права на спадкування.

Пленум Верховного Суду України у п. 6
постанови "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30 травня
2008 року N 7 роз'яснив, що при
встановленні судом факту ухилення
особи від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця слід
враховувати поведінку особи і
розуміння нею свого обов'язку щодо
надання допомоги, її необхідність для
існування спадкодавця, наявність
можливостей для цього та свідоме
невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми
закону, суд при вирішенні такої справи
повинен установити і факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, і факт перебування
спадкодавця в безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв'язку з чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в її умисних діях чи
бездіяльності, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких справ
суду належить з'ясовувати, чи
потребував спадкодавець допомоги від
спадкоємця за умови отримання її від
інших осіб і чи мав спадкоємець
матеріальну й фізичну змогу надавати
таку допомогу.

Таким чином, представником
позивача в судовому засіданні повністю
доведено і обгрунтовано підстави вимог
позову які визнані відповідачем.

У процесі розгляду справи, судом
з'ясовано, що спадкодавець - ОСОБА_4, за
життя потребувала допомоги від
спадкоємця - доньки ОСОБА_3 навіть за
умови отримання її від сина ОСОБА_1,
який перебуваючи на заробітках за
кордоном систематично висилав грошові
кошти для сестри ОСОБА_3, яка мала їх
використовувати на потреби матері.
Відповідач - ОСОБА_3, як спадкоємець
мала і матеріальну (гроші висилав брат)
й фізичну (ОСОБА_3 була здоровою, жінкою)
змогу надавати таку допомогу, однак
свідомо ухилялася від надання такої
матері. Зловживаючи алкоголем та
ведучи аморальний спосіб життя, донька
ОСОБА_3 самоусунулась від виконання
обов'язків дитини щодо допомоги
пристарілій хворій матері, навіть за
рахунок (грошові кошти) брата ОСОБА_1.

Суд констатує про доведеність
фактів щодо безпорадного стану
спадкодавця - ОСОБА_4, її потреби в
отриманні допомоги від доньки ОСОБА_3
(яка проживала поряд з будинком матері)
за умови надання сином - ОСОБА_1 (який
перебував на заробітках за кордоном)
матеріальної допомоги та ухилення
відповідача - ОСОБА_3 від надання
допомоги матері, а тому одночасне
настання цих обставин і доведеності
зазначених фактів у їх сукупності,
свідчить про наявність підстав,
передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК Украни для
усунення спадкоємця ОСОБА_3 від права
на спадщину.

На підставі вищенаведеного,
керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, ч.4 ст. 169, 208, 209,
212-218, ЦПК України, Постановою № 7
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року, ч5 ст.1224 ЦК України, суд
заочно-

р і ш и в :

Позов задоволити.

Усунути ОСОБА_3, зареєстровану в
АДРЕСА_2 від права на спадкування після
смерті матері ОСОБА_4

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Морозова Н. Л.