Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1030/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кочева І.В.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 09 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_5, ВДВС Василівського
РУЮ Запорізької області про зміну
розміру та порядку стягнення
аліментів, стягнення заборгованості по
сплаті аліментів та пені за
прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИЛА :

В червні 2013 року ОСОБА_3звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області про зміну розміру
та порядку стягнення аліментів,
стягнення заборгованості по сплаті
аліментів та пені за прострочення
сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що на
підставі рішення Василівського
районного суду Запорізької області від
08.12.2004 року з відповідача на її користь
стягнуто аліменти на утримання двох
доньок в твердій грошовій сумі - 300 грн.
щомісячно, починаючи з 08.11. 2004 року до
повноліття дітей. Цим же рішенням суду
було стягнуто на користь з відповідача
і кошти на її утримання до досягнення
донькою ОСОБА_7 трирічного віку. Однак
станом на день звернення до суду
відповідач має заборгованість по
сплаті аліментів в сумі 15300 грн.,
оскільки сплачував аліменти по 150 грн. в
місяць. На неодноразові звернення до
ВДВС вона отримувала відповіді про
відсутність у відповідача майна та
доходів, на які можливо звернути
стягнення, а тому ВДВС не виконало в
примусовому порядку рішення суду про
стягнення аліментів. Діти проживають з
нею та перебувають на її утриманні.

Також, зазначила, що матеріальний стан
відповідача після винесення судового
рішення покращився, оскільки він є
працездатним, працює та отримує
регулярний заробіток, тому може
надавати допомогу на утримання дітей. А
її матеріальний стан навпаки
погіршився, оскільки вона отримує
доходи, які у співвідношенні до
кількості членів сім'ї, становлять
суму, що значно менша прожиткового
мінімуму доходів громадян та не
забезпечує мінімального прожиткового
мінімуму на дітей, встановленого
законодавством в розмірі 972 грн.

Крім того, зазначала, що довідку
державного виконавця про розмір
заборгованості по аліментам не може
надати, оскільки їй було відмовлено в
цьому з тих підстав, що в приміщенні
ВДВС відбулося затоплення та виконавче
провадження було зіпсоване.

Враховуючи викладене просила суд
змінити розмір та порядок стягнення
аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 за
рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 08.12.2004 року та
стягувати на її користь з ОСОБА_4
аліменти на утримання дітей: доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з дня набрання законної сили
рішення суду; відкликати з ВДВС
Василівського РУЮ виконавчий лист
№2-2786/2004 про стягнення аліментів та
коштів на утримання; стягнути з
відповідача на її користь неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
у розмірі 158 355 грн. за період з 01 жовтня
2005 року по 06 червня 2013 року; стягнути з
відповідача на користь позивачки
заборгованість по сплаті аліментів у
розмірі 15 300 грн.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 09 січня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, про
задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів
справи позивач ОСОБА_3 постійно
проживає та зареєстрована зі своїми
дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1

Батьком дітей є відповідач у
справі, що підтверджено свідоцтвами
про одруження та розірвання шлюбу
позивачки і відповідача ,копіями
свідоцтв про народження дітей (а.с.
7,9-10,11).

Відповідно до рішення Василівського
районного суду Запорізької області у
справі № 2-2786/2004 від 08 грудня 2004 року з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуті
аліменти на утримання обох доньок в
твердій грошовій сумі - 300 грн.
щомісячно до повноліття дітей, та
стягнуто кошти на утримання ОСОБА_3 в
сумі по 150 грн. щомісячно досягнення
донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
трирічного віку (а.с.8). Вказане судове
рішення набрало законної сили 17
березня 2005 року, відповідно до ухвали
апеляційного суду Запорізької
області, якою рішення суду першої
інстанції було залишено без змін .

Згідно до вимог ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду,
може бути згодом збільшено за рішенням
суду за позовом одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або
сімейного стану платника чи одержувача
аліментів.

Районний суд розглянувши справу вірно
дійшов висновку , що з наданих суду
доказів встановлено, що після
винесення рішення про стягнення
аліментів та коштів на утримання з
відповідача на користь позивачки
сімейний стан її не змінився, належних
доказів про погіршення її
матеріального стану суду не надано.
Навпаки , сімейний стан відповідача
змінився, оскільки він уклав повторний
шлюб та у нього народився син
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_6. Матеріальне
становище відповідача погіршилося,
оскільки кількість його утриманців
збільшилася на двох осіб та він повинен
за судовим рішенням сплачувати
половину своїх доходів на їх утримання.
По справі відсутні докази того, що
відповідач працевлаштований та має
заробіток. Внаслідок переліченого суд
першої інстанції обґрунтовано
визначив ,що підстав для зміни розміру
та порядку стягнення аліментів, суд не
вбачає.

Ст.194 СК України врегульовано стягнення
аліментів за минулий час та
заборгованості аліментами.

З урахуванням того ,що на час розгляду
справи виконавче провадження у ВДВС
Василівського РУЮ відсутнє, не має
довідки державного виконавця про
розмір заборгованості, яка могла б бути
єдиним належним та допустимим
доказом за цим видом позовних вимог у
відповідності до ст.195 СК України, суд
правомірно відмовив у стягненні
заборгованості по аліментам та
стягненні неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,
відповідно до положень ст.196 СК України,
оскільки недоведено наявності такої
заборгованості з вини відповідача.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 09 січня 2014 року
у цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: