Справа № 473/5121/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: судді - Старжинської
О.Є., при секретарі судового засідання -
Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку
достатнього для подачі заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2
(далі-відповідач) про визначення
додаткового строку достатнього для
подачі заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері - ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що вона та відповідач є
спадкоємцями першої черги за законом,
але у встановлений законом строк вона в
державну нотаріальну контору з заявою
про прийняття спадщини не зверталася,
причиною пропуску цього строку вказує
стан здоров'я - лікування в період з
16.02.2012 року по 02.03.2012 року у медичному
закладі, а саме ЛШМД м. Миколаєва та
обманні дії відповідача, яка обіцяла
подати аналогічну заяву і від її імені
заручившись паспортом та карткою
фізичної особи - платника податків.

Посилаючись на вимоги статті 1272 ЦК
України та на те, що відповідач
прийняла спадщину шляхом подачі
заяви,але на надає письмової згоди
згідно ч.2ст.1272 ЦК України, позивач
просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача підтримали
позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, суду
пояснив, що у позивача відсутні докази
щодо наявності поважних причин для
подачі заяви про прийняття спадщини в
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини, а підтверджена лише поважна
причина цієї дії, що мала місце в
короткий строк з 16.02.2012 року по 02.03.2012
року (перебування у медичному закладі).

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати сторін -
ОСОБА_3. Сторони є спадкоємцями за
законом першої черги згідно ст.1261 ЦК
України.

Повідомленням державного нотаріуса
від 02.08.2013 року позивачу як спадкоємцю
за законом вказано про відсутність
його заяви поданої до нотаріальної
контори на протязі шести місяців з дня
смерті ОСОБА_3, а копією спадкової
справи підтверджено прийняття цієї
спадщини лише відповідачем ОСОБА_2

Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом з
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановлено статтею 1270 цього Кодексу,
він не заявив про відмову від неї.

Довідкою Миколаївського коледжу
культури і мистецтв №2 від 05.12.2013 року
підтверджено, що позивач ОСОБА_1
навчалась у цьому закладі в період з
01.10.2009 року по 17.04.2013 року, під час
навчання проживала в гуртожитку
вказаного коледжу, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим у
вказаний період була здійснена
тимчасова реєстрація її місця
проживання у зазначеному
студентському гуртожитку. Оглянутою в
судовому засіданні будинковою книгою
на будинок АДРЕСА_2 та адресними
довідками (а.с. 17, 37) встановлено, що з
25.10.1996 року по 26.09.2009 року ОСОБА_1 до
вступу до обраного навчального закладу
була зареєстрована у АДРЕСА_2 та
постійно проживала разом з матір'ю,
куди після закінчення навчального
закладу прибула для постійного
проживання, але не змогла
зареєструвати своє місце проживання.

При встановленні місця проживання
позивача ОСОБА_1 необхідного для
вирішення питання про те, чи прийняв
він спадщину, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Положення ч. 6
ст. 29 ЦК України вказують на те, що
фізична особа може мати одночасно
кілька місць проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 132 ЖК
України, «Примірного положення про
гуртожитки», затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986
року №208 таке приміщення надається
студентам для тимчасового проживання,
а саме на період навчання. Проживання в
студентському гуртожитку це особливий
вид користування житловим приміщенням.
За його мешканцем зберігається зв'язок
та всі права за місцем проживання, що
було для нього постійним до виїзду на
навчання.

Відповідно до п. 211 «Iнструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністра Юстиції України №20/5
від 03 березня 2004 року (діючої на час
спірних правовідносин) доказом
постійного проживання разом зі
спадкодавцем можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом зі
спадкодавцем; копія рішення суду, що
набрало законної сили, про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини; реєстраційний
запис у паспорті спадкоємця або в
будинковій книзі, який свідчить про те,
що спадкоємець постійно проживав разом
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, та інші документи, що
підтверджують факт постійного
проживання разом зі спадкодавцем.

Якщо постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини не підтверджено
відповідними документами, у зв'язку із
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини, спадкоємець має
право звернутися в суд із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини (п.23
ПостановиПленуму Верховного суду
України від 30.05.2008 №7 "Про судову
практику у справах про спадкування")

Наведене дає підстави вважати, що
постійним місцем проживання позивача
ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після
смерті матері є житловий будинок
АДРЕСА_2, а його вибуття із цього
житлового будинку на навчання у м.
Миколаїв було тимчасовим.

Враховуючи зазначені обставини суд
приходить до висновку про невірність
обраного позивачем та його
представником способу захисту
порушеного права, оскільки належним
способом згідно ст.16 ЦК України може
бути встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,209,212-215 ЦПК суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку
достатнього для подачі заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення.

Суддя:
О.Є.Старжинська