Справа № 314/5776/13-ц
Провадження № 2/314/175/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.01.2014 року Вільнянський
районний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Кіяшко
при секретарі Павлівській І.В.,
прокурора Кульчицької О.В.,
представника позивача Бойко Л.А.
представника третьої особи в особі
представника Вільнянської районної
державної адміністрації як органу
опіки та піклування Пазинича В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом КЗ «Матвіївська
загальноосвітня санаторна
школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР в
інтересах вихованця ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
3-я особа - служба у справах дітей
Вільнянської райдержадміністрації;
прокурор Вільнянського району про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,
КЗ «Матвіївська загальноосвітня
санаторна школа-інтернат І-ІІІ
ступенів» ЗОР звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про позбавлення її
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_3, та
стягнення з неї аліментів на його
В позові позивач вказує, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 виховується в дошкільному
відділенні в їх навчальному закладу з
12.12.2012 року на неповному державному
За період навчання ОСОБА_3 в учбовому
закладі мати жодного разу не з'явилася
до дитини не відвідала його, залишила
без піклування, матеріальної та
моральної допомоги. ОСОБА_4 свідомо
нехтує виконанням батьківських
обов'язків, не піклується про фізичний
та духовний стан свого сина.
Адміністрація намагалася встановити
місцеперебування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
та безрезультатно. Згідно довідки
Купріянівської сільської ради
Вільнянського району ОСОБА_4 була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, але
фактично там не проживає. За
результатами опитування сусідів,
ОСОБА_4, вела аморальний спосіб життя та
неодноразово залишала дитину, на
власника будинку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
який за станом здоров'я не в змозі
виховувати малолітню дитину та
звертався за допомогою до Вільнянської
служби у справах дітей з проханням про
влаштування ОСОБА_3 до школи -інтернату
В Матвіївській загальноосвітній
школі-інтернат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває з 12.12.2012 року по теперішній
час, як дитина, яка потребує
санаторного лікування, згідно висновку
ЛКК Вільнянської ЦРКЛ від 11.01.2013 року
№73, та не отримує повного державного
забезпечення, оскільки не має статусу
дитини, яка залишилася без піклування
батьків, але адміністрація
школи-інтернату не залишає дитину в
такі скрутні часи та намагається
забезпечити повне утримання, яке
дитина не отримує від рідної матері.
Позивач, КЗ «Матвіївська
загальноосвітня санаторна
школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР,
просила позбавити відповідача
батьківських прав відносно її сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї
аліменти на користь установи на
утриманні якої він буде перебувати.
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, просила суд
його задовольнити в повному обсязі на
тих підставах, що в ньому зазначені.
Прокурор в судовому засіданні позов
Третя особа, служба у справах дітей
Вільнянської райдержадміністрації, не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог позивача, та доповнив що
за останнім місцем проживання
відповідачка характеризувалась
негативно, постійно залишала свого
сина на дядька та хвору тітку, зараз
надати висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
не мають можливості, оскільки на
неодноразовий виїзд за її місцем
проживання її не було вдома, місце її
знаходження на теперішній час
невідоме, про що свідчить наданий на їх
запит лист Купріянівської сільської
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
причину неявки суду не повідомила, за
згоди інших учасників процесу,
відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК
України,суд вважає можливим розглянути
справу у її відсутності, на підставі
наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, прокурора, третьої особи,
вивчивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає повному задоволенню з таких
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.
Мати хлопчика самоусунулась від
виховання своєї дитини. Вона,
зареєстрована разом з сином за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.6). Характеризується ОСОБА_4
з негативної сторони, зловживає
алкогольними напоями, веде аморальний
спосіб життя, лишала свого
малолітнього сина на престарілого
дядька та хвору тітку. (арк. с. 38-43).
Дані обставини повністю
підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'ям дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
Згідно ч. 1, 2, 3 ст.155 СК України,
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини. Відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства.
Згідно з ст.165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.
У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
Батьки або особи, які їх заміняють,
несуть відповідальність за створення
необхідних умов для всебічного
розвитку дитини, відповідно до законів
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України
при вирішенні будь-яких питань щодо
дітей суд повинен виходити з як
найкращого забезпечення інтересів
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батьки можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
Згідно п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
Крім того, відповідно до положень абз. 7
п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і позбавлення і
поновлення батьківських прав»
одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або з
власної ініціативи вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до вимог ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
При прийнятті рішення по справі судом
також береться до уваги, що
Європейський суд з прав людини (Справа
своєму рішенні від 18.12.2008 року
наголошував, що право батьків і дітей
бути поряд один з одним становить
основоположну складову сімейного
життя і що заходи національних органів,
спрямовані перешкодити цьому, є
втручанням у права, гарантовані
статтею 8 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини.
Закон України «Про охорону дитинства»
від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає,
що кожна дитина має право на проживання
в сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.
Крім того діти та батьки не повинні
розлучатися всупереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили (ст.114 наведеного
Такі ж положення містяться у Конвенції
ООН про права дитини, де зазначено, що
дитині для повного та гармонійного
розвитку необхідно зростати в
сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9
Конвенції Держави-сторони дбають про
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їхньому бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи за судовим рішенням визначають
відповідно до застосовного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в інтересах дитини. Вирішення такого
питання може бути необхідним у тому чи
іншому випадку, коли, наприклад, батьки
жорстоко поводяться з дитиною чи не
піклуються про неї. При цьому всім
заінтересованим сторонам надається
можливість брати участь у вирішенні
такого питання та викладати свою
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в судовому засіданні знайшли своє
підтвердження факти ухилення матері
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, оскільки, як було
встановлено не проявляє до сина
материнської турботи, ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, абсолютно не цікавляться
ані здоров'ям, ані подальшою долею
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України,
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини, відповідно до ч. 1 ст.
191 СК України, аліменти присуджуються
за рішенням суду з дня пред'явлення
При визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача,
суд виходить з положень ст. 182 СК
України, згідно до яких враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружину, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків передбачених статтею 184 СК
З урахуванням всіх обставин справи та
вимог ст. ст. 150, 164, 180, 183 СК України,
враховуючи те, що дитина перебуває на
неповному державному забезпеченні, а
мати не приймає участі у його вихованні
та утриманні, суд вважає можливим
позбавити ОСОБА_4 батьківських прав
відносно її сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
визначити розмір аліментів на
утримання дитини у частці від доходу
(заробітку) відповідача у розмірі 1/4
частини від усіх видів доходів
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 28.10.2013 р.
до досягнення сином повноліття.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК
України, якщо позивач, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави .
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 58, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 215, 224-228, 367 ЦПК
України, ст.ст. 164, 165, 166 СК України, суд -
Цивільний позов задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до її
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь КЗ «Матвіївська ЗОСШ-інтернат»
Запорізької обласної ради, на утримані
якого буде знаходиться дитина,
аліменти на утримання малолітнього
сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у
розмірі 1/4 частини від всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення сином
повноліття, починаючи з 28.10.2013 року.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на
користь держави судовий збір в розмірі
Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми за один місяць відповідно до п. 1 ч.
1 ст. 367 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив. За письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

17.01.2014