Справа № 137/1936/13-ц Провадження №
22-ц/772/705/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Желіховський В. М.Категорія:
27 Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Літинського
районного суду Вінницької області від
17 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом Кредитної спілки
«Фортеця» до ОСОБА_2 до Кредитної
спілки «Фортеця» про визнання
недійсним договору кредитної лінії №321
кс від 14 травня 2008 року, -

встановила:

В жовтні 2013 року Кредитна спілка (КС)
«Фортеця» звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором кредитної лінії №321 від 14
травня 2008 року в сумі 218 656, 24 грн.

28 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду із зустрічною позовною заявою
до КС «Фортеця» про визнання недійсним
договору кредитної лінії №321 кс від 14
травня 2008 року. Позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що вказаний
договір було вчинено кредитною
спілкою без відповідного дозволу
(ліцензії), яка є обов'язковою для
такого виду діяльності, також договір
підписано кредитним інспектором
ОСОБА_7, яка не була уповноважена на
укладення договору та скріплено
печаткою відокремленим підрозділом №16
КС «Фортеця», а не печаткою юридичної
особи КС «Фортеця».

Рішенням Літинського районного суду
Вінницької області від 17 січня 2014 року
позов КС «Фортеця» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС
«Фортеця» заборгованість за договором
кредитної лінії в сумі 218656 грн. 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС
«Фортеця» витрати по сплаті судового
збору в сумі 2186 грн. 56 коп.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до КС «Фортеця» про визнання
недійсним кредитної лінії №321 кс від 14
травня 2008 року відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2- ОСОБА_3 просить рішення суду
першої інстанції скасувати в частині
задоволення позовних вимог КС
«Фортеця» до ОСОБА_2, а позовну заяву КС
«Фортеця» залишити без розгляду,
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що
позовна заява КС «Фортеця» повинна
бути залишена без розгляду, оскільки п.
7.2 договору кредитної лінії містить
третейське застереження про вирішення
спорів Постійнодіючим Третейським
судом при Всеукраїнській громадській
організації «Товариство «Фортеця» і
від відповідача до початку з'ясування
обставин у справі надійшло
заперечення проти вирішення спору у
Літинському районному суді.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку про
часткове задоволення скарги, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги КС
«Фортеця» суд першої інстанції виходив
з доведеності вимог
позивача-відповідача. Відмовляючи у
задоволенні зустрічного позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 пропущено трирічний строк
позовної давності для звернення до
суду із вказаними вимогами.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що 14 травня 2008
року між Кредитною спілкою «Фортеця» в
особі кредитного інспектора ОСОБА_7 та
членом Кредитної спілки «Фортеця»
ОСОБА_2 укладено договір кредитної
лінії №321 кс, згідно якого
кредитодавець зобов'язався надати
позичальнику кредитну лінію з лімітом
в сумі 200000 грн., в межах якого
позичальник може отримувати будь-які
суми кредиту та зобов'язується
повертати їх на умовах, що передбачені
договором строком на 12 місяців
зі сплатою 24% річних щомісячно від
загальної суми щоденного залишку
заборгованості позичальника по
кредиту в рамках кредитної лінії.

Згідно видаткових касових ордерів від
14 травня 2008 року №165, від 20 травня 2008
року №178, від 27 травня 2008 року №191, від 23
липня 2008 року №255 ОСОБА_2 отримала
транші в розмірі 80000 грн., 10000 грн., 12400
грн., 9734 грн. відповідно (а.с. 7, 9, 11,14).

Згідно прибуткових ордерів №900 від 14
травня 2008 року, від 20 травня 2008 року №846,
від 27 травня 2008 року №996, від 09 червня
2008 року №1102, від 23 липня 2008 року №1424
ОСОБА_2 сплатила кошти на погашення
кредитної заборгованості в сумі 19200
грн., 2400 грн., 2400 грн., 301 грн., 1884 грн.
(а.с.8,10, 12,13, 15).

Згідно розрахунку заборгованості по
договору кредитної лінії №321 кс від 14
травня 2008 року заборгованість ОСОБА_2
станом на 30 вересня 2013 року становить 28
656, 24 грн., з яких 111 861, 64 грн. - основна
сума заборгованості за кредитом, 106 794, 60
грн. - відсотки за користування
кредитом.

Зазначені правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України, Законом
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», Законом України
«Про кредитні спілки».

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 648 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частинами 1, 2 ст. 203 ЦК України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001
року N 2908-III кредитна спілка - це
неприбуткова організація, заснована
фізичними особами, професійними
спілками, їх об'єднаннями на
кооперативних засадах з метою
задоволення потреб її членів у
взаємному кредитуванні та наданні
фінансових послуг за рахунок
об'єднаних грошових внесків членів
кредитної спілки.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про
кредитні спілки» кредитна спілка діє
на основі статуту, що не суперечить
законодавству України. У статуті
кредитної спілки обов'язково
зазначаються: найменування кредитної
спілки та її юридична адреса; мета
створення і завдання кредитної спілки;
ознака членства у кредитній спілці;
порядок утворення та діяльності
органів управління кредитної спілки,
порядок утворення філій та відділень,
їх повноваження; права та обов'язки
членів кредитної спілки; умови і
порядок вступу до кредитної спілки,
порядок припинення членства;порядок
сплати вступних та інших внесків;
джерела надходження і порядок
використання коштів та іншого майна
кредитної спілки, в тому числі
порядок і умови надання кредитів
членам кредитної спілки, порядок
формування та використання фондів,
утворюваних спілкою; порядок звітності
та здійснення контролю за
діяльністю органів управління
кредитної спілки; порядок внесення
змін і доповнень до статуту
кредитної спілки; порядок припинення
діяльності кредитної спілки та
вирішення майнових питань у зв'язку з
її ліквідацією (реорганізацією);
порядок покриття можливих збитків
кредитної спілки; порядок розподілу
доходів кредитної спілки. Статут
кредитної спілки може містити й інші
положення щодо організаційних,
господарських та інших питань її
діяльності.

Відповідно до ч.ч. 3,5 ст. 10 Закону
України «Про кредитні спілки»
прийняття до кредитної спілки та
виключення з її складу провадяться на
підставі письмової заяви особи за
рішенням спостережної ради кредитної
спілки, крім випадків припинення
членства у зв'язку із смертю особи
або виключенням члена за рішенням
загальних зборів у разі порушення ним
статуту кредитної спілки. Членство у
кредитній спілці настає з дня сплати
особою вступного та обов'язкового
пайового внесків у порядку,
передбаченому статутом кредитної
спілки. В першу чергу сплачується
вступний внесок.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про
кредитні спілки» члени кредитної
спілки мають право одержувати від
кредитної спілки кредити та
користуватися

іншими послугами, які надаються членам
кредитної спілки відповідно

до її статуту.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
кредитні спілки» кредитна спілка
відповідно до свого статуту: надає
кредити своїм членам на умовах їх
платності, строковості та
забезпеченості в готівковій та
безготівковій формі.

Отримувати кредити від імені членів
кредитної спілки можуть також
фермерські господарства та приватні
підприємства, які знаходяться у їх
власності; залучає на договірних
умовах внески (вклади) своїх членів на
депозитні рахунки як у готівковій,
так і в безготівковій формі; залучає на
договірних умовах кредити банків,
кредити об'єднаної кредитної спілки,
кошти інших установ та організацій
виключно для надання кредитів своїм
членам, якщо інше не встановлено
рішенням Уповноваженого органу ; надає
кредити іншим кредитним спілкам,
якщо інше не встановлено рішенням
Уповноваженого органу.

Ухвалою Літинського районного суду
Вінницької області від 11 грудня 2013 року
зобов'язано КС «Фортеця» надати для
підтвердження заперечень проти позову
та доводів зокрема, копію оригіналу
статуту КС «Фортеця».

Кредитною спілкою вимоги ухвали в цій
частині виконано не було.

Позивачем-відповідачем не доведено
обставини, які б вказували на те, що
ОСОБА_2 є членом КС «Фортеця», будь-які
докази про прийняття відповідача до
кредитної спілки відсутні.

Виходячи з того, що надання кредитною
спілкою фінансових кредитів можливо
фізичним особам - лише членам кредитної
спілки, в порушення вимог ст.ст. 21
Закону України «Про кредитні спілки»
позивачем не доведено правових підстав
отримання ОСОБА_2 кредитних коштів за
договором від 14 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 91 ЦК України
юридична особа може здійснювати окремі
види діяльності, перелік яких
встановлюється законом, після
одержання нею спеціального дозволу
(ліцензії).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
від 12 липня 2001 року N 2664-III фінансова
установа - юридична особа, яка
відповідно до закону надає одну чи
декілька фінансових послуг, а також
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг, у
випадках, прямо визначених законом,
та внесена до відповідного реєстру в
установленому законом порядку. До
фінансових установ належать банки,
кредитні спілки, ломбарди, лізингові
компанії, довірчі товариства, страхові
компанії, установи накопичувального
пенсійного забезпечення,
інвестиційні фонди і компанії та інші
юридичні особи, виключним видом
діяльності яких є надання
фінансових послуг, а у випадках, прямо
визначених законом, - інші послуги
(операції), пов'язані з наданням
фінансових послуг.

Кредитна установа - фінансова установа,
яка відповідно до закону має право за
рахунок залучених коштів надавати
фінансові кредити на власний ризик.

Статтею 4 Закону виначено, що
фінансовими вважаються послуги
надання коштів у позику, в тому числі
і на умовах фінансового кредиту.

Відповідчно до ч. 3 ст. 5 Закону надавати
фінансові кредити за рахунок залучених
коштів має право на підставі
відповідної ліцензії лише кредитна
установа.

Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, у межах своєї
компетенції видає ліцензії для
здійснення фінансовими установами
надання фінансових кредитів за рахунок
залучених коштів, діяльності з
надання будь-яких фінансових послуг,
що передбачають пряме або
опосередковане залучення фінансових
активів від фізичних осіб. Здійснення
діяльності, зазначеної у частині
першій цієї статті, дозволяється
тільки після отримання відповідної
ліцензії. Особи, винні у здійсненні
діяльності без ліцензії, несуть
відповідальність згідно із законами
України (ст. 34 Закону від 12 липня 2001 року
N 2664-III).

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України
«Про кредитні спілки» ліцензуванню в
кредитній спілці підлягає діяльність
по залученню внесків (вкладів) членів
кредитної спілки на депозитні
рахунки, а також інші види діяльності
відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.2 Ліцензійних умов
провадження діяльності кредитних
спілок з надання фінансових послуг,
затверджених Розпорядженням
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України 02.12.2003 № 146,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 25.12.2003 р. за № 1225/8546 для
залучення внесків (вкладів) членів
кредитної спілки на депозитні рахунки,
використання таких коштів для
надання їм кредитів кредитна спілка
зобов'язана отримати ліцензію на
здійснення діяльності по залученню
внесків (вкладів) членів кредитної
спілки на депозитні рахунки.

Для надання фінансових кредитів за
рахунок залучених коштів (кредитів
банків, коштів інших установ та
організацій) кредитнаспілка
зобов'язана отримати ліцензію на
здійснення діяльності кредитної
спілки з надання фінансових кредитів
за рахунок залучених коштів, крім
внесків (вкладів) членів кредитної
спілки на депозитні рахунки.

Кредитна спілка «Фортеця» отримала
ліцензію серії АВ № 399755 для надання
фінансових кредитів за рахунок
залучених коштів, крім внесків
(вкладів) членів кредитної спілки на
депозитні рахунки 27 серпня 2008 року
терміном дії до 15 жовтня 2011 року (а.с. 103).

Таким чином, на момент укладення
договору кредитної лінії від 14 травня
2008 року №321 кс у кредитної спілки була
відсутня ліцензія на здійснення такого
виду діяльності.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України
правочин юридичної особи, вчинений нею
без відповідного дозволу (ліцензії),
може бути визнаний судом недійсним.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216
ЦК України).

Згідно роз'яснень, наданих в п. 7
Постанови Поленуму Верховного суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009
року виконання чи невиконання
сторонами зобов'язань, які виникли з
правочину, має значення лише для
визначення наслідків його
недійсності, а не для визнання
правочину недійсним. У разі якщо
правочин ще не виконаний, він є таким,
що не створює жодних юридичних
наслідків (частина перша статті 216 ЦК

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Суд першої інстанції на дані обставини
уваги не звернув, не перевірив належним
чином доводи ОСОБА_2 та дійшов
необґрунтованого висновку про відмову
у задоволенні зустрічного позову.

Виходячи з того, що договір кредитної
лінії від 14 травня 2008 року №321 кс є
недійсним вимоги КС «Фортеця» про
стягнення заборгованості не
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч. 3 ст. 14 ЦПК України
обов'язковість судового рішення не
позбавляє осіб, які не брали участі у
справі, можливості звернутися до суду,
якщо ухваленим судовим рішенням
порушуються їхні права, свободи чи
інтереси.

Відповідно до ст.ст. 216, 1212, 1213 ЦПК
України внаслідок визнання недійсним
правочину у потерпілої особи виникає
право на заявлення вимог про
повернення безпідставно набутих
коштів.

За таких обставин, суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи, не
надав належної оцінки наявним у справі
доказам та не застосував до спірних
правовідносин норм матеріального
права, які підлягають до застосування.

Рішення суду першої інстанції підлягає
до скасування з ухваленням нового
рішення про задоволення зустрічного
позову ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору недійсним та відмову у
задоволенні позову КС «Фортеця».

Враховуючи наведене, керуючись, ст.
ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 17 січня 2014 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Кредитної спілки
«Фортеця» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним договір кредитної
лінії №321 кс від 14 травня 2008 року,
укладений між Кредитною спілкою
«Фортеця» та ОСОБА_2.

Стягнути з Кредитної спілки «Фортеця»
(18000 с. Черкаси вул. Байди Вишневецького,
37 к. 305 п/р 0662 у відділенні №4 ПАТ КБ
«Промекономбанк» в м. Черкаси МФО 334992,
код 2621821 на користь ОСОБА_2 229, 40 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Ю.Б. Войтко

/підпис/
Л.О. Голота

З оригіналом вірно: