Справа №127/692/14-ц
Провадження № 2/127/1483/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука
Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулася із
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Позов мотивувала тим, що від спільного
проживання разом із відповідачем мають
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає
разом з матір'ю та знаходиться на її
утриманні. Відповідач кошти на
утримання дитини добровільно не надає.
Наведені обставини і стали підставою
для звернення до суду із даним позовом,
в якому позивач просила стягувати із
відповідача аліменти на свою користь
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
твердій грошовій сумі у розмірі по 700
грн. щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з моменту
подання позовної заяви до досягнення
дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач та його представник за
договором про надання правової
допомоги адвокат ОСОБА_5 в судовому
засіданні позов визнали частково, а
саме не заперечували щодо стягнення з
нього аліментів на утримання дитини в
розмірі по 320 грн. щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України,
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

В ході судового розгляду по справі
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 виданого 05.06.2002 року міським
відділом реєстрації актів
громадського стану управління юстиції
Вінницької області, батьками ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 виданого 06.09.2011 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до характеристики ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, виданої 07.02.2014 року за №50
НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназії №6
Вінницької міської ради, батько та мати
приходять до школи, цікавляться
успіхами сина.

Відповідно до довідки №682 про склад
сім'ї, виданої 11.02.2014 року ТОВ «ЖЕО»,
ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_6, 2002 року
народження та ОСОБА_3, 2011 року
народження проживає та зареєстрований
за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до акту від 20.02.2014 року
складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1,
затвердженого директором ТОВ «ЖЕО»
Гребінь В.В., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
зареєстрований та проживає за адресою
АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебуває на його
утриманні.

Згідно частини 1 статті 80 Сімейного
кодексу України, аліменти
присуджуються одному із подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу
України визначено, що мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів, суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 цього
Кодексу, то дитині призначається
відповідно до закону державна допомога
в розмірі різниці між визначеним
розміром аліментів і 30 відсотками
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 1 Закону України «Про
прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум - це вартісна величина для
забезпечення нормального
функціонування організму людини,
збереження його здоров'я, набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет
України на 2014 рік», розмір прожиткового
мінімуму на дитину до 18 років на час
розгляду справи становить 1286,00 грн.

Заслухавши думку сторін та дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по
справі докази у їх сукупності, суд
прийшов до переконання про часткове
задоволення позову з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони від спільного проживання без
реєстрації шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження. Дитина
залишилась проживати із матір'ю, що
визнається відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним
громадянином, але згідно його усних
пояснень у судовому засіданні,
постійного офіційного місця роботи він
не має, а тому його дохід є мінливим і
нестабільним.

На утриманні відповідача перебуває і
проживає з ним його неповнолітній син
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечувалось позивачкою.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 визнав
частково, а саме в межах по 320,00 грн.
щомісяця на утримання сина ОСОБА_3, 2011
року народження.

Судом у відповідності до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК
України встановлено, що часткове
визнання позовних вимог відповідачем є
безумовним, не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому приймається судом.

Беручи до уваги наведені обставини
щодо перебування на утриманні
відповідача дитини від першого шлюбу,
часткове визнання відповідачем
позовних вимог, суд прийшов до
переконання про часткове задоволення
позову на суму по 500,00 грн. щомісяця на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, 2008 року народження, оскільки
саме така сума, хоча і не дає змоги
дитині гармонійно розвиватись, але
частково забезпечує мінімальні
життєві потреби дитини, необхідні для
її фізичного виживання. Сума аліментів,
яку просив стягувати з нього
відповідач, а саме по 320,00 грн., не
відповідає вимогам сімейного
законодавства, оскільки є меншою ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Крім того, на
переконання суду не можна брати до
уваги позицію відповідача, що його
середньомісячний дохід та
матеріальний стан, в разі стягнення
аліментів по 500,00 грн., значно
погіршаться, оскільки життя і здоров'я
дитини не можуть ставитись у
залежність від пасивної позиції
відповідача щодо виконання свого
обов'язку про забезпечення повного,
гармонійного розвитку своєї дитини.

Суд приймає до увагу також і ту
обставину, що згідно наданих
відповідачем копій квитанцій про
перерахування ним коштів на рахунок
ОСОБА_1, він за період з липня 2013 року по
грудень 2013 року включно в середньому
самостійно перераховував по 500,00 грн.
щомісяця. Тому позов підлягає
частковому задоволенню, а стягувати
аліменти необхідно з 15.01.2014 року, тобто
з дня позачі позову до суду.

Питання судових витрат суд вирішує в
порядку статті 88 ЦПК України та стягує
судовий збір із відповідача, оскільки
позивач при подачі позову даної
категорії звільнена від сплати
аліментів.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 80, 141, 180, 182, 183, 184, 192 СК України,
ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88,174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, аліменти на утримання
спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі по 500,00 грн. щомісяця, починаючи
з 15.01.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на
користь держави 243,60 грн. судового
збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів після його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції.

Суддя: