№490/527/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -

судді
Гуденко О.А.,

при секретарі

Аслановій
Е.Е.,

за участі представника заявника
ОСОБА_1, представника стягувача ОСОБА_2,
державного виконавця Сазонова Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3
на дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області Вакули Івана
Анатолійовича, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду із скаргою на дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Миколаївській області, в якій
просила визнати його дії щодо
складання Акту опису і арешту майна -
нежитлових приміщень кафе, які
розташовані в АДРЕСА_1,
неправомірними та скасувати вказаний
Акт.

В обгрунтування вимог скарги
зазначала, що 27.08.2013 року вона отримала
Акт опису й арешту майна, що
розташоване за адресою АДРЕСА_1 та
належить їй на праві приватної
власності, складений державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
казначейської служби ГУЮ у
Миколаївській області Вакулою І.А. При
проведенні цієї виконавчої дії
порушені її права боржника у
виконавчому провадженні на обов'язкову
участь у проведенні виконавчих дій.

Справа розглядалася судом
неодноразово, прийнята суддею Гуденко
О.А, до свого провадження 31.01.2014 року.

Представник заявника ОСОБА_1 в
судовому засіданні вимоги скарги
підтримав, посилаючись на обставини, що
викладені у скарзі. Зазначив, що строки
на оскарження дій державного виконавця
, заявником не порушені,оскільки
оспорюваний Акт вона отримала лише 27
серпня 2013 року, після чого в 10-тиденний
строк звернулася до суду з зазначеною
скаргою.

Представник суб'єкту оскарження
державний виконавець в судовому
засіданні проти задоволення вимог
скарги заперечував, оскільки вимогами
ЗУ "Про виконавче провадження" не
передбачено обовязкове повідомлення
боржника про проведення Акту опису і
арешту майна, тим більше, що боржник в
установленому порядку та строк отримав
копію Постанови про відкриття
виконавчого провадження, отже була
повідомлена про початок примусового
виконання рішення суду щодо звернення
стягнення на майно, відносно якого і
проведені оскаржувані дії.

Представник стягувача - ПАТ
"Банк "Фінанси та кредит" просила в
задоволенні скарги відмовити за
безпідставністю .

Представник зацікавленої
особи Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України в судове засідання не з'явився,
про причини неявки до суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення учасників
процесу , вивчивши доводи скарги та
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні ним правовідносини.

31 жовтня 2011 року Центральним
районним судом м.Миколаєва видано
виконавчий лист №2-3671/2011 про звернення
стягнення ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в межах кредитної
заборгованості ОСОБА_3 в загальній
сумі 12305531 грн. 43 коп. на предмет іпотеки
- нежитлові приміщення кафе, які
розташовані в АДРЕСА_1 та складається
з нежитлових приміщень підвалу,
першого поверху, антресолі в літ. А-4
(прим. з 99-1 по 99-35),загальною площею 510,60
кв.м. і належать на праві власності
ОСОБА_3 та передані нею в іпотеку на
підставі іпотечного договору з
відповідними змінами від 14 травня 2007
року і 30 листопада 2007 року, укладеного
між АТ « Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_3 та посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, шляхом
проведення публічних торгів з
встановленням початкової ціни в сумі
8832600 грн.00 коп.

13 травня 2013 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України Семко Б.О.
відкрито виконавче провадження,
боржнику надано семиденний строк для
самостійного виконання, однак в даний
строк рішення суду не виконано. Копія
постанови направлена сторонам для
виконання та відома, оскаржена
боржником не була і отримання її в
установлений законом строк боржник не
заперечувала.

26 липня 2013 року при виконанні
вказаного виконавчого провадження
була винесена постанова, якою доручено
державним виконавцям відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Миколаївській
області в десятиденний строк з моменту
отримання постанови здійснити заходи
примусового характеру, а саме провести
опис та арешт нежитлових приміщень
кафе, які розташовані в АДРЕСА_1 та
витребувати з державних установ
відповідну технічну документацію на
дане майно.

06 серпня 2013 року вказана постанова
була отримана Відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Миколаївській
області та її виконання доручено
старшому державному виконавцю Вакулі
І.А.

07 серпня 2013 року старшим
державним виконавцем Вакулою І.М.
складено Акт опису й арешту майна в
присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
в ході якого описано майно, яке
належить боржнику ОСОБА_3, та
накладено арешт на нежитлові
приміщення кафе, які розташовані в
АДРЕСА_1 та складаються з нежитлових
приміщень підвалу, першого поверху,
антресолі в літ. А-4 (прим. з 99-1 по 99-35),
загальною площею 510,60 кв.м. При цьому
арештоване майно було передано на
зберігання представнику ПП "СП
Юстиція» Даниленко С.В.

Акт опису й арешту вищевказаного
майна було підписано державним
виконавцем, понятими та представником
торгівельної організації.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про
виконавче провадження" , сторони
виконавчого провадження мають
право ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених
цим Законом, оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця з питань виконавчого
провадження у порядку,
встановленому цим Законом, подавати
додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у
провадженні виконавчих дій, давати
усні та письмові пояснення,
висловлювати свої доводи та міркування
з усіх питань, що виникають у ході
виконавчого провадження, у тому числі
під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом. Боржник зобов'язаний:
утримуватися від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надавати у строк,
установлений державним виконавцем,
достовірні відомості про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасно
з'являтися за викликом державного
виконавця; письмово повідомляти
державному виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб. Особи,
які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Положеннями ст. 31 цього Закону
передбачено, що копії постанов
державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження,
які державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам
із супровідними листами простою
кореспонденцією. Боржник вважається
повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відкладення провадження
виконавчих дій (ст. 35 Закону)
допускається лише за наявності
обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у
разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони
були позбавлені можливості
скористатися правами, наданими їм
цим Законом. Державний виконавець
може відкласти виконавчі дії за
заявою стягувача чи боржника або з
власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів.

Статтею 52 Закону встановлено, що
звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ст.57 Закону
України «Про виконавче провадження»
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника, серед
іншого, може накладатися державним
виконавцем шляхом проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту. Копії постанови державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення боржнику та банкам чи іншим
фінансовим установам або органам,
зазначеним у частині другій цієї
статті. Про проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту
державний виконавець складає акт опису
та арешту майна боржника. Під час
проведення опису та арешту майна
боржника державний виконавець має
право оголосити заборону
розпоряджатися ним, а в разі потреби -
обмежити права користування майном,
здійснити опечатування або вилучити
його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.

Згідно з п.п.5.6.6. та 5.6.9.
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України N74/5 від 15.12.1999 р., при
проведенні виконавчих дій щодо опису
та арешту майна боржника державний
виконавець складає акт опису й арешту
майна. В акті опису і арешту серед
іншого повинні бути вказані: назва
кожного внесеного в акт предмета і його
відмінні ознаки (вага, метраж, розмір,
форма, вид, колір, товарний знак, проби,
виробнича марка, дата випуску, ступінь
зносу тощо); оцінка кожного внесеного в
акт предмета і загальна вартість
усього майна; зауваження або заяви
стягувача, боржника, осіб, що були
присутні при опису і розпорядження за
ним державного виконавця. Відсутність
боржника не може бути перешкодою для
проведення опису майна. У таких
випадках опис майна громадян
здійснюється в присутності його
представника, одного з повнолітніх
членів сім'ї боржника, а за їх
відсутності - за участю представника
житлово-експлуатаційної організації
або представника органів державної
влади та місцевого самоврядування (при
цьому державний виконавець
зобов'язаний не пізніше наступного дня
направити копію акта опису й арешту
майна боржнику).

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що оскаржувані
дії проведені державним виконавцем у
відповідності з вимогами чинного
законодавства .

Так, не є неправомірними дії
державного виконавця щодо незаконного
складання у відсутности боржника
вказаного Акту, оскільки ні ЗУ "Про
виконавче провадження", ні Інструкцією
з організації примусового виконання
рішень не передбачено обов'язок
державного виконавця повідомляти
боржника про намір описати його майна
та накласти на нього арешт та не
забороняє проведення цих дій у
відсутності боржника. Представником
заявника не вказано, що вчинення
виконавчих дій щодо опису і арешту саме
того майна, про звернення стягнення на
яке видано виконавчий документ, у
відсутності боржника-власника цього
майна, призвело до порушення її прав,
оскільки не вказано , що проведення
таких дій у її присутності могло б
привести до яких-небудь інших
наслідків чи складання Акту іншого
змісту .

Суд не може прийняти до уваги і
доводи скарги, що дії державного
виконавця щодо опису й арешту майна
фактично не проводились, оскільки вони
спростовуються викладеними в поданій
ОСОБА_3 на ім'я начальника Відділу
примусовго виконання рішень УДВС ГУЮ у
Миколаївській області заяві від 14.08.2013
року обставинами проведення опису та
арешту майна.

На підставі вищевикладеного,
суд дійшов висновку, що вимоги скарги є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

При цьому суд вважає, що заявником не
пропущений передбачений законом
десятиденний строк для подачі скарги,
оскільки Акт опису і арешту майна, яким
оформлено проведення оскаржуваних
виконавчих дій , ОСОБА_3 отримала лише 27
серпня 2013 року, після чого звернулась
до суду із скаргою до суду протягом
семи днів - 02 вересня 2013 року.

Тому в задоволенні вимог
скарги слід відмовтити за їх
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 208-210, 387-389
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3
на дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області Вакули Івана
Анатолійовича - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя

О.А. Гуденко