Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/1968/13-ц
Провадження № 2/499/146/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" січня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді
Погорєлова І.В.

при секретарі
Іваницькій І.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Іванівка Іванівського
району Одеської області цивільну
справу за позовом прокурора
Іванівського району Одеської області,
що діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2, орган
опіки та піклування в особі служби у
справах дітей Іванівської
райдержадміністрації про визнання
недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Іванівського
району Одеської області звернувся до
суду з позовною заявою до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» в якій просив суд
визнати договір іпотеки ODIVGA,
укладений 04.04.2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за №779, з
моменту його укладення недійсним.

Свої вимоги прокурор Іванівського
району Одеської області мотивує тим, що
04.04.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк»і ОСОБА_4
укладено кредитний договір № ODIVGA,
згідно якого ОСОБА_4 отримав кредит у
розмірі 30380 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,48 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 04.04.2028 року, також
для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 04.04.2008 між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2, як поручителем
перед ПАТ КБ «ПриватБанк»за виконання
ОСОБА_4 зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором, уклали договір
іпотеки № ODIVGA, відповідно до
якого ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру загальною
площею 61.0 кв. м, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Прокурор Іванівського району Одеської
області в своїй позовній заяві
зазначає, що на час укладення договору
іпотеки у зазначеному будинку, який
належить на праві власності ОСОБА_2,
проживав та був зареєстрований її
малолітній син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про те для нотаріального посвідчення
договору іпотеки ОСОБА_2 надала
фіктивну довідку, про те, що у будинку
АДРЕСА_1 неповнолітні і малолітні діти
не зареєстровані і не проживають.

Виходячи з вищевикладеного прокурор
Іванівського району Одеської області
вимушений був звернутися з даною
позовною заявою до суду для захисту
прав та інтересів неповнолітнього
ОСОБА_1, оскільки у разі виконання
договору іпотеки позбавить
неповнолітнього ОСОБА_1 права на житло.

Помічник прокурора в судовому
засіданні на задоволені позовних вимог
наполягав .

Представник « ПАТКБ «ПриватБанк» в
судове засідання з'явився позов не
визнав, заперечував проти його
задоволення, свої заперечення щодо
позовних вимог представник
відповідача зазначав у заяві про
перегляд заочного рішення та виходив з
наступного.

04 квітня 2008 року між pакритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» (правонаступником
якого відповідно до Статуту є
відповідач -ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
"ПРИВАТБАНК") та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № ODIVGА,
відповідно до умов яких відповідач
надав, а ОСОБА_4 отримав кредит у
розмірі З 0380,00 доларів США, зі сплатою
за користування кредитом відсотків у
розмірі 12,48% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 04.04.2028 р.

В той же день, з метою забезпечення
виконання кредитного договору,
укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №
ODIVGА, відповідно до умов якого в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2 надала в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 61,0 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

При укладенні як кредитного так і
іпотечного договору, сторонами було
дотримано всі передбачені законом
істотні умови договору, котрі були
обумовлені згодою сторін, як
узгодженні сторонами умови договорів
так і прийняті ними як обов'язкові
умови до виконання. Вищезазначені
договори укладалися на власний розсуд
як кредитора так і позичальника. Отже,
при підписанні договорів як ОСОБА_4 так
і ОСОБА_2 усвідомлювали всі наслідки
укладання договорів та умови
обов'язкові до виконання з їх боку.

З наданих доказів з боку відповідача
на момент виникнення правовідносин між
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 з
Анкети-Заяви заповнено та підписаної
особисто нею вбачається, що вся
інформація, яка надана ОСОБА_2 є
достовірною і відповідає дійсним
фактам.

Так як, на момент засвідчення договору
іпотеки, ОСОБА_2, з метою підтвердження
відсутності прав на житло третіх осіб,
була пред'явлена нотаріусу довідка
видана виконкомом Іванівської
селищної ради від 26.03.2008 року за № 1009
про те, що у будинку АДРЕСА_1
неповнолітні та малолітні діти не
зареєстровані і не проживають, отже,
виходячи з наданої довідки
встановлено, що малолітній ОСОБА_1 по
даній адресі на момент укладення
договору іпотеки не проживав та не був
зареєстрований, а тому і не мав
майнових прав на предмет іпотеки.

Нотаріус при засвідченні договору
іпотеки, впевнився у відсутності
майнових прав третіх осіб (у тому числі
і дитини) на предмет іпотеки, про що
свідчить і пункти договору, а тому
нотаріус не мав передбачувану
законодавством необхідність в
отриманні згоди Органів опіки та
піклування на здійснення даного
правочину. Таким чином, згода органу
опіки та піклування необхідна лише у
випадку, якщо дитина є власником
(співвласником).

Представник відповідача по справі
просить суд звернути увагу ,що
відповідно до правстановлючих
документів на квартиру нерухоме майно
яке передано в іпотеку, належить на
праві власності лише ОСОБА_2, а власник
має право на свою річ та може вчиняти до
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону. Позивачем не надано
жодних доказів на підтвердження
наявності будь-яких майнових прав на
спірну нерухомість у інших осіб, в тому
числі і у ОСОБА_1 Укладений договір
іпотеки не торкався майнових прав
малолітньої дитини іпотекодавця.
оскільки він таких прав на предмет
іпотеки не мав.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 «Право дитини на
майно» Закону України «Про охорону
дитинства» батьки або особи, які їх
замінюють, не мають права без дозволу
органів опіки і піклування, наданого
відповідно до закону, укладати
договори, які підлягають нотаріальному
посвідченню та/або державній
реєстрації, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, здійснювати
поділ, обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 «Управління
майном дитини» СК України, батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
вчиняти такі правочини щодо її
майнових прав: укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, в тому
числі договори щодо поділу або обміну
житлового будинку, квартири;видавати
письмові зобов'язання від імені дитини;
відмовлятися від майнових прав дитини.

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном
як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки. Майнові
права є неспоживною річчю. Майнові
права визнаються речовими правами.

ЦК України до майнових прав віднесені
право власності, речові права на чуже
майно (ст. 395 ЦК України), а також майнові
права інтелектуальної власності (ст. 424
ЦК України).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на квартиру від 20.09.1998 р.,
предмет іпотеки належить на праві
власності ОСОБА_2.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася
та не повідомила суд про причини своєї
неявки, хоча повідомлена була належним
чином про час та місце розгляду справи.

Представник служби у справах дітей
Іванівської райдержадміністрації
надав заяву про слухання справи у їх
відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи
та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК
України, де зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, та ст. 11 ЦПК України,
згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, а тому
на запитання суду про надання інших
доказів, крім наданих, чи неможливості
їх витребування і необхідність цієї
дії судом, встановлено, що всі докази
надані, а тому суд, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, розглянувши
справу в межах заявлених вимог,
приходить до висновку, що позов про
стягнення заборгованості за кредитом
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що 04 квітня 2008 року між
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк»
(правонаступником якого відповідно до
Статуту є відповідач -ПУБЛІЧНЕ
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК "ПРИВАТБАНК") та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір №
ODIVGА, відповідно до умов яких
відповідач надав, а ОСОБА_4 отримав
кредит у розмірі З 0380,00 доларів США, зі
сплатою за користування кредитом
відсотків у розмірі 12,48% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 04.04.2028 р.

В той же день, з метою забезпечення
виконання кредитного договору,
укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №
ODIVGА, відповідно до умов якого в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2 надала в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 61,0 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

При укладенні як кредитного так і
іпотечного договору, сторонами було
дотримано всі передбачені законом
істотні умови договору, котрі були
обумовлені згодою сторін, як
узгодженні сторонами умови договорів
так і прийняті ними як обов'язкові
умови до виконання. Вищезазначені
договори укладалися на власний розсуд
як кредитора так і позичальника. Отже,
при підписанні договорів як ОСОБА_4 так
і ОСОБА_2 усвідомлювали всі наслідки
укладання договорів та умови
обов'язкові до виконання з їх боку.

Як зазначав представник позивача, для
нотаріального посвідчення договору
іпотеки ОСОБА_2 надала фіктивну
довідку, видану виконкомом Іванівської
селищної ради від 26.03.2008 за № 1009, про те,
що у будинку АДРЕСА_1 неповнолітні і
малолітні діти не зареєстровані і не
проживають.

Про те, в судовому засіданні було
встановлено, що згідно даних
погосподарської книги в квартирі, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, з
08.04.2006 зареєстрований і проживає син
ОСОБА_2 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлена та обставина,
що на момент засвідчення договору
іпотеки, ОСОБА_2, з метою підтвердження
відсутності прав на житло третіх осіб,
була пред'явлена нотаріусу довідка
видана виконкомом Іванівської
селищної ради від 26.03.2008 року за № 1009
про те, що у будинку АДРЕСА_1
неповнолітні та малолітні діти не
зареєстровані і не проживають. На
момент укладання даного договору
іпотеки дана довідка недійсною визнана
не була , її недійсність не встановлена,
отже підстав для визнання договору
іпотеки недійсним суд не вбачає,
оскільки на момент укладення договору
нотаріусу були надані всі необхідні
документи.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, одним із способів захисту
судом цивільних прав та інтересів є
примусове виконання зобов'язання в
натурі. Примусове виконання
зобов'язання в натурі, - це спосіб
захисту, який випливає з загального
принципу повного і належного виконання
зобов'язання та полягає в зобов'язанні
здійснити дію, або утриматися від її
здійснення, незалежно від застосування
до боржника інших заходів впливу.

Враховуючи вище викладене суд вважає
за необхідне відмовити в задоволенні
позову прокурора Іванівського району
Одеської області, що діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2,
орган опіки та піклування в особі
служби у справах дітей Іванівської
райдержадміністрації про визнання
недійсним договору іпотеки в зв'язку з
його безпідставністю.

Керуючись ст. 14, 57, 60, 88, 130, 174, 212, 213, ЦПК
України , 16 ЦК України суд, -

В И Р
І Ш И В:

В задоволенні позову
прокурора Іванівського району
Одеської області, що діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2,
орган опіки та піклування в особі
служби у справах дітей Іванівської
райдержадміністрації про визнання
недійсним договору іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

СуддяІ. В. Погорєлов