Справа № 598/2300/13-ц
провадження № 2-п/598/1/2014
РІШЕННЯ

іменем України

"19" лютого 2014 р.
Збаразький районний суд
Тернопільської області в складі :

головуючого судді Олещука
Б.Т.

при секретарі Демчук О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Збаражі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення коштів згідно
договору виконаних робіт, третя особа
на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог - відділ державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції,-

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення 2300 грн. вартості
робіт по знесенню самочинно збудованої
господарської будівлі та огорожі
згідно договору виконаних робіт.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням
апеляційного суду Тернопільської
області від 22.11.2012р. відповідача
зобов'язано знести самочинно збудовану
ним господарську будівлю та огорожу, що
по АДРЕСА_1. Відділом державної
виконавчої служби, відповідно до
виконавчого листа 32-344/2012 виданого
26.12.2012р. Збаразьким районним судом,
відкрито виконавче провадження про
зобов'язання ОСОБА_3 знести самочинного
збудовану ним господарську будівлю та
огорожу. У визначені строки відповідач
самостійно не виконав рішення суду. У
зв'язку з цим між позивачем, відділом
ДВС та ФОП ОСОБА_4. 04 квітня 2013 року було
укладено договір, згідно умов якого
відділ ДВС доручає, а ФОП ОСОБА_4.
приймає на себе зобов'язання щодо
виконання робіт по проведенню знесення
самочинно збудованої ОСОБА_3
господарської будівлі та огорожі.
05.04.2013р. проведені примусові дії щодо
знесення самочинно збудованої
господарської будівлі та огорожі.
Вартість робіт становить 2300 грн., які
сплачено позивачем, а тому останній
просить стягнути вказані кошти з
відповідача на його користь.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги і просила позов задовольнити,
посилаючись на ті ж обставини.

Представник третьої особи - відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
однак на адресу суду надійшла заява, в
якій відділ ДВС Тернопільського РУЮ
просить справу слухати без участі їх
представника.

Відповідач, ОСОБА_3, у судове засідання
повторно не з'явився, по невідомій суду
причині, хоча про час, день та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши здобуті в судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Тернопільської
області від 22.11.2012р. ОСОБА_3 зобов'язано
знести самочинно збудовану ним
господарську будівлю та огорожу, що по
АДРЕСА_1 (а.с.6, 7).

Відповідач ОСОБА_3 добровільно,
самостійно не виконав зазначене
рішення суду, що стверджується
матеріалами справи (а.с.91-95).

Згідно договору від 04.04.2013р. укладеного
між позивачем ОСОБА_2, відділом ДВС
Тернопільського районного управління
юстиції в особі начальника ОСОБА_5 та
ФОП ОСОБА_4., відділ ДВС доручає, ФОП
ОСОБА_4. приймає на себе зобов'язання
щодо виконання робіт по проведенню
знесення самочинно збудованої ОСОБА_3
господарської будівлі та огорожі, що
знаходиться по АДРЕСА_1, а ОСОБА_2
оплачує вартість робіт. Пунктом 1.2
договору визначено вартість робіт,
зазначених у договорі в розмірі 2300 грн.
(а.с.8).

Відповідно до вказаного договору ФОП
ОСОБА_4. знесено самочинно збудовану
господарську будівлю та огорожу по
АДРЕСА_1, що знайшло своє підтвердження
актом прийому передачі виконаних робіт
(а.с.9).

Позивач сплатив вартість даних робіт,
що підтверджується копією квитанції
№k21/5/82 від 05.04.2013р. (а.с.10).

Відповідач в добровільному порядку не
відшкодував позивачу вартість робіт по
знесенню самочинно збудованої
господарської будівлі та огорожі
згідно договору виконаних робіт в
розмірі 2300 грн..

Будь-яких спростувань вищенаведених
обставин судом не здобуто.

Відповідно до частини 5 статті 11 ЦК
України на підставі вказаного рішення
апеляційного суду від 22.11.2012р. у
відповідача перед позивачем виник
цивільний обов'язок по знесенню
самочинно збудованої господарської
будівлі та огорожі.

17 січня 2013 року державним виконавцем
відділу ДВС Збаразького районного
управління юстиції відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
судового рішення, але добровільно
рішення суду відповідачем не виконане
(а.с.91-95).

Відповідно до статті 621 ЦК України у
разі невиконання боржником для
кредитора певної роботи чи ненадання
йому послуги кредитор має право
виконати цю роботу власними силами або
доручити її виконання третій особі і
вимагати від боржника відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором, актами цивільного
законодавства або не випливає із суті
зобов'язання.

Отже, позивач, як кредитор за
зобов'язанням, яке виникло із рішення
суду, мав право виконати цю роботу
(знести самочинно збудовану
господарську будівлю та огорожу)
власними силами або доручити її
виконання третій особі і вимагати від
боржника (відповідача) відшкодування
збитків.

Під збитками у розумінні пункту 1
частини 2 статті 22 ЦК України є витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного
права. У силу частини 3 статті 22 ЦК
України збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому обсязі.

Таким чином, після невиконання
обов'язку боржника відповідача ОСОБА_3
щодо знесення самочинно збудованої ним
господарської будівлі та огорожі за
його рахунок, у позивача ОСОБА_2 виникло
право вимоги по відшкодуванню витрат,
пов'язаних з примусовим виконанням
рішення апеляційного суду
Тернопільської області від 22 листопада
2012 року.

Відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи все вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають захисту
шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_3
в користь позивача ОСОБА_2 грошових
коштів в розмірі 2300 грн. згідно
договору виконаних робіт.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, суд,
також вважає за необхідне стягнути з
відповідача в користь позивача 229,4
гривень сплаченого судового збору. При
цьому суд бере до уваги платіжну
квитанцію за №ПН1548 від 05.11.2013р. про
сплату позивачем судового збору (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись
ст..ст.55, 124 Конституції України, ст.ст.11,
22, 525, 526, 530, 610, 621, ЦК України, ст.ст.3, 10, 15,
57, 60, 88 169, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 2300
грн. (дві тисячі триста гривень)
вартості робіт по знесенню самочинно
збудованої господарської будівлі та
огорожі згідно договору виконаних
робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 229,4
грн. (двісті двадцять дев`ять гривень
сорок копійок) сплачених судових
витрат.

Дане рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Збаразький районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Дане рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Б. Олещук