Провадження №2/751/127/2014
Рішення

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К.
В.

при секретарі
Шестак К. В.

за участю позивачів - відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника
позивачів-відповідачів ОСОБА_3,
представника відповідача-позивача
ОСОБА_4, представника третьої особи
Ципуринда О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в інтересах малолітніх: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, до ОСОБА_7, третя особа служба у
справах дітей Новозаводської районної
у м. Чернігові ради, про визнання права
користування жилим приміщенням та
зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах
малолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа
служба у справах дітей Новозаводської
районної у м. Чернігові ради про
виселення без надання іншого житлового
приміщення,

Встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_7 про визнання права
користування жилим приміщенням, в
якому просить визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право
користування жилим приміщенням, а саме,
житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з відповідача на користь
позивачів понесені судові витрати.
Мотивуючи вимоги тим, що весною 2010 року
на прохання ОСОБА_7 до будинку за
адресою: АДРЕСА_1 вселилась ОСОБА_2,
пізніше вселився її чоловік ОСОБА_1,
який доводиться ОСОБА_7 рідним сином.
Своє прохання на вселення ОСОБА_7
обґрунтувала тим, що вона вже
пенсійного віку та їй одній важко
утримувати великий будинок, бажає жити
з сином і невісткою однією сім'єю. В
подальшому під час проживання у
зазначеному будинку у ОСОБА_2 та ОСОБА_1
народилися: доньки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
Згідно витягу з рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
народних депутатів № 79 від 18.03.1991 року
ОСОБА_7 було виділено земельну ділянку,
площею 600 кв.м., для індивідуального
будівництва по АДРЕСА_1. В подальшому на
земельній ділянці ОСОБА_7, її покійний
чоловік ОСОБА_8 та ОСОБА_1 почали разом
будувати будинок. На даний час ОСОБА_7
оформила право власності на будинок на
себе. Увесь час спільного проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомагали утримувати
будинок. За кошти ОСОБА_1 було зроблено
ремонт в кімнатах, придбано котел та
влаштовано опалення, регулярно
сплачувалися комунальні послуги.
Позивачі вважають, що вони та їх
малолітні діти набули права
користування жилим приміщенням як в
силу родинних зв'язків, так і внаслідок
постійного проживання разом з ОСОБА_7
протягом 2,5 років.

09.12.2013 року ОСОБА_7 подана зустрічна
позовна заява (а.с.25-28) про виселення
тимчасових мешканців без надання
іншого приміщення, в якій просить
виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення; судові
витрати покласти на відповідачів.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити, в задоволенні
зустрічної позовної заяви просив
відмовити. Пояснив, що у вересні 2010
року, на прохання ОСОБА_7, ОСОБА_2
вселилась до будинку № АДРЕСА_1. 17.10.2010
року, після приїзду з заробітку,
позивач-відповідач, також, вселився до
будинку і проживав разом з матір'ю -
ОСОБА_7, дружиною - ОСОБА_2 та донькою -
ОСОБА_6. ОСОБА_7 своє прохання на
вселення обґрунтувала тим, що вона вже
похилого віку і їй важко утримувати
будинок. Спочатку
позивачем-відповідачем було сплачено
4000 грн. боргу за газопостачання, потім
зламався водопровід, встановив нові
труби, змішувачі, лічильник, зробив
ремонт у підвалі, поклав плитку в
коридорі. На ремонт будинку № АДРЕСА_1
позивачем-відповідачем було витрачено
2500 грн. Позивачу-відповідачу на праві
власності належить будинок в с.
Політрудня, в якому він з 2008 року
зареєстрований, пізніше були
зареєстровані дружина - ОСОБА_2,
одружилися 08.11.2013 року, і діти. Дочки з
народження проживають по АДРЕСА_1. В
будинку 9 кімнат, з яких: 2 - займали
позивачі-відповідачі, 2 - ОСОБА_7, в інших
кімнатах жили квартиранти. Вели
спільний побут: разом готували,
купували худобу, допомагали у
виконанні хатніх обов'язків, спільних
речей не купували, ОСОБА_2 привезла все
з села і спільно користувалися. Коли
познайомився з ОСОБА_2, то деякий час
проживали по АДРЕСА_1, потім на прохання
ОСОБА_7 виїхали і купили будинок в с.
Політрудня, де проживали до вересня 2010
року. Сестра ОСОБА_9 зареєстрована в
будинку № АДРЕСА_1, але не проживала до
2012 року.

Позивач-відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила задовольнити, в задоволенні
зустрічної позовної заяви просила
відмовити. Пояснила, що жили з ОСОБА_1 в
Городнянському районі в с. Політрудня,
коли познайомилися проживали по
АДРЕСА_1, але на прохання ОСОБА_7
виїхали. Коли позивач-відповідач була
вагітною, ОСОБА_7 подзвонила і
попросила приїхати допомогти, ОСОБА_1
казав щоб не їхала. В вересні 2010 року
позивач-відповідач приїхала до ОСОБА_7,
вона сказала, що дуже хворіє, що донька -
ОСОБА_9 поїхала та не допомагає, просила
переїхати проживати до неї. Після
переїзду, на заощаджені кошти
переобладнали опалення, купили насос,
погасили заборгованість по
комунальним послугам. З січня 2012 року,
за гроші які висилав ОСОБА_1, наймали
людей, зробили ремонт в кухні, почали
робити в залі, постійно давали гроші на
оплату комунальних платежів, разом
харчувалися. ОСОБА_7 дуже любить дітей,
постійно дає їм гроші. Акт складали
коли ОСОБА_7 звернулась до суду з
позовом про виселення. Зараз
позивачі-відповідачі займають 3
кімнати, ОСОБА_7 користується їх
холодильником, спочатку давали їй
гроші просто так, після першого суду
під розписку, тепер вона від грошей
відмовляється. В 2010 та 2013 році
позивач-відповідач просила ОСОБА_7
зареєструвати дітей в будинку, вона
пообіцяла, але не зареєструвала. На
виселенні позивачів-відповідачів
наполягає чоловік ОСОБА_9 - ОСОБА_10,
оскільки склалися неприязні стосунки,
вони не розмовляють. Кімнати в будинку
закриваються на замок, оскільки ОСОБА_10
погрожує, що повикидає меблі, ОСОБА_7
знає де лежать ключі, приходить та грає
з дітьми. На даний час з ОСОБА_7
позивачі-відповідачі спілкуються,
разом харчуються, ведуть підсобне
господарство.

Представник позивачів-відповідачів в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити, в
задоволенні зустрічної позовної заяви
просив відмовити. Пояснив, що
позивачі-відповідачі з ОСОБА_7 разом
проживали, вели спільне господарство,
брали участь у сімейних витратах.
ОСОБА_7 сама прохала
позивачів-відповідачів переїхати до
неї, дала згоду на вселення, тому вони
набули права користування будинком і є
членами сім'ї. У власності ОСОБА_1 є
будинок в с. Політрудня, але він не
придатний до проживання, розкрадений
місцевими мешканцями, розібране пічне
опалення за час не проживання
позивачів-відповідачів. Також, будуть
порушені права малолітніх дітей.

Представник відповідача-позивача в
судовому засіданні зустрічний позов
просив задовольнити, в задоволенні
вимог по первісному позову відмовити.
Пояснивши, що ОСОБА_2 не перебувала в
жодних сімейних відносинах з наймачем
ОСОБА_7 до 2010 року. Позивачі-відповідачі
зареєстровані в м. Політрудня,
Городнянського району. Запрошень і
дозволу на вселення з боку ОСОБА_7 не
було. Позивачі-відповідачі проживали в
будинку, як тимчасові мешканці, на час
народження дітей і мешкали перші
місяці після народження дітей. За
реєстрацією до ОСОБА_7 ніхто не
звертався. Позивачі-відповідачі і
надалі проживають спільно з ОСОБА_7,
користуються лише своїми кімнатами,
спільного побуту та придбання речей
немає. З 2010 року ОСОБА_7 не заперечувала
щоб ОСОБА_2 з дітьми деякий час пожила у
неї. Потім виникли конфліктні ситуації,
звернення до міліції, тому стало
питання про виселення. Оскільки
будинок не зданий в експлуатацію,
ОСОБА_7 є власником будівельних
матеріалів, тому вона є користувачем.

Представник третьої особи в судовому
засіданні в вирішенні питання по
первісному та зустрічному позовах
послався на розсуд суду, додатково
пояснивши, що при спілкуванні з ОСОБА_7
у вересні 2013 року вона не заперечувала
і тричі запевнила, що запросила до себе
жити ОСОБА_2 з дітьми, просила її
перевести особисті речі. Більшість
особистих речей розташовані в 2-х
кімнатах, речей дуже багато. Малолітні
діти проживають по АДРЕСА_1 з дня
народження і до сьогодні, тому за ними
має бути визнано право користування.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
показав, що в грудні 2012 року по АДРЕСА_1
робив ремонт, міняв труби, сантехніку,
змішувачі, переобладнав водопровід і
опалення. Ремонт водопроводу робив три
рази. Для ремонту все купував ОСОБА_1, а
ОСОБА_7 частково давала гроші за роботу.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
показала, що чула по телефону, який було
ввімкнено на гучну розмову, як ОСОБА_7
пропонувала ОСОБА_2, за 1-2 місяців до
пологів першої дитини, переїхати жити
до неї. Знає, що ОСОБА_1 виплатив великий
борг за будинок, який попав під арешт по
кредиту, переобладнав опалення за
власні кошти. При свідку гроші ОСОБА_7
не передавали. Свідок часто бувала в
гостях по АДРЕСА_1, бачила, що ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вели спільне
господарство, разом харчувалися і
спілкувалися.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
показала, що перед пологами ОСОБА_7
запропонувала ОСОБА_2 переїхати до неї,
щоб з маленькою дитиною не їхати в село.
Жили без конфліктів, святкували родини,
ОСОБА_7 завжди допомагала з ОСОБА_5, коли
вона хворіла лягала з нею в лікарню,
ОСОБА_2 допомагала по господарству. У
ОСОБА_7 була 1 коза, кури. Коли приїхала
сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_9 почалися
конфлікти і скандали.

Вислухавши осіб, які брали участь в
судовому засіданні, свідків,
дослідивши матеріали справи, матеріали
цивільної справи № 751/5874/13-ц, судом
встановлено, що згідно рішення 14 сесії 5
скликання Чернігівської міської ради
від 27 лютого 2007 року ОСОБА_7 передано у
власність земельну ділянку площе. 0,0600
га по АДРЕСА_1 ( а. с. 29). Витягом із
рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради народних
депутатів № 244 від 20 серпня 1991 року
продовжено на один місяць строк
укладання договору на забудову ОСОБА_7 -
по АДРЕСА_1 ( а. с. 87).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 листопада 2013 року
зареєстрували шлюб ( а. с. 35). З копії
свідоцтва про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_6 ( а. с. 84, 85)
батьками неповнолітніх є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

З копії домової книги на будинок №
АДРЕСА_1 ( а. с. 49-52) вбачається
реєстрація ОСОБА_7 з 1997 року, ОСОБА_9 з 2006
року, ОСОБА_14 з 2010 року, ОСОБА_15 з 2013
року.

ОСОБА_7 21 травня 2013 року пред'явила
вимогу про звільнення помешкання по
АДРЕСА_1 у м. Чернігові ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 в 14 денний термін ( а. с. 14-16справи
№ 751/5874/13-ц, провадження № 2/751/1168/2013).

За заявою ОСОБА_7 від 03.06.2013 року про
викрадення акційного модему , який
належав ОСОБА_16 з будинку АДРЕСА_1
дільничним інспектором міліції СДІМ
НВМ ЧМВ УМВС Приходько С.В. винесений
висновок ( а. с. 31).

За заявою ОСОБА_7 від 07.06.2013 року про
пошкодження ОСОБА_1 замка вхідних
дверей кімнати-спальні на другому
поверсі будинку АДРЕСА_1 дільничним
інспектором міліції СДІМ НВМ ЧМВ УМВС
Приходько С.В. винесений висновок ( а. с.
32).

За заявою ОСОБА_7 від 21.10.2013 року про
вжиття заходів відносно ОСОБА_2, яка
вчиняє сварки та розповсюджує
неправдиві чутки про неї та членів її
родини дільничним інспектором міліції
СДІМ НВМ ЧМВ УМВС Приходько С.В.
винесений висновок ( а. с. 33).

За заявою ОСОБА_9 від 04.11.2013 року про
вжиття заходів до ОСОБА_1, який
перерізав тридцятиметровий провід
дільничним інспектором міліції СДІМ
НВМ ЧМВ УМВС Приходько С.В. винесений
висновок ( а. с. 34).

Сторонами не оспорюються факти, що
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7; ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані в будинку
АДРЕСА_2; за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2
проживає з вересня 2010 року, ОСОБА_1 з
листопада 2010 року.

Згідно ст. 378 ЦК України, житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Статтею 380 ЦК України визначено,
що житловим будинком є будівля
капітального типу, споруджена з
дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право
власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Позивачі за первісним позовом
просили визнати право користування
жилим приміщенням, а саме житловим
будинком по АДРЕСА_1 відповідно до
положень частин 1, 2, 4 ст. 165, ч.2 ст. 64 ЖК
України, розглядаючи позов в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
поданих відповідно до ст. 60 ЦПК України,
суд приходить до висновку, що на час
заселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
неповнолітніх дітей ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 і на
час розгляду справи в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_7
відповідно до положень ч.2 ст. 331 ЦК
України не є власником жилого будинку
за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1, а тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог відповідно до положень
частин 1, 2, 4 ст. 165, ч.2 ст. 64 ЖК України.

Пред'являючи зустрічний позов
ОСОБА_7 визначила дві підстави для
виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
неповнолітніх дітей ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, які є
взаємовиключні, оскільки ставиться
питання про виселення тимчасових
жильців та членів сім'ї власника житла.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
виселенням згідно ч.2 ст. 98, ч.2 ст. 99 ЖК
України ОСОБА_7 не враховано, що
зазначена норма закону застосовується
до правовідносин, які виникають з
користування жилими приміщеннями в
будинках державного і громадського
житлового фонду. Відповідно до
положень ст. ст. 10,11,60 ЦПК України суду
не надано належних та допустимих
доказів укладання з ОСОБА_7 договору
найму жилого приміщення визначеного
ст. 61 ЖК України, набуття нею всіх прав
наймача, в тому числі права тимчасового
дозволу проживання в жилому
приміщенні, що є в її користуванні,
інших осіб, без стягнення плати за
користування приміщенням (тимчасових
жильців).

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги ОСОБА_7 в частині
виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
неповнолітніх дітей ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно
ст. 157 ЖК України, оскільки відповідно
до положень ст. 60 ЦПК України суду не
надано належних та допустимих доказів
права власності ОСОБА_7 на житловий
будинок, який розташований за адресою
АДРЕСА_1 і систематичного порушення
відповідачами по зустрічному позову
правил співжиття, які роблять
неможливим для інших проживання із
ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявилися
безрезультатними.

Надані висновки дільничного
міліції СДІМ НВМ ЧМВ УМВС Приходько С.В.
про результати звернень ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 не свідчать про систематичне
порушення правил співжиття ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які роблять неможливим для
інших проживання із ними в одній
квартирі чи в одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові
витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 64, 99, 116, 150, 156, 157 ЖК
України, ч.2 ст. 331, ст.. ст. 379, 380 ЦК
України, ст. ст. 3, 10,11,60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
інтересах малолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
до ОСОБА_7, третя особа служба у справах
дітей Новозаводської районної у м.
Чернігові ради, про визнання права
користування жилим приміщенням -
відмовити.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_7
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтересах малолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
третя особа служба у справах дітей
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради про виселення без надання іншого
житлового приміщення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
К. В. Мороз