Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/519/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Берези В.І.,
суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г.,

за участю секретаря судового
засідання: Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Залізничного
районного суду м.Львова від 2 вересня 2013
року у справі за позовом Львівського
комунального підприємства
«Богданівка» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення боргу, -

в с т а н
о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Львівського комунального підприємства
«Богданівка» 8125 грн. 00 коп.
заборгованості за гаряче
водопостачання, 4742 грн. 76 коп.
заборгованості за центральне опалення,
всього 12867 грн. 76 коп. Вирішено питання
судових витрат.

Рішення суду оскаржили відповідачі -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, просять таке
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначають, що
рішення є незаконним. Мотивують тим, що
до даних правовідносин застосовуються
норми ст. 162 Житлового кодексу (далі - ЖК)
України, та згідно зі ст.202 ЦК України
дані відносини є двостороннім
правочином - договором найму житла.
Судом безпідставно визначено розмір
заборгованості в сумі 12867 грн. 76 коп., не
враховано обмежений розмір квартплати,
який встановлюється з урахуванням
Постанови КМ України №1156 від 27.07.1998 рік.
Відтак, відсутність договору найму
житла не дає підстав зобов`язувати
відповідачів здійснювати плату за
користування житлом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_6,
без участі представника позивача та
відповідачів, які були належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду справи, перевіривши матеріали
справи, межі та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до ст.213 ЦК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.5).

Також судом встановлено, що даний
будинок перебуває на балансі
Львівського комунального підприємства
«Богданівка».

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем ЛКП «Богданівка»
належним чином та у повному обсязі
надано відповідачам послуги з
централізованого опалення, постачання
гарячої та холодної води, проте останні
належним чином не виконали свого
обов`язку з оплати послуг за гаряче
водопостачання та центральне опалення,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 8125 грн. 00 коп. та,
відповідно, 4742 грн. 76 коп.

З огляду на наявні в матеріалах справи
докази, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно
застосовано норми ст.ст. 20, 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», якими визначено, що
обов`язком споживача є, зокрема,
укладення договору про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленим виконавцем на основі
типового договору, оплачувати
житлово-комунальні послуги, натомість
обов`язком виконавця є надання послуг
вчасно та відповідної якості та
підготовка укладення зі споживачем
договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Крім того, обов`язком власника є
укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
п.7 Правил користування приміщеннями
житлових будинків, затверджених
Постановою КМ України №572 від 08.10.1992
року, на що звернуто увагу Залізничним
районним судом м.Львова.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. Члени
сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються
в судовому порядку.

Відтак, будучи споживачами
житлово-комунальних послуг,
відповідачі зобов`язані здійснювати
оплату наданих їм послуг, виходячи із
їхнього солідарного обов`язку.

Так, факт надання відповідних послуг та
їх споживання відповідачами
підтверджується, зокрема, квитанціями
про оплату житлово-комунальних послуг
(а.с.19-22, 33-46), відомостями з нарахування
та оплати послуг за період зі січня
місяця 2007 року по березень місяць 2013
року (а.с.26-29).

Сума заборгованості відповідачів
перед позивачем за надані комунальні
послуги підтверджується відомостями
про нарахування та оплату послуги з
постачання гарячої води та
централізованого опалення (а.с.26-29),
доказів у спростування даної суми
заборгованості відповідачами суду не
представлено.

Обгрунтування вимог апеляційної
скарги з посиланням на норми ст.ст.810-826
глави 59 Найм (оренда) житла, не
заслуговують на увагу, оскільки такі не
можуть бути застосовані до спірних
відносин з огляду на природу їх
виникнення - власник та мешканці
квартири (члени сім`ї власника)
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1,
користувались цим житловим
приміщенням, а тому несуть солідарний
обов`язок з оплати житлово -
комунальних послуг.

Крім того, відповідають обставинам
справи висновки суду першої інстанції
про відсутність підстав для
застосування трьохрічного строку
позовної давності, так як матеріалами
справи (а.с. 19-22, 33-46, 26-29) підтверджено
факт переривання перебігу позовної
давності у спосіб часткової сплати
заборгованості за надані комунальні
послуги, як наслідок - визнання
відповідачами свого боргу.

Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому апеляційну скаргу
слід відхилити.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст.
313, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 2 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.