Номер провадження № 22-ц/785/1176/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
16.10.2013 року по справі за позовом ОСОБА_3
до ТОВ «Ресанта» про захист прав
споживача,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 1-2), який уточнив в ході
розгляду справи (а. с. 9-11) та просив
визнати дії відповідача щодо відмови
позивачу в реалізації його права
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми,
такими, що порушують права споживача,
що передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про захист прав споживачів», а також
визнати дії відповідача щодо порушення
права позивача на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
замовлення роботи (послуги), такими, що
порушують права споживача, передбачені
ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист
прав споживачів».

Свої позовні вимоги позивач, як
зазначено в рішенні суду,
обґрунтовував тим, що він 11.10.2012 року
придбав за 2 400 грн. стабілізатор
напруги «РЕСАНТА» модель 10000/1-ЭМ
заводський номер № 106059 у ПП ОСОБА_4.
Після купівлі товару, в ньому були
виявлені недоліки: 08.11.2012 року вийшла з
ладу та замінена плата; 29.07.2013 року
вийшов з ладу та замінений двигун.
14.08.2013 року - на наступний день після
отримання товару з сервісного центру,
недолік проявився знову у вигляді
наявності на виході напруги 300 вольт.
21.08.2013 року позивач отримав з
сервісного центру стабілізатор
напруги та 23.08.2013 року отримав
відповідь від ТОВ «РЕСАНТА» на заяву
про розірвання договору
купівлі-продажу та повернення позивачу
сплачених за товар коштів, якою
позивачу відмовлено в розірванні
договору та поверненні коштів, у
зв'язку з чим він змушений звернутись
до суду.

Як зазначено в рішенні суду,
позивач в судове засідання не з'явився,
в заяві про зменшення позовних вимог
просив розглянути справу за його
відсутністю. Представник відповідача
підтримав письмові заперечення проти
позову та просив відмовити в
задоволенні уточнених позовних вимог
ОСОБА_3

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 16.10.2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
16.10.2013 року, в якій просить рішення суду
від 16.10.2013 року скасувати та визнати дії
відповідача щодо відмови споживачу в
реалізації його права розірвання
договору та повернення сплаченої за
товар грошової суми - незаконними,
визнати дії відповідача щодо порушення
права споживача на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію -
незаконними, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права.

Відповідачем рішення суду не
оскаржується.

В судовому засіданні
представники відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.
Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, клопотання
про відкладення розгляду справи від
нього на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог, наданих
доказів і доводів апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відмовляючив задоволенні
позову ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив з наступного.

В судовому засіданні, що 12.10.2012 року
позивач придбав стабілізатор напруги
зав. № 106059, модель 10000/1-ЭМ, про що суду
надано товарний чек (а. с. 5) та
гарантійний талон (а. с. 4), з якого також
вбачається, що стабілізатор
неодноразово здавався для проведення
гарантійного ремонту до ТОВ «РЕСАНТА».

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Судом встановлено, що 15.08.2013 року
позивач ОСОБА_3 звернувся з заявою до
керівника ТОВ «РЕСАНТА» з вимогою про
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар суми грошей.

З матеріалів справи вбачається, що
найменування торгової організації, в
якій позивач придбав стабілізатор, - ПП
«ОСОБА_4» № Єлектроинструмент
ДП-9.

Таким чином, суд погодився з думкою
представника відповідача стосовно
того, що сторонами договору
купівлі-продажу є ПП «ОСОБА_4» та
позивач ОСОБА_3, в зв'язку з чим суд
дійшов до висновку, що з вимогами про
розірвання договору купівлі-продажу
позивач повинен був звертатись до ПП
«ОСОБА_4», а тому відмова ТОВ «РЕСАНТА»
розірвати договір з ОСОБА_3 не є
порушенням його прав, оскільки ТОВ
«РЕСАНТА» не є стороною договору, а
тому не може його розірвати.

В своїх уточнених позовних вимогах
ОСОБА_3 просив визнати дії відповідача
такими, що порушують його права
споживача.

Частиною 2 ст. 16 України встановлений
перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів, яким не передбачено
такого способу як визнання дій такими,
що порушують права споживача.

Позивач ОСОБА_3 в своїх позовних
вимогах посилався на те, що відповідач
порушив права споживача на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
роботи (послуги), не надавши квитанцію
за формою № 7-гарант, в якій
зазначаються усі недоліки та термін
виконання ремонту.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач має
право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Стосовно даних вимог суд прийняв до
уваги пояснення представника
відповідача щодо того, що квитанція за
формою № 7-гарант видається після
прийняття товару на гарантійний
ремонт, а тому не може вважатися
джерелом необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, роботи (послуги) в
розумінні ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
захист прав споживачів». Інших доказів
на підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За таких обставин, суд першої інстанції
вважав, що вимоги позивача не
підлягають задоволенню, так як
необґрунтовані та недоведені.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції, в межах позовних вимог,
повно, всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин та
прийшов до правильного висновку на
підставі наданих та досліджених
доказів, відмовивши в задоволенні
позову ОСОБА_3

Тому судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи, наданим доказам та
відповідним нормам права, а суд першої
інстанції правомірно на підставі вимог
закону та на підставі встановлених
обставин справи, наданих доказів,
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову.

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивач придбав
за 2 400 грн. стабілізатор напруги
«РЕСАНТА» модель 10000/1-ЭМ заводський
номер № 106059 у ПП «ОСОБА_4» (а. с. 4, 18),
гарантійний ремонт якого здійснював
відповідач, що не заперечується та
підтверджується відповідачем
відповідно до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 8
Закону України «Про захист прав
споживачів», на яку посилається
позивач, у разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми;
вимоги споживача, встановлені частиною
першою цієї статті, пред'являються на
вибір споживача продавцеві за місцем
купівлі товару, виробникові або
підприємству, що задовольняє ці вимоги
за місцезнаходженням споживача.

Проте, в матеріалах справи
відсутні докази, що відповідач є особою
(продавцем, виробником чи
підприємством, що задовольняє ці
вимоги а. с. 23), до якої відповідно
вищевказаних вимог закону можуть
споживачем пред'являтися вимоги про
розірвання договору. Такі докази не
представлені і суду апеляційної
інстанції.

В судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідачем
здійснювався гарантійний ремонт
придбаного позивачем товару у ПП
«ОСОБА_4».

Крім того, в матеріалах справи
відсутні докази істотних недоліків,
придбаного позивачем товару,
відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Тому судова колегія не погоджується
з доводами апеляційної скарги
позивача, в цій частині.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
на яку посилається позивач, споживач
має право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги).

Відповідно до позовної заяви, позивач
обґрунтовував свої позовні вимоги
ненаданням інформації відповідачем
про продукцію.

Проте, товар позивач придбав у
ПП «ОСОБА_4», а відповідач здійснював
лише гарантійний ремонт придбаного
позивачем товару.

Стосовно видачі відповідачем
позивачеві квитанції за формою №
7-гарант, з якою позивач пов'язує
отримання інформації відповідно до ч. 1
ст. 15 Закону України «Про захист прав
споживачів», то судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції, в цій частині, що ця
квитанція не несе інформації в
розумінні ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Тому судова колегія не
погоджується з доводами апеляційної
скарги, в цій частині.

Крім того, судова колегія звертає
увагу на способи захисту цивільних
прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК
України та обрані позивачем.

За таких обставин, судова колегія
вважає, суд першої інстанції
правомірно відмовив в задоволенні
позовних вимог позивача.

Таким чином, на підставі
наведеного, судова колегія, враховуючи
доводи апеляційної скарги, вважає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не можуть бути
прийняті до уваги, враховуючи
викладене та, оскільки вони не
спростовують висновки суду.

За таких обставин, судова
колегія вважає, що апеляційну скаргу
ОСОБА_3 необхідно відхилити, а рішення
Київського районного суду м. Одеси від
16.10.2013 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 16.10.2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Ресанта» про
захист прав споживача - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

А.П. Бабій

В.А. Станкевич