Справа № 1311/1354/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.02.2014 року Кам'янка-Бузький районний
суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай
Іванна Анатоліївна

при секретарі Новосад І.В.

розглянувши в м. Кам'янка-Бузька
Львівської області в залі суду у
відкритому попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Кам»янка-Бузької державної
нотаріальної контори, третя особа:
відділ держаної виконавчої служби
Кам'янка-Бузького районного управління
юстиції Львівської області про
звільнення майна з під арешту,

в с т а н о в и в:

Позивачка просить ухвалити рішення про
зняття арешту з житлового будинку №10
по вул. Веселій в с. Неслухів
Кам'янка-Бузького району Львівської
області.

Позовні вимоги мотивує тим, що після
смерті її батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився житловий
будинок АДРЕСА_1. Після того, як
позивачка звернулася до державного
нотаріуса для оформлення спадщини, їй
було відмовлено, оскільки в єдиному
реєстрі заборони на відчуження
нерухомого майна значиться тип
обмеження заборона. Об'єктом обтяження
являється в цілому житловий будинок
АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, але подала заяву в якій
просить проводити розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася, але подала
заяву в якій просить проводити розгляд
справи за її відсутності, проти
задоволення позову не заперечила.

Представник третьої особи, в судове
засідання не з'явився, але подав заяву в
якій просить проводити розгляд справи
за його відсутності у винесенні
рішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд
переконаний, що рішення у справі
можливо ухвалити у судовому засіданні,
відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України,
згідно з якою, при визнанні позову
відповідачем позову, суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що особи, які беруть участь
у справі, в судове засідання не
з'явились, суд розглядає справу в
порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає себе що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутись до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ЗУ «Про виконавче
провадження», звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Згідно п.7 ст. 52 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі якщо сума, що
підлягає стягненню за виконавчим
провадженням не перевищує десяти
розмірів мінімальної заробітної плати
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку на якій
розташоване це житло не здійснюється.

Судом встановлено, що батько позивачки
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 14.11.1994 р.

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Неслухівської сільської
ради 04.11.2002 р на підставі рішення
Кам»янка-Бузького райвиконкому № 85 від
26.04.1990 р. та рішення Неслухівської
сільської ради № 31 від 19.09.2002 р., після
його смерті залишилося спадкове майно,
а саме житловий будинок АДРЕСА_1.

Як вбачається із свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 18.09.1997 р., мати
позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

22.11.1997 р. ОСОБА_1 одружилася та змінила
прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3
від 22.11.1997 р.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, після
смерті батька, позивачка звернулася в
Кам»янка-Бузьку державну нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини, проте їй було відмовлено у
зв'язку з тим, що в єдиному реєстрі
заборон відчуження нерухомого майна,
значиться тип обмеження заборона, який
зареєстрований 28.06.2006 р. за №3800228,
Кам»янка-Бузькою державною
нотаріальною конторою на підставі
повідомлення від 24.09.1968 р. Львівської
дослідної станції садівництва, що
підтверджується копією витягу з
єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № 36993202 від
19.07.2012 р. Об'єктом обтяження являється в
цілому житловий будинок АДРЕСА_1 і
обтяження подано на ОСОБА_2

В позовній заяві позивачка зазначає, що
з даною забороною не погоджується та
жодного боргу в її батька не було,
оскільки її батько ніколи не звертався
по місцю праці з проханням видати на
його ім'я кредит чи позику, жодних
претензій більше 40 років ні до її
батька, ні до неї підприємство не
виставляло. Також з довідки №57 від
25.07.2012 р. виданої Державним
підприємством дослідним господарством
«Львівське» вбачається, що ОСОБА_2
дійсно працював в господарстві
їздовим з 3 листопада 1961 р та був
звільнений з роботи 12 травня 1994 року
згідно наказу № 40 від 12.05.1994 р., про
наявність боргу в довідці не зазначено.

Враховуючи вище наведене, суд
переконаний, що вимоги позивача є
обґрунтованими та підтверджуються
зібраними по справі доказами, а тому
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 391 ЦПК України, ст.ст. 52, 54,
59 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Звільнити з під арешту житловий
будинок АДРЕСА_1, знявши заборону на
його відчуження.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Оригінал рішення.