РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі :

головуючого :
Циганаш І.А.

при секретарі:
Булькач С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням ,-

Встановив:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтувавши
його тим, що вона проживає за адресою:
АДРЕСА_1. Даний будинок належить їй на
праві приватної власності на підставі
свідоцтва про право власності на
будівлю та договору дарування від 15
квітня 1986 року. Приблизно у 1989 - 1990 роках
її молодший син ОСОБА_2 у зв'язку з
одруженням та отриманням квартири
знявся з реєстраційного обліку з
будинку по АДРЕСА_1. Приблизно на
початку 2006 року у зв'язку з погіршенням
взаємовідносин, її син розірвав шлюб та
попросив щоб вона дала йому дозвіл
знову зареєструватися у її будинку.
Наприкінці листопада 2006 року нею було
дано дозвіл, щоб син зареєструвався у
будинку. Дана реєстрація була потрібна
йому у зв'язку із сімейними обставинами
та для подальшого працевлаштування.
Після реєстрації у будинку в листопаді
2006 року відповідач в будинку не
проживав, свої речі у будинок не
заносив. Син після розірвання шлюбу
проживав у цивільному шлюбі з якоюсь
жінкою та весь час проживав у неї.
ОСОБА_2 лише інколи приходив до неї
додому, щоб провідати її та батька.
Приблизно наприкінці квітня 2010 року її
син прийшов до неї та повідомив, що він
знайшов роботу десь на території
Кіровоградської області та переїжджає
туди жити та працювати. При цьому,
відповідач запевнив її, що на протязі 2-3
місяців самостійно зніметься з
реєстраційного обліку з її будинку.
Фактично з травня 2010 року її син в
будинку більше ніколи не проживав та не
з'являвся. За весь час син декілька раз
телефонував їй та її чоловікові та в
ході телефонних розмов розповідав, що
працює у приватних підприємців на
території Кіровоградської області та у
зв'язку з характером роботи часто
переїжджає з одного місця на інше. На її
прохання знятися з реєстраційного
обліку за вказаною вище адресою ОСОБА_2
пообіцяв, що скоро приїде у відпустку і
випишеться, однак до теперішнього часу,
так цього і не зробив. Фактично з
травня 2010 року по теперішній час
відповідач у належному їй будинку
жодного разу не з'являвся, матеріальної
допомоги на утримання будинку, в тому
числі і на оплату комунальних та інших
послуг не надавав, самостійно ніяких
платежів також не здійснював. Факт
реєстрації відповідача у її будинку
позбавляє її можливості оформити
субсидію по сплаті комунальних послуг,
для цього їй потрібна довідка про
заробіток відповідача, а отримати цю
довідку вона не може, оскільки
відповідач в будинку не проживає. Крім
того, на теперішній час вона має намір
продати будинок та придбати собі з
чоловіком невеличку квартиру. Проте,
для цього їй необхідно зняти з
реєстраційного обліку всіх
зареєстрованих у будинку осіб, в тому
числі і відповідача. Просить визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив
право на користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся в установленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомив.

Суд визнав за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача, за
наявними матеріалами справи та ухвалив
розглядати справу заочно, про що
позивач в судовому засіданні не
заперечувала.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки,
що випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Частиною 3 п. 7 ст. 71 ЖК України жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім'ї понад шість місяців у випадках:
взяття під варту або засудження до
арешту, обмеження волі, позбавлення
волі на певний строк чи довічне
позбавлення волі - протягом усього часу
перебування під вартою або відбування
покарання, якщо в цьому будинку,
квартирі (їх частині) залишилися
проживати інші члени сім'ї.

Згідно ст. 163 ЖК України у разі
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Статтею 321 передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать особи, зазначені в частині
другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні » зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється зокрема, на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що
будинок АДРЕСА_1 на праві приватної
власності належить ОСОБА_1: 1/2 частина
будинку на підставі свідоцтва про
право власності на будівлю від 13
березня 1986 року та 1/2 частина будинку на
підставі договору дарування від 15
квітня 1986 року ( а.с. 7, 8- 11).

З копії домової книги видно, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28 листопада 2006 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (
а.с. 12-14 ).

Згідно довідки квартального комітету
№20 від 09 грудня 2013 року за №438
вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, який з квітня 2010
року за вказаною адресою не проживає (
а.с. 15 ).

З пояснень сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від
05 грудня 2013 року вбачається, що їхній
будинок розташований поруч з будинком
АДРЕСА_1, в якому проживає сім'я ОСОБА_2.
Як сусідам, їм відомо, що приблизно
восени 2006 року власниця будинку ОСОБА_1
зареєструвала в своєму будинку свого
меншого сина ОСОБА_2, який на той час
розірвав шлюб зі своєю дружиною.
Настільки їм відомо, дана прописка була
потрібна сину для працевлаштування.
Фактично їх син ОСОБА_2 після весілля у
1988 році ніколи не проживав в будинку
своїх батьків, та як мав власну
квартиру у м. Кіровограді ( а.с. 16, 17 ).

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що з моменту реєстрації з листопада 2006
року відповідач ніколи не проживав у
спірній квартирі, з травня 2010 року
взагалі у спірному будинку не
з'являвся, реєстрація відповідача у
вказаному вище будинку порушує право
власності позивача на свій розсуд
володіти, користуватися та
розпоряджатися належним їй майном,
вона вимушена сплачувати комунальні
послуги по числу зареєстрованих у
будинку осіб, в зв'язку з чим вимушена
нести додаткові витрати по сплаті
комунальних послуг, тому суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України , суд,-

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.