Справа№436/297/14ц
Провадження №2/436/448/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 лютого 2014 року суддя
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська Темнікова А.О., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська із вказаним
позовом в якому просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
утримання кожного з дітей по 600 гривень
щомісяця до повноліття дітей, а вразі
продовження навчання до 23 років, але не
менш 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, а також
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її
користь на утримання, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним 23 років
600 гривень щомісяця.

Зазначена заява підлягає залишенню без
руху з наступних підстав.

Згідно ст. 119 ЦПК України, позовна заява
повинна містити зміст позовних вимог, а
також виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги, та
зазначення доказів, які підтверджують
кожну обставину.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За нормами СК України, право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким мешкає дитина.

Однак, позивачка, звернувшись до суду
із вказаним позовом, не додала до нього
будь-яких документів, які
підтверджують факт мешкання
неповнолітніх дітей разом з нею,
посилання на такі документи (докази)
також відсутні. Наявність підстав для
звільнення від доказування даної
обставини у позовній заяві також не
зазначено.

Згідно ст. 181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька або у твердій
грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину, згідно з положеннями ч. 2 ст. 182
СК України, у разі їх присудження у
частці від доходу одного з батьків, не
може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Якщо розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 СК Кодексу, то
дитині призначається відповідно до
закону державна допомога в розмірі
різниці між визначеним розміром
аліментів і 30 відсотками прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, як вбачається з тексту позовної
заяви, позивачка, звертаючись з вимогою
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, просить визначити
її розмір у твердій грошовій сумі (600
гривень на утримання кожного з дітей),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, тобто
фактично заявляє вимоги, не
передбачені Сімейним кодексом
України.

Крім того, в позовній заяві відсутнє
обґрунтування відповідно до вимог
Сімейного Кодекс України позовних
вимог в частині стягнення аліментів на
повнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка навчається до 23 років, а саме не
зазначено у якому навчальному закладі
навчається дитина, не надано
відомостей про вартість навчання та
інших витрат пов'язаних з ним, відсутня
довідка про те, на якій основі
навчається дитина - на платній чи
державній.

Зазначені недоліки є суттєвими та
перешкоджають відкриттю провадження
по справі.

За таких обставин вважаю за необхідне
застосувати вимоги ст. 121 ЦПК України,
відповідно до яких суддя, встановивши,
що позовну заяву подано без додержання
вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити
указані в ухвалі суду недоліки у строк,
який не може перевищувати п'яти днів з
дня отримання позивачем ухвали, та
роз'яснити, що в іншому випадку заява
вважатиметься неподаною і буде
повернута позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви
без руху оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:
А.О. ТЕМНІКОВА