Справа №
№ 2/521/755/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря - Лукашкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду
м.Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, в якому вказувала на те, що
вона та ОСОБА_3 08 січня 1989 року
зареєстрували шлюб. За час перебування
у шлюбі вони придбали квартиру
АДРЕСА_1.

17 квітня 2002 року шлюб між ними було
розірвано. У вказаній квартирі
позивачка зареєстрована та постійно
проживає з 20.07.1998р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Єдиними
його спадкоємцем є його син - ОСОБА_2,
який отримав свідоцтво про право на
спадщину по закону на ? частину
вказаної квартири.

Позивачка зазначає, що оскільки спірна
квартира була придбана нею та її
покійним чоловіком в період шлюбу, вона
має право на ? частину квартири АДРЕСА_1
та просить визнати за нею право
власності на цю частину.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнав
позовні вимоги в повному обсязі та не
заперечував проти їх задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позову в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 08
січня 1989 року було зареєстровано шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження, виданого палацом урочистих
подій 08.01.1989р., актовий запис №23.

Згідно договору купівлі-продажу від 12
березня 1998 року, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3
купив квартиру АДРЕСА_1. Вказаний
договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ
та РОН» 21 квітня 1998р.

17 квітня 2002 року шлюб між позивачкою та
ОСОБА_3 було розірвано, про що свідчить
копія свідоцтва про розірвання шлюбу
від 13 серпня 2008 року, актовий запис №169.

Таким чином, судом встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 була придбана в
період шлюбу позивачки та ОСОБА_3, а
отже є спільною сумісною власністю
подружжя.

Згідно до ст.22 Кодексу про шлюб та
сім»ю України, який діяв на момент
виникнення правовідносин майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст.112 Цивільного
кодексу Української РСР (в редакції 1963
року), діючого до 2004 року майно може
належати на праві спільної власності
двом або кільком колгоспам чи іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або державі і одному чи
кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам. Розрізняється спільна
власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

Також статтями 16 та 17 Закону України
«Про власність», який діяв на той
момент, передбачалося, що майно, нажите
подружжям за час шлюбу, належить їм на
праві спільної сумісної власності.
Здійснення ними цього права
регулюється цим Законом і Кодексом про
шлюб та сім'ю України. Майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім'ї,
є їх спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено письмовою угодою
між ними.
Відповідно до
довідки про склад сім»ї та прописку
вбачається, що позивачка зареєстрована
за адресою - АДРЕСА_1 з 20.07.1998р.

07 грудня 2011 року ОСОБА_2, як
спадкоємець першої черги по закону
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, отримав в Сьомій
Одеській державній нотаріальній
конторі свідоцтво про право на
спадщину. Спадщина, на яку видано це
свідоцтво, складається з ? частки
квартири АДРЕСА_1. Свідоцтво про право
власності на ? частку вищезазначеної
квартири колишньому подружжю ще не
видано. З копії
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 вбачається, що спірна квартира
має 2 жилі кімнати житловою площею
30,1кв.м., загальною площею 47,8кв.м.,
підсобною площею 16,8кв.м., корисною
площею 46,9кв.м.
Таким
чином, враховуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку про те, що
позивачка має право на ? частину
квартири АДРЕСА_1, а отже її позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Керуючись
ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України,
ст.112 Цивільного кодексу Української
РСР (в редакції 1963р.), ст.ст.10, 11, 60, 208-209,
212-215, 217-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 47,8кв.м., житловою площею 30,1кв.м.,
підсобною площею 16,8кв.м., корисною
площею 46,9кв.м.

Встановити порядок виконання рішення
суду, яким зазначити, що воно є
підставою для реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
для реєстрації за ОСОБА_1 права
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 47,8кв.м.,
житловою площею 30,1кв.м., підсобною
площею 16,8кв.м., корисною площею 46,9кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк зі дня його
проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН