22-ц/772/335/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бессараб Н. М.Категорія: 27
Доповідач: Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Вавшка
В.С., Колоса С.С., при
секретаріПантелеймоновій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк (далі - ПАТ КБ)
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
кредитної заборгованості,

за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 10
грудня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ПАТ КБ «Приват
Банк» звернувся до суду 10 вересня 2013
року.

Зазначало, що з ОСОБА_6 17 травня 2006 року
було укладено договір кредиту згідно
якого остання отримала в кредит 400.00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
позивач просив стягнути з ОСОБА_6
заборгованість у розмірі 34527,58 грн. та
судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 грудня 2013 року
у задоволенні зазначеного позову
відмовлено через пропущення
позивачем позовної давності без
поважних причин.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

Представник відповідача заперечувала
доводи апеляційної скарги через їх
безпідставність та просила апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до положень частин 1 та 2
статті 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Оскаржуване рішення суду таким
визнати не можна оскільки суд не
виконав всі вимоги цивільного
судочинства та допустив неправильне
застосування норм матеріального
права.

Судом першої інстанції встановлено і
не заперечується сторонами, що 17.05.2006
року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем ОСОБА_6 було укладено
договір № б/н від 17.05.2006 року,
відповідно до якого остання отримала
кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки та щомісячними платежами в
розмірі 7% від суми заборгованості.
Відповідно до п. 8.6 умов договору та
правил надання банківських послуг, які
є невід'ємною частиною кредитного
договору, при порушенні строків
платежів більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

Встановлено, що банк збільшував
позичальнику кредитний ліміт, а
позичальник користувалася коштами на
кредитні картці, проте, свої
зобов'язання за договором перестала
виконувати у зв'язку із чим станом на
31.07.2013 року її заборгованість по
договору складає 34527,58 грн., з яких: 7395,96
грн. - заборгованість за кредитом; 25011,26
грн. - заборгованість по процентах за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина), 1620,36 грн. - штраф
(процентна складова).

Вирішуючи цей спір та відмовляючи у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив із того, що вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
засновані на законі, оскільки
позичальник не виконувала умови
договору та має заборгованість як за
тілом кредиту, так і за нарахованими
відсотками, тому позичальник має
відповідати за порушення взятих на
себе зобов'язань, проте позов, в силу
правил статей 256, 257, 267 ЦК України, не
може бути задоволеним через
пропущення позивачем без поважних
причин позовної давності, про
застосування якої звернулася
відповідач.

З таким висновком суду про пропущення
позивачем позовної давності не можна
погодитись, оскільки до такого
висновку суд дійшов через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та через
неправильне застосування норм
матеріального права.

Так, сторонами у справі не
заперечується, що строк дії укладеного
договору встановлено 12 місяців. Не
заперечується, що умовами договору
передбачено його продовження
(пролонгацію) на новий той же строк
доти доки одна із сторін не заявить про
припинення дії договору (пункт 9.12 Умов
та правил надання банківських послуг,
з якими відповідач погодився при
підписанні договору, а с. 9, 10-12).

Зазначеному суд першої інстанції не
дав належної оцінки, а тому дійшов до
невірного висновку про пропущення
позивачем позовної давності за
заявленими вимогами та неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Отже, за встановлених обставин та
ураховуючи те, що ПАТ КБ «ПриватБанк»
не пропущено позовної давності за
заявленими вимогами до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, оскільки строк дії договору
не закінчився, то підстав для
застосування положення частини 4
статті 267 ЦК України про відмову у
позові внаслідок спливу позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, немає.

Невідповідність висновків суду
обставинами справи, порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального права, відповідно до
правил пунктів 3 та 4 частини 1 статті
309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Ураховуючи зазначене вище рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону. Згідно зі
ст. 1054 цього Кодексу за кредитним
договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

ОСОБА_6 не виконала свого зобов'язання
за договором перед кредитодавцем, а
тому з неї слід стягнути
заборгованість на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк».

При вирішенні питання про стягнення
заборгованості за кредитним договором
суд бере до уваги наданий позивачем
розрахунок, який здійснено у
відповідності до умов договору,
зокрема ураховуючи збільшення
відсоткової ставки до 36 % через
невиконання зобов'язань та ураховуючи
штрафні санкції.

Заборгованість яка підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача,
станом на 31 липня 2013 року, складає 34527,58
грн., з яких: 7395,96 грн. - заборгованість
за кредитними коштами, 25011, 26 грн. -
проценти за користування кредитом, 500
грн. - штраф (фіксована частина), 1620 грн.
36 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідно до правил частини 1 та 5
статті 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід
стягнути судові витрати у розмірі 345
грн. 28 коп. за подачу позовної зави та 172
грн. 64 коп. за подачу апеляційної
скарги, а всього 517 грн. 92 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
303, п. 2 ч. 1 ст. 307, пунктами 3,4 ст. 309, ч. 2
ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 грудня 2013 року
у цій справі скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
кредитної заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 34527
(тридцять чотири тисячі п'ятсот
двадцять сім ) грн. 58 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 17 травня 2006 року, станом на 31 липня
2013 року, з якої 7395 (сім тисяч триста
дев'яносто п'ять) грн. 96 коп. -
заборгованість за кредитними коштами,
25011 (двадцять п'ять тисяч одинадцять)
грн. 26 коп. - проценти за користування
кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 1620 грн. 36 коп. - штраф
(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір у розмірі 345 грн. 28 коп. за подачу
позовної заяви та 172 грн. 64 коп. за
подачу апеляційної скарги, а всього 517
грн. 92 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено на протязі двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:
/підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ В.С.
Вавшко

/підпис/ С.С. Колос

Згідно з оригіналом

Суддя
В.А. Іващук