Справа № 434/4928/13-ц
Провадження № 2/434/706/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

11 лютого 2014 року Артемівський
районний суд м. Луганська складі
головуючого судді Река А.С., при
секретарі Малько А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні майном та зобов'язання
вчинити певні дії,-

Встановив:

У червні 2013 року позивач звернулась до
суду з дійсним позовом. В обґрунтування
позову зазначила, що відповідно до
договору дарування від 16 травня 1994 року
є власницею 2/5 часток домоволодіння
АДРЕСА_1. Рішенням Артемівського
районного суду м. Луганська від 25.07.2012
року ОСОБА_1 виділено в натурі частку з
вищевказаного домоволодіння в розмірі
2/5 частки. Відповідно до рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 02.04.2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, про усунення
перешкод у користуванні
домоволодінням, визначено порядок
користування земельною ділянкою, а
саме: у користування ОСОБА_1 виділено
земельну ділянку площею 135 кв.м. У
сусідньому домоволодінні, яке належить
відповідачці по справі - ОСОБА_2, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, мешкає
її родичка - ОСОБА_3, з якою позивачка не
знаходить порозуміння у спільному
сусідському співмешканні. Зазначає, що
відповідач - ОСОБА_3 розташувала
будівельні матеріали на її земельній
ділянці та відмовляється їх прибирати,
мотивуючи це тим, що вважає, що межа між
вищевказаними домоволодіннями
проходить по стіні житлового будинку
АДРЕСА_1. Окрім того, поряд з межею
відповідачка у безпосередній
близькості до вікон житлового будинку
ОСОБА_1 розташувала вбиральню з
вигрібною ямою та споруди для
утримання свійських тварин. Просить
суд усунути перешкоди у користуванні
частиною житлового будинку АДРЕСА_1, що
знаходиться у її приватній власності, а
саме не чинити перешкоди у
встановленні межового паркану;
звільнити від будівельного та
побутового сміття, територію земельної
ділянки вищевказаного домоволодіння
від стіни житлового будинку в бік
домоволодіння АДРЕСА_2 на відстань не
менше ніж 0,6м.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Надав до суду заяву в
якій просив розглянути справу за його
відсутності, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином. Причини неявки суду не
повідомили.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України,
судом ухвалено розгляд справи в
заочному порядку.

Судом встановлено, що з договору
дарування від 16.05.1994 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-1905,
посвідченого державним нотаріусом
ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_6,
подарував ОСОБА_1 2/5 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських споруд, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 25.07.2012 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ
домоволодіння в натурі, житловий
будинок АДРЕСА_1, розділено, та ОСОБА_1
виділено в натурі частку з
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з: веранда - площею 1,2 кв.м. (літ.1),
коридор - площею 6,1 кв.м. (літ.1-2), житлова
кімната - площею 11,7 кв.м. (літ.1-3), житлова
кімната - площею 5,7 кв.м. (літ.1-4), кухня -
площею 8,9 кв.м. (літ.1-5), господарські
будівлі - сараї (літ.З-Е), літня кухня з
тамбуром (літ.Ж.ж), погріб (літ.П), що
становить 2/5 частки від домоволодіння
(а.с.8).

Відповідно до рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 02.04.2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою, про
усунення перешкод у користуванні
домоволодінням, визначено порядок
користування земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 у такий спосіб: у
користування ОСОБА_1 виділено земельну
ділянку площею 135 кв.м., згідно додатку
№ 3 до висновку експертизи № 957/10.7 від
19.05.2012 року, зафарбовано червоним, що
розташований в глибині садиби від
лінії, що розділяє квартири
співвласників у будинку А-1 і до межі з
домоволодінням № 51; у користуванні
ОСОБА_4 виділено земельну ділянку
площею 147 кв.м., згідно додатку № 3 до
висновку експертизи № 957/10.7 від 19.05.2012
року, зафарбовано синім, що
розташований в передній частині садиби
від входу до лінії, що розділяє
квартири у будинку А-1, з правої сторони
(а.с.9-11).

Згідно ст.319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 96 Земельного
кодексу України, землекористувачі
зобов'язані не порушувати прав
власників суміжних земельних ділянок
та землекористувачів.

Судом встановлено, що по сусідству з
домоволодінням АДРЕСА_1, розташований
житловий будинок АДРЕСА_2, який
належить відповідачці по справі -
ОСОБА_2. У вищевказаному будинку мешкає
- ОСОБА_3, з якій у позивачки виникли
суперечки з приводу користування
належним їй майном. Відповідно до
рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 02.04.2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, про усунення
перешкод у користуванні
домоволодінням, позивач намагалась
встановити межовий паркан між
вказаними ділянками, що їй не вдалось
зробити з причин того, що ОСОБА_3
розташувала будівельні матеріали на її
земельній ділянці та відмовляється їх
прибирати, мотивуючи це тим, що вважає,
що межа між вищевказаними
домоволодіннями проходить по стіні
житлового будинку АДРЕСА_1. З цього
приводу позивач неодноразово
зверталась із заявами до Виконавчого
комітету Артемівської районної у м.
Луганську ради з приводу врегулювання
даної ситуації.

Виконавчим комітетом Артемівської
районної у м. Луганську ради розглянуто
звернення ОСОБА_1 відносно конфлікту із
сусідкою - ОСОБА_3, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, та листом № Б-0963-2 від
20.10.2010 року повідомлено, що виїздом на
місцевість 12.11.2010 року, встановлено, що
на відстані 3-х (трьох) метрів від
домоволодіння позивачки, розташований
туалет, що дійсно не відповідає
санітарним нормам. Однак, враховуючи
украй маленький розмір земельної
ділянки, розташувати у іншому місті
немає можливості. На день виїзду до
домоволодіння позивача, доступ до
стіни захаращений будівельними
матеріалами, які належать ОСОБА_3 (а.с.13).

З приводу даного факту завідуючим
відділом з роботи з ОСН та контролем за
споживчим ринком, обслуговування
населення ОСОБА_7 та головним
спеціалістом відділу по роботі з ОСН та
контролем за споживчим ринком,
обслуговування населення ОСОБА_8
складений акт про те, що згідно наданої
технічної документації, гр. ОСОБА_1, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, дійсно
належить земельна ділянка (60 см.), яка
прилегла до її житлового будинку
захаращена будівельними матеріалами,
які належать ОСОБА_3, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_2. Наявність
будівельних матеріалів аж до
фундаменту домоволодіння гр. ОСОБА_1,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не дає
можливості обслуговування та ремонту
стіни будинку. Встановленню межової
огорожі, згідно технічної документації
на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
гр. ОСОБА_3, кА мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, перешкоджає (а.с.14).

Окрім того, ОСОБА_1 зверталась до
Артемівського РВ з приводу спору з
сусідами, які мешкають за адресою:
АДРЕСА_2, про що 27.11.2010 року та 04.12.2010 року
УИМ Артемівського РВ ЛМУ були винесені
постанови про відмову в порушенні
кримінальних справ за ознаками ст.ст.
296, 129 КК України (а.с.15-16).

На звернення ОСОБА_1 до Головного
управління Держсанепідслужби у
Луганській області відокремлений
структурний підрозділ Луганське
міське управління, повідомило, що
приватні будинки не є об'єктами нагляду
ВСП Луганське міське управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області, а також, що після проведення
реформи з 31.12.2012 року
санітарно-епідеміологічні станції
ліквідовано (а.с.51).

Відповідно до висновку № 957/10.7 судової
будівельно-технічної експертизи за
результатами візуального огляду і
фото-фіксації, встановлене наступне:

- з боку домоволодіння по вул.
Комунальна обладнаний туалет з
вигрібною ямою на відстані 3,11 м від
межі земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, що не відповідає норм.акт і
літ.7. (ДБН 360-92 «Градостороительство.
Планировка и засторойка гродских и
сельських поселений») п.3.31 Дворову
убиральню і компостосховища
рекомендується розміщувати
безпосередньо біля сараю для тварин на
відстані не менше 15 м. від житлового
будинку і 20 м. від джерела
водопостачання колодязя, обов'язково
враховуючи напрям ухилу ділянки.

Згідно вимог Державних санітарних норм
та правил утримання територій
населених місць, затверджених Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 17.03.2011 року № 145, п.2.22 передбачено, що
вигреби повинні бути віддалені від меж
земельних ділянок навчальних та
лікувально-профілактичних закладів,
стін житлових та громадських будівель
і споруд, майданчиків для ігор дітей та
відпочинку населення на відстань не
менше 20 м. Місце розміщення вигребу на
присадибній ділянці та відстань від
нього до власного житлового будинку
визначає власник цього будинку з
додержанням правил добросусідства.
Спірні питання щодо місць розміщення
вигребів на території присадибної
ділянки розглядаються у порядку
вирішення земельних спорів згідно з
законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 103 Земельного
Кодексу України власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх ділянок
завдається найменше незручностей
(затінення, задимлення, неприємні
запахи, шумове забруднення, тощо).

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Отже, суд вважає доведеним, що
відповідач по справі, чинить перешкоди
позивачу-власнику у користуванні
(розпорядженні) майном.

З урахування наведеного, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України також
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 96, 103, 152 Земельного кодексу
України, ст.ст. 319, 391 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209,212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_1 належною їй на праві власності
частиною домоволодіння, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання
ОСОБА_3 не чинити перешкоди у
встановленні межового паркану та
звільнити від будівельного та
побутового сміття територію земельної
ділянки домоволодіння АДРЕСА_1, що
знаходиться у користуванні ОСОБА_1 від
стіни житлового будинку в бік
домоволодіння АДРЕСА_2 на відстані не
менш 0,6 метра.

Зобов'язати ОСОБА_2 перенести
вбиральню, вигрібну яму та споруди для
утримання свійських тварин на відстань
не менше 15 метрів від житлового будинку
АДРЕСА_1, що відповідає вимогам
будівельних норм.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, що проживає за адресою:
АДРЕСА_2, та ОСОБА_3, що проживає за
адресою: АДРЕСА_2, в рівних частках на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,
судові витрати по сплаті судового
збору по 57 (п'ятдесят сім) грн. 35 коп. з
кожного, а всього 114 (сто чотирнадцять)
гривень 70 копійок.

Відповідач має право оскаржити заочне
рішення у десятиденний строк з дня
отримання копії заочного рішення суду,
шляхом подання відповідної письмової
заяви до Артемівського районного суду
м. Луганська.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання через Артемівський
районний суду м. Луганська у
десятиденний строк з дня проголошення
заочного рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на подання апеляційної скарги, якщо
така скарга не була подана.

Повний текст рішення складено 14.02.2014
року.

Суддя
А.С. Река