ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"14" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ЛЯШЕНКО Ю.Ю.

за участю позивача
не з'явився;

відповідачів
не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Вусо» до Публічного
акціонерного товариства «Коровай» та
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Вусо» (далі по
тексту - позивач, ПАТ «СК «Вусо»)
звернулось до Дарницького районного
суду м. Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Коровай»
(далі по тексту - відповідач 1, ПАТ
«Коровай») та ОСОБА_1 (далі по тексту -
відповідач 2, ОСОБА_1) про солідарне
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28
січня 2013 року по вул. Наумова у м.
Красний Луч, водій ОСОБА_1 керуючи
автомобілем ГАЗ 33021, державний номерний
знак НОМЕР_1, який належить на праві
власності ПАТ «Коровай», здійснив
зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107,
державний номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, в результаті було
пошкоджено автомобіль ВАЗ 2107, а його
власнику був нанесений матеріальний
збиток.

Постановою Краснолуцького міського
суду Луганської області від 01 березня
2013 року водія ОСОБА_1 було визнано
винним у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ПАТ «Коровай», як
власника транспортного засобу ГАЗ 33021,
застрахована ПАТ «СК «Вусо», а останнім
здійснено страхове відшкодування у
розмірі 2 197,50 грн. за збитки, завдані
власнику транспортного засобу ВАЗ 2107,
позивач і просить стягнути їх
солідарно з відповідачів у порядку
зворотної вимоги.

Позивач у судове засідання не з'явився,
однак його представник подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, у заяві позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив суд
їх задовольнити, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, заяви про розгляд справи
у їх відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідачів та ухвалити
заочне рішення відповідно до стст. 169 ч.
4, 224-226 Цивільного процесуального
кодексу України (далі по тексту - ЦПК
України), оскільки представник
позивача не заперечував проти заочного
розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2013 року по
вул. Наумова у м. Красний Луч, водій
ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 33021,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
належить на праві власності ПАТ
«Коровай», здійснив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний
знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в
результаті було пошкоджено автомобіль
ВАЗ 2107, а його власнику був нанесений
матеріальний збиток.

Постановою Краснолуцького міського
суду Луганської області від 01 березня
2013 року водія ОСОБА_1, було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення.

Цивільно-правова відповідальність ПАТ
«Коровай», як власника транспортного
засобу ГАЗ 33021, державний номерний знак
НОМЕР_1, застрахована ПАТ «СК «Вусо»
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/7923449 від
28.10.2012 року.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до висновку №13/4/279/583570 з
визначення вартості відновлювального
ремонту від 02.04.2013 року вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля ВАЗ 2107, державний
номерний знак НОМЕР_2, внаслідок
отриманих пошкоджень, становить 2 667
грн.

На підставі страхового акту №2319-24 від
01.06.2013 року та розрахунку суми
страхового відшкодування по
пошкодженому транспортному засобу,
позивачем здійснено страхове
відшкодування, відповідно до висновку
з визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу, у розмірі 2 197,50
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №6189 від 01.06.2013 року.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України) та
ст. 27 Закону України «Про страхування»
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Отже, за аналізом наведених правових
норм, позивач після виплати страхового
відшкодування отримав право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Водночас, Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у своїй постанові «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013
року за №4 (далі по тексту - Постанова)
роз'яснив, що особою, яка зобов'язана
відшкодувати шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки, є фізична або
юридична особа, що на відповідній
правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду,
оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
дорожнього руху України).

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1,
відповідача у даній справі, доведена
Постановою Краснолуцького міського
суду Луганської області від 01 березня
2013 року, під час дорожньо-транспортної
пригоди саме у нього знаходився
реєстраційний документ на
транспортний засіб, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача 1 на користь позивача 2 197,50
грн. витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування.

Стосовно заявлених вимог щодо
стягнення зазначених витрат з ПАТ
«Коровай» солідарно з відповідачем 1,
судом встановлено наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

У зазначеній вище Постанові, Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вказав на те, що не вважається
особою, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки, і не
несе відповідальності за шкоду перед
потерпілим особа, яка керує
транспортним засобом у зв'язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов'язків на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо з нею
укладено цивільно-правовий договір.
Така особа, враховуючи характер
відносин, які між ними склалися, може
бути притягнута до відповідальності
роботодавцем лише у регресному порядку
відповідно до статті 1191 ЦК.

З огляду на те, що позивачем не надано
доказів, що відповідач 1 - ОСОБА_1
перебуває у трудових (службових)
відносинах на підставі трудового
договору (контракту) із особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, зокрема ПАТ
«Коровай», вимоги до останнього є
недоведеними та безпідставними, у
зв'язку з чим суд відмовляє в їх
задоволенні в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 27 Закону України «Про страхування»,
стст. 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу
України, стст. 10, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212, 218,
224-228 ЦПК Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_3) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Вусо»
(п/р 0761 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023,
, розташоване за адресою: м.
Донецьк, вул. Постишева, 60, 7-й поверх) 2 197
грн. 50 коп. витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_3) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Вусо»
(п/р 0761 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023,
, розташоване за адресою: м.
Донецьк, вул. Постишева, 60, 7-й поверх)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 229 грн. 40 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.