24.02.2014 Справа № 756/299/14-ц
Унікальний 756/299/14-ц
Справа № 6/756/52/14
У Х В А Л А

19 лютого 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

при секретарі - Поливко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
подання Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
розшук боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва
надійшло подання Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
розшук боржника ОСОБА_1.

Вимоги подання мотивовані тим, що на
виконанні у Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
перебуває виконавче провадження №
37426400 за виконавчим листом № 2/756/341/13,
виданим Оболонським районним судом м.
Києва 13.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 5 530 663,31 грн.

Вказане виконавче провадження
відкрито 08.04.2013, станом на дату подання
даного клопотання, боржником рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 14.01.2013 по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості в добровільному
порядку не виконано.

Заходи примусового виконання
вказаного рішення суду не дають жодних
результатів, зокрема, з огляду на те, що
у державного виконавця відсутні
відомості про місце проживання,
перебування боржника або будь-які інші
відомості, що дозволять вийти на
контакт із боржником. Останнім
зареєстрованим місцем проживання
ОСОБА_1 на території України є: АДРЕСА_1.
Однак за даною адресою боржник не
проживає, що, зокрема, встановлено
державним виконавцем виходом за
вказаною адресою від 11.10.2013, про що
складено відповідний акт. Стягувач,
ОСОБА_2, також не має інформації про
місце проживання або перебування
боржника.

Також, заявником було зазначено, що
існує велика ймовірність того, що
боржник з метою - невиконання грошових
зобов'язань перед стягувачем, ОСОБА_2,
виїхав за межі України.

Всі дії вчинені державним виконавцем,
щодо отримання відомостей про місце
знаходження боржника виявились
марними, тому і вважає що існує
необхідність оголошення у розшук
боржника.

Заявник 20.01.2014 р. в судовому засіданні
подання підтримав, просив його
задовольнити, з підстав викладених у
матеріалах справи.

Представник боржника в судовому
засіданні, проти задоволення подання
заперечував, в обґрунтування своїх
заперечень зазначив, що згідно
відмітки у паспорті громадянина
України ОСОБА_1, він був знятий з
реєстраційного обліку за адресою
АДРЕСА_1 ще 12.02.2010 року. За вказаною
адресою с того часу його довіритель
фактично не проживає, та у подальшому
07.02.2011 року виїхав на проживання за
кордон, до ФРН, де орендує житлове
приміщення і на момент розгляду справи
судом. Також, представник боржника
зазначив, що його довіритель не був
доведений до відома про винесене судом
рішення та проведення щодо нього
виконавчих дій, оскільки проживав за
кордоном вже більше двох років. Тому
представник боржника вважає, що
підстав вважати, що його довіритель,
виїде за межі території України або
свідомо ухиляється від виконання
рішення суду, відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України
розшук оголошується за місцем
виконання рішення суду або за останнім
відомим місцем проживання
(перебування) боржника або дитини, чи
місцем знаходження його майна, або за
місцем проживання (перебування)
стягувача.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 40 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, а також дитини за виконавчими
документами про відібрання дитини
державний виконавець звертається до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника або дитини. Розшук
боржника - фізичної особи, дитини,
розшук транспортних засобів боржника
здійснюють органи внутрішніх справ, а
розшук боржника - юридичної особи та
іншого майна боржника організовує
державний виконавець. Розшук
оголошується відповідно за місцем
виконання рішення або за останнім
відомим місцем проживання,
перебування, місцезнаходженням
боржника чи місцезнаходженням його
майна, або за місцем проживання
(місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно п. 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, перед зверненням до суду з
поданням про винесення ухвали про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини, який здійснюється відповідно
до статті 40 Закону, державний
виконавець вживає заходів, спрямованих
на встановлення фактичного
місцезнаходження боржника - фізичної
особи або дитини щодо: а) отримання
відповіді на запит від відповідних
територіальних органів МВС України
щодо місця реєстрації особи; б)
отримання інформації від учасників
виконавчого провадження та інших осіб,
у тому числі усно (в такому випадку
отримана інформація відображається в
акті державного виконавця), про можливі
місця перебування боржника; в)
перевірки наявності боржника за
можливими місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій; г) отримання інформації
щодо місця роботи боржника; ґ)
отримання інформації про боржника з
інших джерел.

Організацію розшуку боржника -
юридичної особи та майна боржника чи
інформації про місце отримання
боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби, Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

Відповідно до Наказу Міністерства
внутрішніх справ № 408 від 27.08.2008 року
«Про затвердження порядку розшуку
боржника - фізичної особи» розшук
оголошується відповідно за місцем
виконання рішення або за останнім
відомим місцем проживання
(перебування) стягувача. Ухвалою суду
визнається підрозділ внутрішніх справ,
на який покладається розшук боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконанні у Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
знаходиться виконавчий лист № 2/756/341/13,
виданий Оболонським районним судом м.
Києва 13.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 5 530 663,31 грн (а.с.45).

Постанова про відкриття виконавчого
провадження № 37426400 винесена 08.04.2013
року.

В ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем надсилались
запити у відповідні установи з метою
з'ясування наявності рухомого та
нерухомого майна і грошових коштів у
боржника.

Разом з тим, суду не надано доказів на
підтвердження дотримання норм чинного
законодавства при здійсненні
виконання рішення суду щодо належного
направлення боржнику, згідно вимог ст.
31 Закону України «Про виконавче
провадження», та неотримання останнім
у зв'язку з не проживанням за місцем
реєстрації копії постанови про
відкриття виконавчого провадження з
пропозицією добровільного виконання
рішення суду та повідомленням про
здійснення примусового виконання; про
виклики боржника до виконавчої служби,
не надано поштових реєстрів по
направленню викликів, про з'ясування
місця мешкання боржника у дільничного
інспектора міліції, у сусідів, тощо.

Також не надана інформація з адресного
бюро м. Києва про реєстрацію боржника
станом на час звернення з поданням до
суду про розшук, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, а саме
довідки АБ ГУ МВС України в м. Києві, від
20.11.2013 року, ОСОБА_1 був знятий з
реєстрації за адресою АДРЕСА_1, ще 12.02.2010
року (а.с.114).

На підтвердження вимог подання суду
лише надано акт державного виконавця
від 11.10.2013 року про те, що з виїздом за
адресою АДРЕСА_1 було встановлено, що
ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає,
майна не виявлено, що не є достатніми та
переконливими доказами не проживання
боржника за вказаною адресою.

Вищевикладене свідчить про
недоведеність державним виконавцем
вжиття ним всіх можливих та необхідних
заходів для примусового виконання
рішення суду про стягнення боргу і
з'ясування інформації щодо адреси
проживання боржника.

Також, як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1
був знятий з реєстрації 12.02.2010 року, що
підтвердив представник ОСОБА_1, та
зазначив що, його довіритель з моменту
зняття з реєстрації, постійно проживає
на території іншої країни. Представник
ОСОБА_1 також зазначив, що саме тому що
його довіритель, протягом тривалого
часу не проживає на території України
він не отримував ні повісток з викликом
до суду про час та місуе розгляду
справи, ні документів від Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1, дізнався про існування рішення
Оболонського районного суду м.Києва
від 14.01.2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики,
лише 17.01.2014 року, що може свідчити про
те, що ОСОБА_1 весь час, з моменту
винесення рішення, був обмежений у
праві, щодо можливості оскаржити
рішення суду, та захистити свої права
та інтереси.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 зазначив, що його довіритель
найближчим часом буде звертатися до
апеляційної інстанції, з метою
оскарження рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 14.01.2013, так як
ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 14.02.2014 року було поновлено
строк на оскарження заочного рішення.

Відповідно до чинного
цивільно-процесуального законодавства
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості, та особи які беруть
участь у справі, а також особи які не
беруть участь у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права та
обов'язки, мають право на апеляційне та
касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи вищенаведене, на думку суду,
підстав для задоволення подання немає,
а обставини на які посилався
представник заявника, не доведені в
судовому засіданні належними та
допустимими доказами.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 31, 40 Закону України «Про
виконавче провадження», п. 3.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, ст. 375 ЦПК Українисуд,-

У Х В А Л И В :

Подання Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
розшук боржника ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
І.В. Белоконна