Справа № 367/5495/13-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/435/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.

при секретарі: Токар Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 27 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов`язання демонтувати газовий котел
та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про
зобов`язання демонтувати газовий котел
та відшкоудвання моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що
він є власником квартири
АДРЕСА_1. У квартирі НОМЕР_1 за вказаною
адресою мешкає ОСОБА_2, якій також є
власником квартири та проживає в цій
квартирі.

В лютому 2012 року без його згоди
відповідачем здійснено самочинне
відключення від тепломережі і
встановлено для опалення квартири та
підігріву води індивідуальний газовий
котел.

Відповідно до п. 4.5.19 Правил безпеки
систем газопостачання України
вентиляційні канали кухонь і
приміщень, обладнаних приборами і
апаратами, які працюють без відводу
продуктів згорання в димохід, повинні
відповідати вимогам СНІП 2.08.02-89.
Оскільки проектом забудови будинку не
передбачено встановлення
індивідуальних газових котлів та
обладнання індивідуального опалення в
окремих квартирах із застосуванням
таких котлів, то будинок не має
необхідної загальної витяжної системи,
яка може забезпечити безпеку всіх
квартир будинку, в тому числі квартиру
позивача при додатковому навантаженні,
яке створюється внаслідок
експлуатації газового котла в квартирі
відповідача.

Діями відповідача порушуються права
позивача та створюється загроза його
здоров'ю, він не може користуватися
квартирою.

Моральну шкоду він обґрунтовує
душевними стражданнями, що виникли
внаслідок неправомірного встановлення
газового опалення відповідачем, що
спричинило загрозу його життю і
здоров'ю, а також майну, позбавило його
можливості користуватися квартирою -
виходити на балкон, постійно закривати
вікно на балконі.

Позивач просив усунути загрозу його
життю, здоров'ю, майну та зобов'язати
відповідача демонтувати
індивідуальний газовий котел,
розташований в квартирі АДРЕСА_2, а
також стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 1000
гривень, стягнути з відповідача
сплачений судовий збір.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 27 листопада 2013
року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання демонтувати газовий котел
та стягнення моральної шкоди залишено
без задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування посилався на те, що
вказаний будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1, де знаходиться
квартира позивача та відповідача,
перебуває в управлінні ОСББ «Теремок 30
ДФ», має власну котельну та не споживає
теплову енергію із централізованої
системи опалення. Мешканці будинку
здійснюють оплату за спожиту теплову
енергію лише ОСББ «Теремок 30 ДФ». Всі
питання пов'язанні з управлінням
будинку, з постачанням теплової
енергії мешканцям знаходиться в
компетенції ОСББ «Теремок 30 ДФ».
Довідка ОСББ «Теремок 30 ДФ» від 25.09.2013
року є належним доказом у справі, де
зазначено, що відповідач відключився
від системи опалення будинку та почав
користуватися індивідуальним газовим
опаленням з жовтня 2012 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_2, що не заперечується
сторонами.

Встановлено, що згідно листа голови
ОСББ "Теремок 30 ДФ" від 25.09.2013 року
Рубцова Є.О. будинок, який розташований
за адресою: Київська область, м. Ірпінь,
смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 2/1,
знаходиться в управлінні Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Теремок 30 ДФ", будинок має
власну котельну та не споживає теплову
енергію із централізованої системи
опалення.

Починаючи з жовтня 2012 року власник
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не спалчує за
теплову енергію у зв'язку з
встановленням індивідуального
газового опалення. Власник квартири
ОСОБА_2 будь яких документів щодо
встановлення індивідуального газового
опалення йому не надав.

У відповідності до ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва. Власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції керувався
ст. 152 ЖК України, ст. 383 ЦК України, та
дійшов висновку, що позов є не
доведеним та не обгрунтованим і тому
задоволенню не підлягає, оскільки не
було надано належних та допустимих
доказів на підтвердження тих обставин,
що відповідачем в належній йому на
праві власності квартирі АДРЕСА_2 було
встановлено індивідуальний газовий
котел та у зв'язку із цим ним було
проведено переобладнання і
перепланування у належній йому
квартирі.

Висновки суду першої інстанції, які
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доводи апелянта про те, що обставини, на
які він посилається, як на
підтвердження своїх позовних вимог є
відповіді голови ОСББ "Теремок 30 ДФ"
Рубцова Є.О. та відеозапис, є
безпідставними, оскільки дані
відповіді не є належним та допустимим
доказом того, чи дійсно у квартирі
відповідача встановлений саме
індивідуальний газовий котел та чи
встановлений такий котел із порушенням
норм чинного законодавства.

Також не знайшли свого беззаперечного
підтвердження доводи позивача про те,
що діями відповідача порушується його
право власності та він не може
користуватися своєю квартирою та
створюється загроза життю, здоров'ю та
майну позивача, оскільки будь-яких
доказів на підтвердження цих обставин
суду також надано не було.

В апеляційній скарзі апелянтом не
наведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в рішенні.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 27 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: