Провадження № 6/742/77/14
Єдиний унікальний № 742/785/14
УХВАЛА

19 лютого 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого - судді Гумен В.М.,

при
секретарі - Хотінь Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції
Ромашко О.О. про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України,-

встановив:

Старший державний виконавець Ромашко
О.О. звернувся до суду з поданням,
погодженим з в.о. начальника ВДВС
Прилуцького МРУЮ, в якому зазначає, що
на виконанні у відділі держаної
виконавчої служби знаходиться
виконавче провадження з виконання
рішення Чернігівського окружного
адміністративного суду про стягнення з
ОСОБА_2 7198,65 грн. податкового боргу на
користь держави. З часу відкриття
виконавчого провадження 25 січня 2014 р.
боржником добровільно рішення суду не
виконується. Таким чином, боржниця від
виконання своїх зобов'язань
ухиляється, борг на користь держави не
сплачує, тому держвиконавець і просить
суд вирішити питання про тимчасове
обмеження у праві виїду за межі України
до виконання зобов'язань боржником
ОСОБА_2

До відділу ДВС Прилуцького МРУЮ
надійшла заява з Прилуцької ОДПІ щодо
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_2

В судовому засіданні державний
виконавець підтримав подання про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику у праві виїзду за межі
України.

Дослідивши наявні у справі докази,
суд приходить до висновку, що подання
державного виконавця не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

- судом по справі встановлено, що на
виконанні у відділі держаної
виконавчої служби знаходиться
виконавче провадження з виконання
рішення Чернігівського окружного
адміністративного суду про стягнення з
ОСОБА_2 7198,65 грн. податкового боргу на
користь держави;

- у даному виконавчому провадженні є в
наявності постанова державного
виконавця про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, хоча акт про перевірку
майнового стану боржника відсутній, а
також відсутні відповіді Прилуцького
МБТІ та ДАІ про наявність у боржниці
майна;

- виконавчий лист № 825/4209/13-а про
стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь
держави в розмірі 7198 грн.65 коп.
знаходиться на виконанні не тривалий
час, що підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження від
25 січня 2014 року;

- ОСОБА_2 14 лютого 2014 року з'явилася на
виклик державного виконавця, де
письмово пояснила, що знаходиться в
декретній відпустці, зобов'язується
сплачувати борг щомісячно по 1000 грн., що
підтверджується копією квитанції.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХII
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України
і в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606-XIV
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Правові позиції Верховного Суду
України щодо судової практики про
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 01.02.2013 р. визначають, що
"ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на боржника рішенням" варто
розуміти як будь-які свідомі діяння
(дії або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (тобто боржник свідомо
ухиляється від виконання - має змогу
виконати зобов'язання у повному обсязі
або частково, але не робить цього без
поважних причин) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини

(відсутність майна, роботи,
незадовільного фінансового стану,
тривалого відрядження, важкої хвороби
тощо), тобто з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, повинні полягати у
навмисному чи іншому свідомому
невиконанні нею зазначених обов'язків .

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Крім зазначеного Правові позиції
Верховного Суду України визначають, що
на момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження, у
зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

На підставі наведеного, суд вважає, що
матеріали подання державного
виконавця не містять жодних доказів,
які свідчили б про те, що боржниця
свідомо ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на неї судом, а
його доводи викладені в поданні про
те, що несплата боргу і є ухиленням від
виконання зобов'язань не ґрунтуються
на вимогах закону, і є лише його
припущенням. Невиконання боржницею
самостійно зобов'язань протягом
строку, вказаного в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржниці
від виконання покладених на неї
рішенням обов'язків.

Крім того, як в змісті подання так і в
його матеріалах держвиконавцем не
вказано конкретних дій або
бездіяльності боржниці вчинених на
ухилення від сплати боргу, а саме
відсутні докази про те що боржниця
злісно ухиляється від сплати боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом види забезпечення позову,
серед видів такого забезпечення у ст. 152
ЦПК України не передбачено вжиття
судом тимчасового обмеження особи у
праві виїзду за межі України., що
свідчить в сукупності про
передчасність заявленого подання про
встановлення тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, а отже у задоволенні такого
слід відмовити .

На підставі ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», керуючись
ст. ст.208, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції Ромашко О.О. про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України - відмовити .

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

Гумен В.М.