Справа № 167/1440/13-ц Провадження №
22-ц/773/228/14 Головуючий у 1 інстанції:
Панасюк С.П. Категорія: 37 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі Губарик К. А.,

за участю представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно, за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на рішення
Рожищенського районного суду
Волинської області від 26 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в
суд із зазначеним позовом. Покликався
на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_5, який був власником
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами в АДРЕСА_1. На
вказане нерухоме майно після смерті
батька відкрилась спадщина.
Спадкоємцями майна померлого за
законом є він та його брат - відповідач
по справі ОСОБА_3 Крім того позивач
зазначав, що він прийняв спадщину
проживаючи з померлим, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину йому
було відмовлено із-за відсутності у
спадкодавця правовстановлюючих
документів на спадкове майно.

Просив суд, уточнивши позовні вимоги,
ухвалити рішення, яким визнати за ними
в порядку спадкування за законом, після
смерті батька ОСОБА_5, право власності
на квартиру АДРЕСА_1 та на господарські
будівлі і споруди: Б-1 - сарай, л- кухня;
б-сарай; в-вбиральня; п-2-1-погріб, які
знаходяться за вказаною адресою.

Рішенням Рожищенського районного суду
від 26 грудня 2013 року позов задоволено,
визнано за ОСОБА_4 право власності: на
квартиру АДРЕСА_1; на господарські
будівлі і споруди: Б-1 - сарай - л. кухня,
б-сарай, в-вбиральня, п-2-1-погріб, що
знаходяться за даною адресою, як на
спадкове майно після смерті батька
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 350
грн. в користь держави.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_4 просить його
скасувати як незаконне, прийняте судом
першої інстанції без повного
з'ясування обставин справи, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про визнання за позивачем
права власності на 1/4 частину спірного
будинковолодіння.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга позивача підлягає до
задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходив з
того, що на час відкриття спадщини
будинок за АДРЕСА_1 складався з двох
квартир, одна з яких належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_3, а інша
належала спадкодавцю ОСОБА_5 Позивач
ОСОБА_4 проживав разом із спадкодавцем
і вважається таким, що прийняв
спадщину. Відповідач ОСОБА_3 проживав
окремо, спадщини не прийняв і не має
права на спадкування.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини) при спадкоємстві
за законом спадкоємцями першої черги є,
в рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. До числа
спадкоємців першої черги належить
також дитина померлого, яка народилася
після його смерті.

Згідно ст. 548, п. п. 1 - 2 ч.1, ч. 2 ст. 549 цього
ж Кодексу для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Не допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Судом встановлено, що спадкодавцю
ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про
право власності серія НОМЕР_1 від 25.03.2000
року, виданого Рожищенською міською
радою, належав житловий будинок з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1 (а.
с. 38).

22 листопада 2000 року, згідно нотаріально
посвідченого договору дарування АВО №
417413; 1/2 частину вказаного житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами ОСОБА_5 подарував
відповідачу ОСОБА_3 (а. с. 39).

Обдарований ОСОБА_3 9 січня 2001 року
зареєстрував своє право власності на 1/2
частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових будівель і споруд у
Волинському обласному бюро технічної
інвентаризації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. (а. с. 6).

Як убачається з довідок: ПЖКГ
Рожищенського району № 3109 від 23.08.2013
року, Рожищенської міської ради від
17.01.2014 року на момент смерті ОСОБА_5 у
будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані і
проживали сторони по справі і їх сім'ї,
нумерація будинку не змінювалась,
окремі адреси його частинам не
присвоювались (а. с. 15, 17, 109)

З постанови № 351/02-31 від 05.09.2013 року
приватного нотаріуса Рожищенського
районного нотаріального округу слідує,
що позивачу ОСОБА_4 було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті батька ОСОБА_5 у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
нерухоме майно - житловий будинок
АДРЕСА_1 (а. с. 16).

Отже, встановлені судом обставини, які
підтверджуються наведеними доказами,
свідчать про те, що проживаючи в одному
будинку з батьком ОСОБА_5 та спільно
розпорядившись рухомим майном
спадкодавця, як позивач так і
відповідач по справі прийняли спадщину
після його смерті, що відповідає
вимогам ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963
року.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_5 був
власником 1/2 частини житлового будинку
з надвірними будівлями, то саме на це
майно й відкрилась спадщина,
спадкоємцями якої за законом в рівних
частках є його діти ОСОБА_4 і ОСОБА_3 як
це передбачено ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року.

Таким чином позивач ОСОБА_4 після
смерті батька ОСОБА_5 буде спадкувати
(1/2 : 2) = 1/4 частину спірного
будинковолодіння і його право
власності на цю частину спадкового
майна підлягає визнанню судом.

Враховуючи, що судом першої інстанції
було допущено невідповідність
зроблених висновків обставинам справи
і як наслідок порушено норми
матеріального права, які діяли на час
виникнення спірних правовідносин, то в
силу вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
оскаржене рішення підлягає скасуванню
з ухваленням по справі нового рішення
про часткове задоволення позову.

З урахуванням оцінки спадкового майна,
що становить (70000 : 2) = 35000 грн. (а. с. 17), і
положень ч. 3 ст. 88 щодо пропорційності
стягнення судового збору до
задоволеної частини вимог, з
відповідача ОСОБА_3 в дохід держави
слід стягнути судовий збір в сумі 175
грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задоволити, рішення Рожищенського
районного суду Волинської області від
26 грудня 2013 року скасувати.

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_4 як спадкоємцем за
законом після смерті батька ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/4 частини жилого будинку
з надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 175
грн. в користь держави.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді