Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Ступіна Я.Ю.
Справа № 2-37/10
Провадження № 22ц/782/109/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого Ступіної Я. Ю.,

суддів: Коновалової В. А., Темнікової В.
І.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Біловодського районного суду
Луганської області від 04 березня 2010 р. у
цивільній справі за позовом Малого
приватного підприємства "Агро" до
ОСОБА_2 про розірвання договору
купівлі-продажу будівлі та визнання
права власності,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 р. МПП "Агро" звернулося в
суд із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилалося на те,
що відповідачка не розрахувалася з ним
за придбане за договором
купівлі-продажу від 09.08.2006 р. нерухоме
майно - ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
загальною площею 1008,6 кв.м., у зв'язку чим
просило розірвати цей договір та
визнати за ним право власності на цей
ресторан. Позивач вважав, що строк
позовної давності ним не пропущено, бо
відповідачка відмовилася від оплати в
2009 р.

Рішенням Біловодського районного суду
Луганської області від 04.03.2010 р. позов
задоволено повністю: розірвано договір
купівлі-продажу будівлі ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_1», укладений 09.08.2006 р. між
сторонами, який зареєстрований в
реєстрі за № 1106 та визнано за позивачем
право власності на будівлю ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 1008,6
кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_3 підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

Представник позивача Кочурін Ю.В.
заперечував проти доводів апеляційної
скарги, просив її відхилити, а рішення
суду - залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.08.2006 р. між сторонами укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна:
позивач продав, а відповідачка купила
будівлю ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
загальною площею 1008,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
договір нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Біловодського
районного нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_5 і
зареєстрований в реєстрі № 1106.

Позивач посилався на те, що
відповідачка не розрахувалася з ним за
придбану за цим договором будівлю
ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», на
підтвердження чого надав довідку та
витяги із банка за період 04.08.2006 р. -
21.08.2006 р.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що нерозрахування відповідачкою
з позивачем за придбане майно є
істотним порушенням стороною умов
договору купівлі-продажу, що дає
підстави на його розірвання згідно ч.2
ст.651 ЦК України і визнання права
власності за позивачем на будівлю
ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» згідно ст. 392
ЦК України.

З такими висновками суду погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Згідно укладеного між сторонами
нотаріально посвідченого договору
вартість будівлі ресторану - 93 936,00 грн.,
які позивач отримав від відповідачки,
як покупця, на момент підписання цього
договору. Будь-які зобов'язання
відповідачки як покупця в цьому
договорі не зазначені.

Тобто, факт оплати за купівлю будівлі
ресторану підтверджено нотаріально
посвідченим договором.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.218 ЦК
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися
письмовими доказами, засобами аудіо-,
відеозапису та іншими доказами.
Рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків.

Оскільки договір купівлі-продажу
спірного майна є нотаріально
посвідченим, на момент пред'явлення
позову в суд був дійсним і в його тексті
зазначено про повний розрахунок
відповідачки за придбане майно, що
позивачем не оспорено шляхом
пред'явлення відповідного позову, то
витяги із банківських рахунків за
період 04.08.2006 р. - 21.08.2006 р. не
спростовують відомості про сплату
відповідачкою грошових коштів за
придбане спірне нерухоме майно, що
містяться в нотаріально посвідченому
договорі.

Суд на порушення вимог ст.ст. 59-62, 212 ЦПК
України помилково визнав витяги із
банківських рахунків за період 04.08.2006 р.
- 21.08.2006 р. допустимими доказами.

Таким чином у суду були відсутні
підстави вважати доведеним факт того,
що відповідачка не розрахувалася з
позивачем за придбане майно, а
відповідно - і для розірвання договору,
і для визнання за позивачем права
власності на спірне майно.

Крім того, у суду були відсутні і
правові підстави для визнання за
позивачем права власності на спірне
майно на підставі ст. 392 ЦК, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Тобто, позов про визнання права
власності - це позадоговірна вимога
власника майна про констатацію перед
третіми особами факту належності
позивачу права власності на спірне
майно.

Оскільки між сторонами виникли
договірні правовідносини, то ст. 392 ЦК
не регулює спірні правовідносини.

Правові наслідки розірвання договору
встановлені ст. 653 ЦК, згідно якої у разі
зміни договору зобов'язання сторін
змінюються відповідно до змінених умов
щодо предмета, місця, строків виконання
тощо. У разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються. Якщо
договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
набрання рішенням суду про зміну або
розірвання договору законної сили.
Сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Оскільки у суду відсутні підстави для
розірвання договору купівлі-продажу
будівлі ресторану, то відповідно
відсутні підстави і для застосування
правових наслідків розірвання
договору, встановлених ст. 653 ЦК.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати і
в задоволені позову відмовити за
необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.392, 651, 653 ЦК України, ст.ст. 303, 307, 309,
316, 319,325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Біловодського районного суду
Луганської області від 04 березня 2010 р.
скасувати.

У задоволенні позову Малого приватного
підприємства "Агро" до ОСОБА_2 про
розірвання договору купівлі-продажу
будівлі та визнання права власності
відмовити за необгрунтованністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене протягом двадцяти днів
з дня його проголошення безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:

Cудді: