Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3926/13-ц
Провадження №: 2/332/23/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в
складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про спростування поширеної
недостовірної інформації та стягнення
моральної та матеріальної шкоди.

УСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про спростування
поширеної недостовірної інформації та
стягнення моральної та матеріальної
шкоди. В позові вона указала , що 17.06.2013
р. на компанію, в якій вона працює (ТОВ
(Адвокатське об'єднання) Єгоров,
Пугінскій, Афанасьєв і партнери»,
Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 38
-надалі Компанія або Адвокатське
об'єднання) відповідачем була
направлена інформація шляхом
направлення електронного листа.

Вказана інформація була поширена
відповідачем шляхом направлення
електронного листа на адресу позивача,
адресу партнерів Компанії - керуючого
ОСОБА_3 та її керівника ОСОБА_4, та
адресу київського, московського, після
чого це стало відомо іншим офісам -
мінському, санкт -петербурзькому,
лондонському, вашингтонському офісам
Компанії (з цієї адреси здійснюється
розсилка електронних листів на юристів
та партнерів Компанії, що прямо вказано
на сайті Компанії).

Більше того, вищевказана інформація
була також направлена Відповідачем на
номер факсу +380 44 492 82 72, який належить
Компанії та був отриманий працівниками
, які, вочевидь, ознайомились із його
змістом та передали керівництву
Компанії.

Направлений відповідачем лист
електронною поштою та факсом,
містить наступний текст (зі всіма
помилками в оригіналі (Додаток № 1)):

«ОСОБА_1, ОТДАЙТЕ МОИ ДЕНЬГИ!!!!!!!!! Я на
протяжении долгого времени НЕ МОГУ
дозвониться к Вам, позтомувынужден
писать Вам письмо!

В связи с разрывом гражданских
супружеских отношений с Вашей
племянницейОСОБА_5, между нами остался
так и нерешен вопрос по деньгам в
размере 30 000 долларов США. Напоминаю, с
2010 года я совмесно жил с Вашей
племянницей ОСОБА_5 в квартире,
расположенной по адресу: АДРЕСА_1,
которая принадлежит Вам на праве
собственности.

Вы предложили на момент нашего
совместного проживання с ОСОБА_5 купить
у Вас эту квартиру за 45 000 долларов США с
рассрочкой платежа(по мере наличия у
нас денег). На протяжении почти трех с
половиной лет совместного проживання с
ОСОБА_5, я отдал Вам на руки деньги за
покупку квартиры в сумме 30 000 долларов
США, которые Вы получили от меня,
естественно, - без расписок и
переоформлення квартиры. На тот момент
Вы меня уверили, что находитесь со мной
в неких родственных отношениях, а
позтому сомневаться в Вашей
порядочности мне даже не стоит.

В конце апреля 2013 года я сообщил Вам о
расторжении отношений с Вашей
племянницей ОСОБА_5, и попросил вернуть
мне деньги за неприобретенную квартиру
(которая, ксстати, осталась в Вашей
собственности), но не в сумме 30 000
долларов США, а - 15 000 долларов США (с
учетом равности долей гражданских
супругов, независимо от их заработков и
места работы). В ответ Вы меня,
снова-таки, уверили, что после майских
праздником, на кот. Вы едите с
племянницей ОСОБА_5 в путешествие по
Европе, снимите деньги с банковского
депозита и конечно же отдадите. Эту
оттяжку по времени Вы обьяснили мне
затруднением снятия денег с депозита
из-за окончания календарного месяца и
Вашей порядочностью в деньгах,
независимо от разрыва отношений с
племянницей. Я Вам поверил! Более ДВУХ С
ПОЛОВИНОЙ МЕСЯЦЕВ Вы не берете трубку
мобильного телефона от меня!
Игнорируете мои текстовые сообщения!
Не отдаете мне деньги, которые
по-прежнему приносят Вам прибыль с
депозитного вклада! На данный момент
уже даже и не обещаете мне возврата
моих денег! Ваша племянница ОСОБА_5
заняла позицию обиженного человека,
который не то, чтобы разрешать
финансовьій вопрос не желает, а вообще
отказывается от встречи со мной и
говорит, что денег у нее нет. Вы знаєте,
что ОСОБА_5 без Вашего согласия даже
шагу не ступит и слова не скажет.

Вспомните, пожалуйста, о том, как я
месяц назад пытался у Вас и Вашей
племянницы забрать свой загранпаспорт,
который Вы мне не отдавали неделю.
Слава Богу, я добился возврата своего
документа через мои предупреждения об
ответственности за кражу паспорта. На
данный момент я ОСТРО нуждаюсь в
деньгах на поправку здоровья.
Моиродители не имеют материальной
возможности помочь мне с деньгами для
оплаты лечения. Мои родители, в связи с
этим, постоянно находятся на таблетках.
Моя мать вынуждена работать на
нескольких работах из-за безвыходного
материального положення, т.к.
необходимая сумма достаточно большая
для меня. Все чего я хочу, это разорвать
последнее, что нас, к сожалению, до
сихпор связывает, поэтому прошу
вернуть мне справедливые и мною
заработанные деньги!!!

Если Вы не считаете нужным поступить
честно, порядочно, справедливо (вчем Вы
меня так уверяли) и будете дальше
игнорировать меня и такую сложившуюся
ситуацию, то я и мои родители вынуждены
будем устроить голодовку возле Вашей
квартиры на АДРЕСА_2, возле офиса на ул.
Владимирской, 38 в г. Києве с
привлечением ТВ и газет!

С наилучшими пожеланиями, ОСОБА_2»

Таким чином, вказана інформація була
поширена відповідачем шляхом
направлення електронного листа більше
ніж 200 адресатам.

Позивачка вважає, що інформація, яка
стосується її , та була викладена в
електронному листі відповідача є
недостовірною (не відповідає дійсності
та викладена неправдиво), а тому,
підлягає спростуванню. Крім того,
інформація, викладена в електронному
листі відповідача є негативною, такою,
що принижує її честь, гідність і ділову
репутацію, а її розповсюдження завдало
їй моральної шкоди.

Відповідно до статті 68 Конституції
України кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей. Праву на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань
відповідає обов'язок не поширювати про
особу недостовірну інформацію та таку,
що ганьбить її гідність, честь чи
ділову репутацію.

Відповідно до ч.4 ст. 32 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист права спростовувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також
право на відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Згідно п. 1 ст. 277 Цивільного кодексу
України Фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
спростування цієї інформації.

Крім того, відповідно до п.3 ст. 277
Цивільного кодексу України: «Негативна
інформація, поширена про особу,
вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе
протилежного.»

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.02.2009 р. №1 «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» - надалі Постанова
Пленуму Верховного Суду України), яка
полягає в тому, що негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Враховуючи викладене, в даному випадку
є всі підстави для визнання поширеної
відповідачем інформації такою, що
порушує законне право позивачки на
повагу до честі, гідності та ділової
репутації. Так, у діях Відповідача
наявні всі ознаки (юридичний склад)
протиправного діяння, що виражені в
наступному:

1) поширення інформації, тобто
доведення її до відома хоча б одній
особі у будь-який спосіб.

Так, відповідач направив електронного
листа з недостовірною інформацією на
адресу партнерів Адвокатського
об'єднання «Єгоров, Пугінскій,
Афанасьєв і партнери»: керуючого
партнера ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та на адресу
київського, московського, після чого це
стало відомо іншим офісам - мінському,
санкт - петербурзькому, лондонському,
вашингтонському офісам Компанії (з
цієї адреси здійснюється розсилка
електронних листів на юристів та
партнерів Компанії, що прямо вказано на
сайті Компанії) це більш ніж 200 осіб.

2) поширена інформація стосується
певної фізичної особи.

Як вбачається з тексту поширеної
недостовірної інформації, інформація
стосується особисто ОСОБА_1, Позивача
по справі. На це вказує як сам текст
листа, так і тема листа «ОСОБА_1, ОТДАЙТЕ
МОИ ДЕНЬГИ!!!!!!!!!». Крім того, позивачка
особисто включена в коло осіб, яким був
адресований лист.

3) поширення інформації, що порушує
особисті немайнові права, тобто або
завдає шкоди відповідним особистим
немайновим благам, або перешкоджає
особі повно і своєчасно здійснювати
своє особисте немайнове право

Позивачка є адвокатом та працює в
Адвокатському об'єднанні, а тому
поширена відповідачем інформація
стосовно неї , завдала шкоди її
авторитету, гідності, честі та діловій
репутації в Компанії (у всіх її офісах)
та вплинула на сприйняття її серед
колег, як особи з незаплямованою
репутацією.

Як вказано в п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України чинне
законодавство не містить визначення
понять гідності, честі чи ділової
репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти
визнання цінності кожної фізичної
особи як унікальної
біопсихосоціальної цінності, з честю
пов'язується позитивна соціальна
оцінка особи в очах оточуючих, яка
ґрунтується на відповідності її діянь
(поведінки) загальноприйнятим
уявленням про добро і зло, а під діловою
репутацією фізичної особи розуміється
набута особою суспільна оцінка її
ділових і професійних якостей при
виконанні нею трудових, службових,
громадських чи інших обов'язків. Під
діловою репутацією адвокатів
розуміється оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

Викладена відповідачем у листі
інформація стосовно позивачки за
своїм характером є фактичним
твердженням та не може сприйматися, як
оціночні суджєння відповідача.

Так відповідно до п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних. зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

Таким чином, як вбачається, поширена
відповідачем недостовірна інформація
стосовно позивачки за своїм
характером є фактичним твердженням
та підлягає спростуванню в порядку
визначеному законодавством.

Водночас на адресу позивачки , адресу
партнерів Компанії - керуючого ОСОБА_3
та керівника ОСОБА_4, та адресу
київського, московського офісів
Компанії, 24.07.2013 р. ІНФОРМАЦІЯ_9
надійшов лист наступного змісту:

«Опровержение!!!

Все обстоятельства и данные, которые
были указаны в электронном письме,
оправленном 17 июля 2013 года с эл. ящика
<ІНФОРМАЦІЯ_1>, и связанные с именем
ОСОБА_1, не соответствуют
действительности, и являются
неправдимыми. Приношу извинения за
оказанные неудобства. С уважением,
ОСОБА_2».

Вказані дії відповідача вочевидь
свідчать, що він погоджується з тим, що
поширена ним інформація була
недостовірною.

Відповідно до ч.7 ст. 277 ЦК України,
спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

Але спростування направлене ОСОБА_2 не
можна вважати належним спростуванням,
оскільки він не був надісланий на факс
Компанії, куди був направлений
первісний лист; «спростування» було
здійснено не в такий же спосіб, у який
недостовірні відомості були поширені.

Відповідно до статті 280 Цивільного
кодексу України «Якщо фізичній особі
внаслідок порушення її особистого
немайнового права завдано майнової та
(або) моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню.»

Виходячи з позиції Пленуму Верховного
Суду, викладеної в Постанові №4 від 31.
03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування
моральної немайнової) шкоди» (надалі -
Постанова Пленуму Верховного Суду №4)
під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань , або інших негативних
явищ, заподіяних фізичній чи
юридичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу
або її репутації.

За наслідками поширення відповідачем
недостовірної інформації стосовно
позивачки вона зазнала психічних,
душевних та фізичних страждань.
Фізичні страждання полягають у
суттєвому погіршенні стану її
здоров'я, яке було спричинене через
розповсюдження стосовно неї
недостовірної інформації. Після
поширення стосовно позивача
недостовірної інформації, про яку
дізналась велика кількість колег у
Компанії (більш ніж 200 осіб в п'яти
країнах та 6 офісах). З інших офісів
Компанії був перенаправлений в офіс
позивачки вище вказаний лист з вимогою
пояснень, які необхідно було надавати
як усно, так і письмово.

Так, позивачка 17.07.2013 року, дізналася
про існування листа відповідача та про
недостовірну інформацію щодо неї,
після спілкування з колегами, які були
ознайомлені з недостовірною
інформацією, поширеною відповідачем,
вночі та вранці 18.07.2013 р у неї суттєво
погіршився стан здоров'я після чого
позивачці довелося викликати на робоче
місце медичних працівників. Після її
обстеження, медичним працівником було
категорично заборонено продовжувати
роботу в тому фізичному стані, в якому
вона знаходилась та медичний працівник
наполягав на госпіталізації. Було
встановлено, що в позивачки стався
гіпертонічний криз та ГБ першого
ступеня, що підтверджується медичною
довідкою (Додаток № 2) та копію
лікарняного листа. Викладені обставини
негативно відобразились на роботі
позивачки оскільки в той час вона мала
термінові, невідкладні завдання, які не
змогла вчасно виконати, чим підвела
своїх колег та клієнтів Компанії.
Психічні та душевні страждання
поглибили фізичні страждання, та не
давали змоги для швидкого відновлення
стану її здоров'я. Як наслідок,
позивачка змушена перебувати на
лікарняному, та відповідно тимчасово
не має змоги працювати виконуючи
обов'язки адвоката, що негативно
відбивається як на Компанії, в якій
вона працює, так і безпосередньо на
юридичних та фізичних особах інтереси
яких вона представляє.

Багаторазове пояснення колегам
(адресатам листа Відповідача) стосовно
недостовірної інформації, яку
позивачці прийшлося пояснювати, як
після першого його листа, так і після
другого - «Опровержения», завдали
позивачці психічних та душевних
страждань, оскільки в Компанії її
знають як порядну та добросовісну
особистість. Запити письмові та усні
від співробітників Компанії стосовно
інформації викладеної Заповідачем в
листі надходять також з московського,
мінського, санкт - петербурзького,
лондонського, вашингтонського офісу
Адвокатського об'єднання «Єгоров,
Пугінскій, Афанасьєв і партнери».

Поширення подібної недостовірної
інформації про співробітника Компанії,
згідно політики Компанії, ставить під
загрозу відповідність особи посаді,
яку вона займає, та розмір заробітної
платні яку отримує, оскільки одним з
основних ресурсів Компанії є
порядність її співробітників. Як
наслідок, крім всього, є загроза її
звільнення з компанії або вжиття
відповідних санкцій до позивачки, як
співробітника Компанії.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до п.9 Постанови № 4 Пленуму
ВСУ, розмір відшкодування моральної
«майнової) шкоди визначається залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, іу:певних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тяжкості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Позивачка вважає що відшкодування
моральної шкоди зі сторони відповідача
мають здійснюватися судом виходячи з
розміру її заробітної плати. З
урахуванням того, що поширена
відповідачем, недостовірна інформації
стосовно позивачки була саме на роботі
серед її керівництва, співробітників
та колег. Більш того з 18.07.2013 р по 27.07.2013
р. позивачка була вимушена знаходиться
на лікарняному, таким чином у липні
місяці вона отримає менше заробітної
плати згідно з бухгалтерської довідки.
Також позивачка має єдиний прибуток, це
її заробітна плата та її зростання та
отримання бонусів у конці року напряму
залежить від кількості відпрацьованих
днів у році та відсутністю з її боку
будь-яких неприємностей для Компанії.

Відповідно до бухгалтерської довідки,
за час перебування позивачки на
лікарняному, її заробітна плата за
липень 2013 року буде меншою на 7 183 грн. 82
коп.

Таким чином, нанесені матеріальні
збитки позивачка оцінює в розмірі 7 183
грн. 82 коп.

Розмір відшкодування позивачці зі
сторони відповідача психічних,
душевних та фізичних страждань
(моральної шкоди), яких позивачка
зазнала, як наслідок поширення
недостовірної інформації мають
оцінюватися судом виходячи з розміру
її заробітної плати, яка становить 27 239
грн.

Загальний розмір морального
відшкодування позивачка оцінює не
менше ніж в трикратному розмірі її
щомісячної заробітної плати, що
загалом становить 81717 грн. 27 коп.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав заявлений позов ,
суду пояснив , що відповідач направив
на електронну адресу компанії в якій
працює позивачка, листа в якому
звинуватив її у шахрайських діях
відносно нього. Вказана інформація
була поширена відповідачем шляхом
направлення електронного листа на
адресу позивача, адресу партнерів
Компанії - керуючого ОСОБА_3 та її
керівника ОСОБА_4, та адресу київського,
московського, після чого це стало
відомо іншим офісам - мінському, санкт
-петербурзькому, лондонському,
вашингтонському офісам Компанії (з
цієї адреси здійснюється розсилка
електронних листів на юристів та
партнерів Компанії, що прямо вказано на
сайті Компанії). Інформація є такою , що
не відповідає дійсності та підриває
честь гідність та ділову репутацію
позивачки. Керівництво Компанії стало
вимагати від позивачки пояснень , щодо
цього листа. В результаті душевних
переживань та стресу пов*язаного з
розповсюдженням цієї інформації у
позивачки настав гіпертонічний криз,
вона знаходилась неділю на
лікарняному, що призвело до
матеріальних збитків 7183 грн. та
моральних збитків , які позивачка
оцінила в трикратному розмірі її
заробітної плати в сумі 81717,27 грн.

Відповідач позов не визнав, суду
пояснив, що не розповсюджував
інформацію щодо позивачки, хоч визнав,
що електронна адреса указана в позові
як така, з якої надійшов електронний
лист на адресу компанії позивачки
належить йому.

Спеціаліст, суду пояснив, що
роздруківки повідомлень з електронної
скриньки надані в судове засідання
представником позивача містять
електронні адреси на які направлялась
інформація ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 Ці
електронні адреси є унікальними та
підробити ці данні неможливі.

Вислухавши сторони, спеціаліста,
дослідивши докази по справі, суд вважає
позов таким , що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

17.06.2013 р. на компанію, в якій працює
позивачка (ТОВ (Адвокатське об'єднання)
Єгоров, Пугінскій, Афанасьєв і
партнери», Україна, м. Київ, вул.
Володимирська, 38 -надалі Компанія або
Адвокатське об'єднання) Відповідачем
була направлена інформація шляхом
направлення електронного листа, що
підтверджується роздруківками з
електронних адрес (а.с. 13-22) та довідками
про надходження кореспонденції (а.с.
106-129)

Вказана інформація була поширена
відповідачем шляхом направлення
електронного листа на адресу позивача,
адресу партнерів Компанії - керуючого
ОСОБА_3 та її керівника ОСОБА_4, та
адресу київського, московського, після
чого це стало відомо іншим офісам -
мінському, санкт -петербурзькому,
лондонському, вашингтонському офісам
Компанії (з цієї адреси здійснюється
розсилка електронних листів на юристів
та партнерів Компанії, що прямо вказано
на сайті Компанії).

Більше того, вищевказана інформація
була також направлена Відповідачем на
номер факсу +380 44 492 82 72, який належить
Компанії та був отриманий працівниками
, які, вочевидь, ознайомились із його
змістом та передали керівництву
Компанії.

Направлений відповідачем лист
електронною поштою та факсом,
містить наступний текст (зі всіма
помилками в оригіналі):

«ОСОБА_1, ОТДАЙТЕ МОИ ДЕНЬГИ!!!!!!!!! Я на
протяжении долгого времени НЕ МОГУ
дозвониться к Вам, позтомувынужден
писать Вам письмо!

В связи с разрывом гражданских
супружеских отношений с Вашей
племянницейХрипко ОСОБА_5, между нами
остался так и нерешен вопрос по деньгам
в размере 30 000 долларов США. Напоминаю, с
2010 года я совмесно жил с Вашей
племянницей ОСОБА_5 в квартире,
расположенной по адресу: АДРЕСА_1,
которая принадлежит Вам на праве
собственности.

Вы предложили на момент нашего
совместного проживання с ОСОБА_5 купить
у Вас эту квартиру за 45 000 долларов США с
рассрочкой платежа(по мере наличия у
нас денег). На протяжении почти трех с
половиной лет совместного проживання с
ОСОБА_5, я отдал Вам на руки деньги за
покупку квартиры в сумме 30 000 долларов
США, которые Вы получили от меня,
естественно, - без расписок и
переоформлення квартиры. На тот момент
Вы меня уверили, что находитесь со мной
в неких родственных отношениях, а
позтому сомневаться в Вашей
порядочности мне даже не стоит.

В конце апреля 2013 года я сообщил Вам о
расторжении отношений с Вашей
племянницей ОСОБА_5, и попросил вернуть
мне деньги за неприобретенную квартиру
(которая, ксстати, осталась в Вашей
собственности), но не в сумме 30 000
долларов США, а - 15 000 долларов США (с
учетом равности долей гражданских
супругов, независимо от их заработков и
места работы). В ответ Вы меня,
снова-таки, уверили, что после майских
праздником, на кот. Вы едите с
племянницей ОСОБА_5 в путешествие по
Европе, снимите деньги с банковского
депозита и конечно же отдадите. Эту
оттяжку по времени Вы обьяснили мне
затруднением снятия денег с депозита
из-за окончания календарного месяца и
Вашей порядочностью в деньгах,
независимо от разрыва отношений с
племянницей. Я Вам поверил! Более ДВУХ С
ПОЛОВИНОЙ МЕСЯЦЕВ Вы не берете трубку
мобильного телефона от меня!
Игнорируете мои текстовые сообщения!
Не отдаете мне деньги, которые
по-прежнему приносят Вам прибыль с
депозитного вклада! На данный момент
уже даже и не обещаете мне возврата
моих денег! Ваша племянница ОСОБА_5
заняла позицию обиженного человека,
который не то, чтобы разрешать
финансовьій вопрос не желает, а вообще
отказывается от встречи со мной и
говорит, что денег у нее нет. Вы знаєте,
что ОСОБА_5 без Вашего согласия даже
шагу не ступит и слова не скажет.

Вспомните, пожалуйста, о том, как я
месяц назад пытался у Вас и Вашей
племянницы забрать свой загранпаспорт,
который Вы мне не отдавали неделю.
Слава Богу, я добился возврата своего
документа через мои предупреждения об
ответственности за кражу паспорта. На
данный момент я ОСТРО нуждаюсь в
деньгах на поправку здоровья.
Моиродители не имеют материальной
возможности помочь мне с деньгами для
оплаты лечения. Мои родители, в связи с
этим, постоянно находятся на таблетках.
Моя мать вынуждена работать на
нескольких работах из-за безвыходного
материального положення, т.к.
необходимая сумма достаточно большая
для меня. Все чего я хочу, это разорвать
последнее, что нас, к сожалению, до
сихпор связывает, поэтому прошу
вернуть мне справедливые и мною
заработанные деньги!!!

Если Вы не считаете нужньїм поступить
честно, порядочно, справедливо (вчем Вы
меня так уверяли) и будете дальше
игнорировать меня и такую сложившуюся
ситуацию, то я и мои родители вынуждены
будем устроить голодовку возле Вашей
квартиры на АДРЕСА_2, возле офиса на ул.
Владимирской, 38 в г. Києве с
привлечением ТВ и газет!

С наилучшими пожеланиями, ОСОБА_2»

Таким чином, вказана інформація була
поширена відповідачем шляхом
направлення електронного листа більше
ніж 200 адресатам.

Позивачка вважає, що інформація, яка
стосується її , та була викладена в
електронному листі відповідача є
недостовірною (не відповідає дійсності
та викладена неправдиво), а тому,
підлягає спростуванню. відповідач не
довів того, що викладена в листі
інформація є правдивою, та не надав
суду жодних доказів щодо правдивості
цієї інформації.

Відповідно до статті 68 Конституції
України кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей. Праву на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань
відповідає обов'язок не поширювати про
особу недостовірну інформацію та таку,
що ганьбить її гідність, честь чи
ділову репутацію.

Відповідно до ч.4 ст. 32 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист права спростовувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також
право на відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Згідно п. 1 ст. 277 Цивільного кодексу
України «Фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
спростування цієї інформації».

Крім того, відповідно до п.3 ст. 277
Цивільного кодексу України: «Негативна
інформація, поширена про особу,
вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе
протилежного.»

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.02.2009 р. №1 «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» - надалі Постанова
Пленуму Верховного Суду України), яка
полягає в тому, що негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Враховуючи викладене, в даному випадку
є всі підстави для визнання поширеної
Відповідачем інформації такою, що
порушує законне право позивачки на
повагу до честі, гідності та ділової
репутації. Так, у діях відповідача
наявні всі ознаки (юридичний склад)
протиправного діяння, що виражені в
наступному: 1) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб.

Так, Відповідач направив електронного
листа з недостовірною інформацією на
адресу партнерів Адвокатського
об'єднання «Єгоров, Пугінскій,
Афанасьєв і партнери»: керуючого
партнера ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та на адресу
київського, московського, після чого це
стало відомо іншим офісам - мінському,
Санкт - петербурзькому, лондонському,
вашингтонському офісам Компанії (з
цієї адреси здійснюється розсилка
електронних листів на юристів та
партнерів Компанії, що прямо вказано на
сайті Компанії) це більш ніж 200 осіб.

2) поширена інформація стосується
певної фізичної особи.

Як вбачається з тексту поширеної
недостовірної інформації, інформація
стосується особисто ОСОБА_1, Позивача
по справі. На це вказує як сам текст
листа, так і тема листа «ОСОБА_1, ОТДАЙТЕ
МОИ ДЕНЬГИ!!!!!!!!!». Крім того, позивачка
особисто включена в коло осіб, яким був
адресований лист.

3) поширення інформації, що порушує
особисті немайнові права, тобто або
завдає шкоди відповідним особистим
немайновим благам, або перешкоджає
особі повно і своєчасно здійснювати
своє особисте немайнове право

Позивачка є адвокатом та працює в
Адвокатському об'єднанні, а тому
поширена відповідачем інформація
стосовно неї , завдала шкоди її
авторитету, гідності, честі та діловій
репутації в Компанії (у всіх її офісах)
та вплинула на сприйняття її серед
колег, як особи з незаплямованою
репутацією.

Як вказано в п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України чинне
законодавство не містить визначення
понять гідності, честі чи ділової
репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти
визнання цінності кожної фізичної
особи як унікальної
біопсихосоціальної цінності, з честю
пов'язується позитивна соціальна
оцінка особи в очах оточуючих, яка
ґрунтується на відповідності її діянь
(поведінки) загальноприйнятим
уявленням про добро і зло, а під діловою
репутацією фізичної особи розуміється
набута особою суспільна оцінка її
ділових і професійних якостей при
виконанні нею трудових, службових,
громадських чи інших обов'язків. Під
діловою репутацією адвокатів
розуміється оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

Викладена відповідачем у листі
інформація стосовно позивачки за
своїм характером є фактичним
твердженням та не може сприйматися, як
оціночні суджєння відповідача.

Так відповідно до п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних. зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

Таким чином, як вбачається, поширена
відповідачем недостовірна інформація
стосовно позивачки за своїм
характером є фактичним твердженням
та підлягає спростуванню в порядку
визначеному законодавством.

Водночас на адресу позивачки , адресу
партнерів Компанії - керуючого ОСОБА_3
та керівника ОСОБА_4, та адресу
київського, московського офісів
Компанії, 24.07.2013 р. ІНФОРМАЦІЯ_9
надійшов лист наступного змісту:

«Опровержение!!!

Все обстоятельства и данные, которые
были указаны в электронном письме,
оправленном 17 июля 2013 года с эл. ящика
<ІНФОРМАЦІЯ_1>, и связанные с именем
ОСОБА_1, не соответствуют
действительности, и являются
неправдимыми. Приношу извинения за
оказанные неудобства. С уважением,
ОСОБА_2».

Вказані дії відповідача вочевидь
свідчать, що він погоджується з тим, що
поширена ним інформація була
недостовірною.

Відповідно до ч.7 ст. 277 ЦК України,
спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

Але спростування направлене ОСОБА_2 не
можна вважати належним спростуванням,
оскільки він не був надісланий на факс
Компанії, куди був направлений
первісний лист; «спростування» було
здійснено не в такий же спосіб, у який
недостовірні відомості були поширені.
Виходячи з цього суд вважає, що
відповідачем повинна бути спростована
недостовірна інформація тим же
способом, яким вона була поширена.

Відповідно до статті 280 Цивільного
кодексу України «Якщо фізичній особі
внаслідок порушення її особистого
немайнового права завдано майнової та
(або) моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню.»

Виходячи з позиції Пленуму Верховного
Суду, викладеної в Постанові №4 від 31.
03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування
моральної немайнової) шкоди» (надалі -
Постанова Пленуму Верховного Суду №4)
під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань , або інших негативних
явищ, заподіяних фізичній чи
юридичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу
або її репутації.

За наслідками поширення відповідачем
недостовірної інформації стосовно
позивачки вона зазнала психічних,
душевних та фізичних страждань.
Фізичні страждання полягають у
суттєвому погіршенні стану її
здоров'я, яке було спричинене через
розповсюдження стосовно неї
недостовірної інформації. Після
поширення стосовно позивача
недостовірної інформації, про яку
дізналась велика кількість колег у
Компанії (більш ніж 200 осіб в п'яти
країнах та 6 офісах). З інших офісів
Компанії був перенаправлений в офіс
позивачки вище вказаний лист з вимогою
пояснень, які необхідно було надавати
як усно, так і письмово.

Так, позивачка 17.07.2013 року, дізналася
про існування листа Відповідача та про
недостовірну інформацію щодо неї,
після спілкування з колегами, які були
ознайомлені з недостовірною
інформацією, поширеною Відповідачем,
вночі та вранці 18.07.2013 р у неї суттєво
погіршився стан здоров'я після чого
позивачці довелося викликати на робоче
місце медичних працівників. Після її
обстеження, медичним працівником було
категорично заборонено продовжувати
роботу в тому фізичному стані, в якому
вона знаходилась та медичний працівник
наполягав на госпіталізації. Було
встановлено, що в позивачки стався
гіпертонічний криз та гіпертоничну
хворобу першого ступеня, що
підтверджується медичною довідкою (а.с.
25, 80) та копію лікарняного листа (а.с.39 ,65)
. Викладені обставини негативно
відобразились на роботі позивачки
оскільки в той час вона мала термінові,
невідкладні завдання, які не змогла
вчасно виконати, чим підвела своїх
колег та клієнтів Компанії. Психічні та
душевні страждання поглибили фізичні
страждання, та не давали змоги для
швидкого відновлення стану її здоров'я.
Як наслідок, позивачка змушена
перебувати на лікарняному, та
відповідно тимчасово не мала змоги
працювати виконуючи обов'язки
адвоката, що негативно відбивається як
на Компанії, в якій вона працює, так і
безпосередньо на юридичних та фізичних
особах інтереси яких вона представляє.

Багаторазове пояснення колегам
(адресатам листа відповідача) стосовно
недостовірної інформації, яку
позивачці прийшлося пояснювати, як
після першого його листа, так і після
другого - «Опровержения», завдали
позивачці психічних та душевних
страждань, оскільки в Компанії її
знають як порядну та добросовісну
особистість. Запити письмові та усні
від співробітників Компанії стосовно
інформації викладеної Заповідачем в
листі надходили також з московського,
мінського, санкт - петербурзького,
лондонського, вашингтонського офісу
Адвокатського об'єднання «Єгоров,
Пугінскій, Афанасьєв і партнери».

Поширення подібної недостовірної
інформації про співробітника Компанії,
згідно політики Компанії, ставить під
загрозу відповідність особи посаді,
яку вона займає, та розмір заробітної
платні яку отримує, оскільки одним з
основних ресурсів Компанії є
порядність її співробітників. Як
наслідок, крім всього, є загроза її
звільнення з компанії або вжиття
відповідних санкцій до позивачки, як
співробітника Компанії.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до п.9 Постанови № 4 Пленуму
ВСУ, розмір відшкодування моральної
«майнової) шкоди визначається залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тяжкості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

З урахуванням того, що поширена
відповідачем, недостовірна інформації
стосовно позивачки була саме на роботі
серед її керівництва, співробітників
та колег, суд вважає що відшкодування
моральної шкоди зі сторони Відповідача
мають здійснюватися виходячи з розміру
її заробітної плати.

Оскільки з 18.07.2013 р по 27.07.2013 р.
позивачка була вимушена знаходиться
на лікарняному, таким чином у липні
місяці вона отримала менше заробітної
плати згідно з бухгалтерської довідки
(а.с. 26,27). Також позивачка має єдиний
прибуток, це її заробітна плата та її
зростання та отримання бонусів у конці
року напряму залежить від кількості
відпрацьованих днів у році та
відсутністю з її боку будь-яких
неприємностей для Компанії.

Відповідно до бухгалтерської довідки,
за час перебування позивачки на
лікарняному, її заробітна плата за
липень 2013 року буде меншою на 7 183 грн. 82
коп. (а.с.27)

Таким чином, нанесені матеріальні
становлять 7 183 грн. 82 коп. та в цій
частині позов підлягає задоволенню.

Розмір відшкодування позивачці зі
сторони відповідача психічних,
душевних та фізичних страждань
(моральної шкоди), яких позивачка
зазнала, як наслідок поширення
недостовірної інформації мають
оцінюватися судом виходячи з розміру
її заробітної плати, яка становить 27 239
грн.

Враховуючи конкретні обставини справи,
та засад розумності, виваженості та
справедливості суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачки розмір
морального відшкодування який
дорівнює двократного розміру
щомісячної заробітної плати позивачки
- 54478,18 грн.

Керуючись ст..ст. 208,209, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Визнати поширену ОСОБА_2
інформацію стосовно ОСОБА_1,
недостовірною, а саме:

«Вы предложили на момент нашего
совместного проживання с ОСОБА_5 купить
у Вас эту квартиру за 45 000 долларов США с
рассрочкой платежа(по мере наличия у
нас денег).»

«...я отдал Вам на руки деньги за покупку
квартири в сумме 30 000 долларов США,
которые Вы получили от меня,...»

«На тот момент Вы меня уверили, что
находитесь со мной в неких родственных
отношениях,...»

«Вы меня, снова-таки, уверили, что после
майских праздником, на кот. Вы едите с
племянницей ОСОБА_5 в путешествие по
Европе, снимите деньги с банковского
депозита и конечно же отдадите. эту
оттяжку по

времени Вы обьяснили мне затруднением
снятия денег с депозита из-за окончания
календарного месяца...»

«Не отдаете мне деньги, которые
по-прежнему приносят Вам прибыь с
депозитного вклада!»

«Вы знаете, что ОСОБА_5 без Вашего
согласия даже шагу не ступит и слова не
скажет.»

«я месяц назад пытался у Вас ... забрать
свой загранпаспорт, который Вы мне не
отдавали неделю.»

Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
недостовірну

інформацію стосовно мене, ОСОБА_1, у
такий же спосіб, у

який вона була поширена - шляхом
направлення на електронну адресу

Адвокатського об'єднання «Єгоров,
Пугінскій, Афанасьєв і партнери»

київського та московського офісів,
електронну адресу ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, а

саме:

1) kyiv

2) kyiv

3) mov

4) ІНФОРМАЦІЯ_2

5) ІНФОРМАЦІЯ_3

6) ІНФОРМАЦІЯ_4

7) ІНФОРМАЦІЯ_5

електронного листа такого змісту:

«Я ОСОБА_2, цим повідомляю, що
інформація стосовно ОСОБА_1, яка була
розповсюджена мною, зокрема у моєму
листі від 17.07.2013 року на Вашу адресу з
темою «ОСОБА_1,

ОТДАЙТЕ МОИ ДЕНЬГИ! !!!!!!!!» є
недостовірною. Не відповідає дійсності
та є недостовірною інформація, що
стосується ОСОБА_1, І саме:

«Вы предложили на момент нашего
совместного проживанш с ОСОБА_5 купить
у Вас зту квартиру за 45 000 долларов США с
рассрочкой платежа(по мере наличияу
нас денег).»

«...я отдал Вам на руки деньги за покупку
квартиры в сумме 30 000 долларов США,
которые Ви получили от меня,...»

«На тот момент Вы меня уверили, что
находитесь со мной в неких
родственних отношениях,...»

«Вы меня, снова-таки, уверили что после
майских праздником, на кот. Вы едите с
племянницей ОСОБА_5 в путешествие по
Европе, снимите деньги с банковского
депозита и конечно же отдадите. Эту
оттяжку по времени Вы обьяснили мне
затруднением снятия денег с
депозита из-за окончания
календарного месяца...»

«Не отдаете мне деньги, которые
по-прежнему приносят Вам прибыль с
депозитного вклада!»

Вы знаєте, что ОСОБА_5 без Вашего
согласия даже шагу не ступит и слова не

скажет.»

«я месяц назад пытался у Вас ... забрать
свой загранпаспорт, который Вы мне не
отдавали неделю.»

Приношу свої вибачення за наслідки, які
спричинили розповсюдження мною

недостовірної інформації стосовно
ОСОБА_1.»

Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
недостовірну інформацію стосовно мене,
ОСОБА_1, у такий же спосіб, у який вона
була поширена - шляхом направлення на
номер факсу +380 44 492 82 72, який належить
Адвокатському об'єднанню «Єгоров,
Пугінскій, Афанасьєв і партнери»,
повідомлення такого змісту:

«Я ОСОБА_2, цим повідомляю, що
інформація стосовно

ОСОБА_1, яка була розповсюджена мною,
зокрема у моєму

повідомленні від 17.07.2013 року на
Вашу адресу з темою «ОСОБА_1, ОТДАЙТЕ
МОИ ДЕНЬГИ!!!!!!!!!» є недостовірною. Не

відповідає дійсності та є
недостовірною інформація, що
стосується ОСОБА_1, а саме:

«Вы предложили на момент нашего
совместного проживания с ОСОБА_5 купить
у Вас зту квартиру за 45 000 долларов США с
рассрочкой платежа(по мере наличияунас
денег).»

«...я отдал Вам на руки деньги за покупку
квартиры в сумме 30 000 долларов

США, которые Вы получили от меня,...»

«На тот момент Вы меня уверили, что
находитесь со мной в неких

родственних отношениях,...»

«Вы меня, снова-таки, уверили, что после
майских праздником, на кот. Вы

едите с племянницей ОСОБА_5 в
путешествие по Европе, снимите деньги с

банковского депозита и конечно же
отдадите. Эту оттяжку по времени Вы
обьяснили мне затруднением снятия
денег с депозита из-за окончания
календарного месяца...»

«Не отдаете мне деньги, которые
по-прежнему приносят Вам прибыль с
депозитного вклада!»

«Вы знаєте, что ОСОБА_5 без Вашего
согласия даже шагу не ступит и слова не

скажет.»

«я месяц назад пытался у Вас ... забрать
свой загранпаспорт, который Ви мне

не отдавали неделю.»

Приношу свої вибачення за наслідки, які
спричинило розповсюдження мною

недостовірної інформації стосовно
ОСОБА_1.»

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму у розмірі 54478,18 грн. як моральну
шкоду та 7183,82 грн. матеріальні збитки,
заподіяні шляхом розповсюдження
недостовірної інформації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму судового збору у розмірі 3441 грн.,
та витрати на оплату послуг адвокату 1200
грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Н.В.Марченко