Справа № 643/72/14-ц
Провадження № 2/643/1300/14
У Х В А Л А

Іменем України

про повернення заяви

24.02.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі

головуючого судді Зінченко Ю.Є.,

за участю секретаря Колтур Я.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за розпискою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою про стягнення суми
боргу у розмірі 122000 грн., трьох
відсотків річних 24768 грн. та моральної
шкоди у розмірі 25000 грн.

Ухвалою від 28 січня 2014 року провадження
у справі відкрито.

20.02.2014 року до суду надійшла заява
позивача, подана його представником,
про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову
позивач просить накласти арешт на
майно, нерухоме майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб у
розмірі суми позову та мотивує заяву
тим, що сума майнових вимог є дуже
значною, що ставить під загрозу
охоронювані законом майнові інтереси
позивача, в зв'язку з чим може виникнути
можливість суттєвого ускладнення
виконання рішення суду і реального
стягнення заборгованості з
відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ
№ 9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Так, подана заява про забезпечення
позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК
України, оскільки заявником не
необґрунтована необхідність
застосування заходів забезпечення
позову, не вказано, у чому полягає
загроза невиконання чи утруднення
виконання рішення суду, не зазначено
конкретного майна, на яке необхідно
накласти арешт, де воно знаходиться,
доказів, що це майно належить
відповідачу на праві особистої
власності та накладення арешту не
порушить майнових прав та інтересів
інших осіб.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
розпискою - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Зінченко Ю.Є.