Справа № 452/49/13
Головуючий у 1 інстанції: Сенечин В.М.
Провадження № 22-ц/783/667/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

з участю: представника позивача Жук
Р.С.,

представника відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 27 червня 2013
року та за апеляційними скаргами
ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5
на ухвалу Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 30 жовтня 2013
року в частині відмови в ухваленні
додаткового рішення у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічними
позовами ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про визнання кредитного договору
недійсним, ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про визнання іпотечного договору
недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Банк Форум» звернулося в
суд з позовом, уточненим 06.06.2013р. до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 90 712,96 доларів США та 37 195,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до укладеного між позивачем
та відповідачем ОСОБА_3 кредитного
договору № 0077/07/6.10-CL від 15 листопада
2007р., відповідач отримав кредит у
розмірі 75 000 доларів США з кінцевим
терміном повернення 14.11.2017р. зі сплатою
13% річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідача за кредитним
договором, між Публічним акціонерним
товариством «Банк Форум» та
відповідачкою ОСОБА_4 15 листопада 2007р.
було укладено іпотечний договір,
предметом якого є належне на праві
власності ОСОБА_4 нерухоме майно, а
саме: житловий будинок з
господарськими будівлями загальною
площею 273, 4 кв. м. та земельна ділянка
площею 1000 кв. м., надана для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що позичальник свої
зобов'язання по кредитному договору не
виконав, в уточненій позовній заяві від
06.06.2013р., позивач просив:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного Акціонерного товариства
«Банк Форум» заборгованість за
Кредитним договором № 0077/07/6.10-CL від 15
листопада 2007р. в сумі 90 712,96 (дев'яносто
тисяч сімсот дванадцять) доларів США 96
центів, що становить еквівалент за
курсом НБУ в національній валюті 725 068,69
гривень;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного Акціонерного товариства
«Банк Форум» заборгованість за
Кредитним договором № 0077/07/6.10-CL від 15
листопада 2007р. в розмірі 37 195,83 гривень;

- в рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 перед Публічним Акціонерним
товариством «Банк Форум» звернути
стягнення на предмет іпотеки за
Іпотечним договором, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Самбірського районного нотаріального
округу ОСОБА_6, та зареєстровано в
реєстрі нотаріальних дій за №4631 а саме:
нерухоме майно: житловий будинок з
господарськими будівлями та земельна
ділянка під кадастровим номером
461000000:18:112:0037, загальною площею 1000 кв. м.,
надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1, та належить
Іпотекодавцю - ОСОБА_4 на підставі
купівлі - продажу нерухомого майна,
посвідченого ОСОБА_6, приватним
нотаріусом Самбірського районного
нотаріального округу 05.07.2005р. за
реєстровим номером 2078. Право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями зареєстроване Самбірським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 18.07.2005р. в реєстрову
книгу № 66 за реєстровим номером 10824822 на
підставі Державного Акту на право
власності на земельну ділянку, серія ЯД
№ 500577, виданого на підставі рішення
Самбірського міськрайонного суду від
23.10.2007р., справа за номером 2-966/2007, що
зареєстрований в управління земельних
ресурсів у місті Самборі Львівської
області на ім'я Іпотекодавця в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди землі 12.11.2007р. за №
01:07:442:001178);

- визначити спосіб реалізації предмета
іпотеки для задоволення грошових вимог
ПАТ «Банк Форум» шляхом проведення
прилюдних торгів у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження»;

- встановити, що початкова вартість
предмета іпотеки для його реалізації
на прилюдних торгах встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної об'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій;

- задовольнити за рахунок предмету
іпотеки грошові вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
за кредитним договором 0077/07/ 6.10-CL від 15
листопада 2007р. в сумі 90 712,96 (дев'яносто
тисяч сімсот дванадцять) доларів США 96
центів та 37 195,83 (тридцять сім тисяч сто
дев'яносто п'ять) гривень 83 копійки -
пеня з розрахунку подвійної облікової
ставки НБУ за простроченим кредитом та
процентами;

- стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3441,00
грн.

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася в
суд із зустрічним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» про визнання іпотечного
договору від 15 листопада 2007 року
недійсним, посилаючись на відсутність
згоди за всіма істотними умовами
договору та ненадання банком
інформації про умови кредитування.

У лютому 2013 року ОСОБА_3 також подав
зустрічний позов до Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про визнання кредитного договору 0077/07/
6.10-CL від 15 листопада 2007 року недійсним,
посилаючись на відсутність згоди за
всіма істотними умовами договору,
невідповідність договору вимогам,
встановленим статтею 203 ЦК України та
його несправедливість.

Рішенням Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 27 червня 2013
року позов Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 90 712
доларів США 96 центів, що становить
еквівалент за курсом НБУ в
національній валюті 725 068 грн. 69 коп., та
штрафні санкції у розмірі 37 195 грн. 83
коп.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним
товариством «Банк Форум» звернуто
стягнення на предмет іпотеки: житловий
будинок з господарськими будівлями та
земельну ділянку площею 10000 кв. м. під
кадастровим номером: 08:112:0037, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та належить
ОСОБА_4.

Визначено спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» та
встановлено початкову ціну предмета
іпотеки визначену на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час виконавчих дій
відповідно до законодавства.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» судовий збір у
розмірі 3441(три тисячі чотириста сорок
одну) грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічних позовів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

Ухвалою Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 30 жовтня 2013
року відмовлено у задоволенні заяв
ОСОБА_3 про виправлення описок в
рішенні Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 27 червня 2013
року, ОСОБА_4 про виправлення описок в
рішенні Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 27 червня 2013
року та ухвалення додаткового рішення,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про
ухвалення додаткового рішення.

Рішення суду оскаржили відповідачі.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 27 червня 2013 року
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 27 січня 2014 року визнана
неподаною та повернута апелянту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
неповне та неправильне з'ясування і
встановлення судом першої інстанції
обставин справи, неправильні
дослідження і оцінку доказів, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
первісного позову та задоволення його
зустрічного позову про визнання
недійсним кредитного договору.

Зокрема, вказує на те, що задоволення
позову банку суперечить позиції
Верховного Суду України, оскільки у
даній справі про дострокове стягнення
всієї суми кредиту договір не
припинено, тому обраний позивачем
спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК
України. Вважає, що судом першої
інстанції неповно і неправильно
установлено початок перебігу строку
позовної давності по його вимозі про
визнання правочину недійсним, оскільки
про порушення його прав (відсутність
згоди за всіма істотними умовами
договору, відсутність в договорі
істотних умов необхідних для його
укладення) він дізнався лише в
листопаді - грудні 2012р. від свого
представника, тому строк позовної
давності слід обчислювати з цього часу.
Оспорюваний кредитний договір не
містить усіх істотних умов,
передбачених ч. 4 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» та
пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.8 «Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту»,
затвердження постановою Правління
Національного банку України від
10.05.2007р. №168.

Ухвалу суду в частині відмови в
ухваленні додаткового рішення
оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5
та, посилаючись на незаконність і
необґрунтованість ухвали, просить
скасувати ухвалу, а справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвалу суду в частині відмови в
ухваленні додаткового рішення
оскаржила ОСОБА_4 В апеляційній скарзі,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухвали суду, просить
ухвалу скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

У відкритті провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу суду в частині
відмови у виправленні описок
відмовлено на підставі ч.2 ст.293 ЦПК
України.

Скарга ОСОБА_3 на ухвалу Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 30 жовтня 2013 року в частині
відмови у виправленні описки
розглядається як заперечення на ухвалу
в межах доводів апеляційної скарги
ОСОБА_3 на рішення суду відповідно до
положень ч.2 ст.293 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
та ухвали суду в межах, передбачених ст.
303 ЦПК України, колегія суддів вважає,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 2007р.
між Акціонерним комерційним банком
«Форум», правонаступником якого є
Публічне Акціонерне товариство «Банк
Форум» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір 0077/07/ 6.10-CL відповідно
до умов якого банк надав позичальнику
ОСОБА_3 кредитні кошти у вигляді
відновлювальної кредитної лінії на
споживчі цілі з лімітом кредитування 75
000,00 доларів США строком по 14 листопада
2017 року, встановлено плату в розмірі 13%
річних.

На виконання своїх зобов'язань банк
надавав позичальнику ОСОБА_3 кредитні
кошти траншами:

-15 листопада 2007р. згідно заявки на
видачу готівки №20625, позичальнику було
надано 3 000,00 (три) тисячі доларів США 00
центів;

-16 листопада 2007р. згідно заявки на
видачу готівки №21426, позичальнику було
надано 32 000,00 (тридцять дві) тисячі
доларів США 00 центів;

-14 грудня 2007р. згідно заявки на видачу
готівки №18346, позичальнику було надано
10 000,00 (десять) тисяч доларів США 00
центів;

-21 грудня 2007р. згідно заявки на видачу
готівки №30246, позичальнику було надано
10 000,00 (десять) тисяч доларів США 00
центів;

-15 січня 2008р. згідно заявки на видачу
готівки №30246, позичальнику було надано
20 000,00 (двадцять) тисяч доларів США 00
центів.

Таким чином Банк в повній мірі виконав
свої зобов'язання перед позичальником
щодо надання кредитних коштів.

Згідно ч.3 ст.533 ЦК України, використання
іноземної валюти, а також платіжних
документів, в іноземній валюті при
здійсненні розрахунків на території
України та зобов'язаннями допускається
у випадках , порядку та на умовах,
встановлених законом.

Матеріалами справи підтверджується, що
згідно банківської ліцензії, виданої
Національним банком України 31.01.1994р.
АКП «Форум», дозволу №62-2 від 03.12.2001р. з
додатком до дозволу № 62-2 від 01.04. 2004р.
АКБ «Форум» надано право на ведення
операцій з валютними цінностями в тому
числі ведення рахунків клієнтів в
іноземній валюті (а.с. 69-72), тому
заперечення представника відповідача
ОСОБА_5, висловлені в судовому
засіданні апеляційної інстанції, щодо
права позивача видавати кредит в
іноземній валюті не заслуговують на
увагу як безпідставні.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства. За загальним
правилом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 3.3.2 кредитного договору
позичальник ОСОБА_3 зобов'язався
повертати кредитні кошти згідно з
графіком, який є невід'ємною частиною
договору, а також згідно п. 2.6
самостійно щомісячно сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами у валюті кредиту не пізніше
20-го числа місяця, наступного за місцем
користування кредитними коштами.

Пунктом 4.1 Кредитного договору
встановлено, що за несвоєчасне повне чи
часткове повернення кредитних коштів
та за несвоєчасну повну чи часткову
сплату процентів позичальник сплачує
неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2
(нуль цілих дві десятих) процентів, що
обчислюється з суми неповернутого
кредиту та/або несплачених процентів
за кожен день прострочення. Сплата пені
не звільняє позичальника від сплати
процентів за користування кредитними
коштами до моменту фактичного
погашення заборгованості.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу
України чітко передбачено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним
договором виконував неналежним чином,
внаслідок чого станом на 15 травня 2013
року утворилась заборгованість за
кредитним договором перед ПАТ «Банк
Форум», яка становить:

- прострочена заборгованість по
поверненню кредитних коштів -25 897,00
(двадцять п'ять тисяч вісімсот
дев'яносто сім) доларів США 00 центів, що
становить еквівалент за курсом НБУ в
національній валюті 206 994,72 гривень;

- поточна заборгованість по поверненню
кредитних коштів -49 103,00 (сорок дев'ять
тисяч сто три) долари США 00 центів, що
становить еквівалент за курсом НБУ в
національній валюті 392 480, 28 гривень;

- прострочена заборгованість за
нарахованими процентами - 14 521, 29
(чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять
один) долар США 29 центів, що становить
еквівалент за курсом НБУ в
національній валюті 116 068,67 гривень;

- поточна заборгованість за
нарахованими процентами - 1 191,67 (одна
тисяча сто дев'яносто один) долар США 67
центів, що становить еквівалент за
курсом НБУ в національній валюті 9 525, 02
гривень;

- пеня за несвоєчасну сплату тіла та
відсотків - 37 195,83 (тридцять сім тисяч
сто дев'яносто п'ять) гривень 83 копійки.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 15
листопада 2007р., між банком та ОСОБА_4
було укладено іпотечний договір,
відповідно до п. 1.2. якого предметом
іпотеки є належне іпотекодавцю майно:
житловий будинок з господарськими
будівлями та земельна ділянка площею
1000 кв. м., надана для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, що знаходяться на АДРЕСА_1

Якщо договором встановлено обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК України ( ч. 2 ст.
1050 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК
України зазначена норма підлягає
застосуванню до відносин за кредитним
договором.

Отже порушення позичальником ОСОБА_3
строків погашення кредиту за кредитним
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України дало право позивачу вимагати
дострокового погашення кредиту та
сплати процентів.

Пунктом 3.2.2 кредитного договору
передбачено право банку вимагати
дострокового повернення кредитних
коштів та сплати процентів за
користування кредитними коштами у
випадку невиконання чи неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором, а також
неналежного виконання позичальником
та поручителем зобов'язань за
договорами, які є забезпеченням
виконання зобов'язань.

Право позивача вимагати дострокового
виконання зобов'язань за кредитним
договором у разі невиконання
позичальником його умов за рахунок
предмету іпотеки визначене також у
пункті 5.1 іпотечного договору.

У зв'язку із зазначеними вище
порушеннями відповідачем ОСОБА_3
обов'язків за кредитним договором
позивач на виконання зазначених
пунктів кредитного договору, пункту 5.5
іпотечного договору та вимог ст. 35
Закону України «Про іпотеку», 15.05.2012р,
15.11.2012р. на адресу позичальника ОСОБА_3
(а.с. 6-8) та 15.11.2012р. на адресу
іпотекодавцю ОСОБА_4 (а.с.8) направив
вимоги щодо погашення заборгованості
та попередження про те, що у випадку
непогашення зазначеної у вимогах суми,
банк здійснить стягнення на предмет
іпотеки з дорахуванням суми
заборгованості, відсотків за
користування кредитом, пені та
штрафних санкцій.

Проте в добровільному порядку вимоги
банку не були виконані, останній платіж
позичальником ОСОБА_3 був здійснений
30.10.2012р. в сумі 30 доларів США по
відсотках, по тілу кредиту - жодного
платежу.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права повністю
відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України, а
доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
протилежне не заслуговують на увагу,
оскільки суперечать вимогам закону та
умовам укладеного кредитного договору.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 про визнання недійсним
кредитного договору, пред'явленого з
підстав суперечення змісту договору
вимогам ч.4 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживача» та пунктом 3.1, 3.2,
3.3, 3.4, 3.5, 3.8 Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, суд правильно прийшов до
висновку, що правові підстави для цього
відсутні.

Зокрема, у п. 1.1 кредитного договору
чітко зазначено, що банк відкриває
позичальнику ОСОБА_3 відновлювальну
кредитну лінію з лімітом кредитування
75 000 доларів США та зазначено розмір
річних процентів - 13% ( п. 1.3 договору).

З врахуванням того, що одержання
конкретної суми із вказаного ліміту
кредиту залежало від звернення із
заявою позичальника і розмір цієї суми
та дата звернення визначались самим
позичальником довільно, тому
відповідно, від конкретної одержаної
суми визначались усі подальші
фінансові зобов'язання позичальника
ОСОБА_3, у зв'язку з чим повна сукупна
вартість кредиту з урахуванням
процентної ставки за ним та інших
фінансових зобов'язань споживача
ОСОБА_3, пов'язаних з обслуговуванням та
погашенням кредиту не могла бути
визначена в кредитному договорі з
врахуванням особливостей кредитування
шляхом відкриття відновлювальної
кредитної лінії.

Пунктом 7.2 кредитного договору
передбачено, що сторони фіксують свою
згоду з тим, що ними узгоджені усі
істотні умови і зобов'язуються надалі
ніяких претензій одна до одної з цього
приводу не мати. Цей Договір відображає
повне розуміння Сторонами його
предмету та інших питань, зазначених в
цьому Договорі. Всі попередні заяви,
домовленості чи угоди між Сторонами з
предмету цього Договору анулюються з
моменту набрання чинності цим
Договором в частині, що суперечить
умовам цього Договору.

Умови кредитування відповідно до п.2
ст.11 «Про захист прав споживачів»
Позичальником отримано до укладення
цього Договору.

Відкликання згоди на укладення
кредитного договору оформлюється
письмовим повідомленням, яке
позичальник зобов'язаний подати
особисто чи через уповноваженого
представника або надіслати Банку до
закінчення строку, зазначеного в п. 3.4.2
цього Договору. З відкликанням згоди на
укладення Кредитного договору
Позичальник повинен одночасно
повернути Банку кошти, одержані згідно
з цим Договором.

Таким чином порушень вимог ч.2, 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
та постанови Правління Національного
банку України від 10.05.2007р. №168 не
встановлено.

Із заявою про відкликання своєї згоди
на укладення кредитного договору
ОСОБА_3 не звертався, як не звертався до
банку з вимогою надання йому
додаткових роз'яснень щодо змісту та
умов договору.

Матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_3 одержав повну суму кредитних
коштів в розмірі 75 000 доларів США,
користувався ними, частково виконував
умови кредитного договору і лише через
6 років після його укладення пред'явив
позов про визнання договору недійсним
з підстав недосягнення згоди по усіх
істотних умовах договору.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
належні та допустимі докази відповідно
до ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Оспорюючи дійсність укладеного
кредитного договору ОСОБА_3 не надав
суду доказів в підтвердження своїх
вимог.

Рішенням суду у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено
за безпідставністю вимог, тому доводи
його апеляційної скарги щодо
неправильного визначення судом строку
позовної давності по його зустрічному
позову юридичного значення не мають.

Колегія суддів вважає, що
безпідставними є заперечення ОСОБА_3
щодо ухвали від 30 жовтня 2013р. в частині
відмови йому у задоволенні заяви про
виправлення описок у рішенні суду в
2-му, 3-му, та 9-му абзацах 2-ої сторінки
рішення, оскільки із змісту його заяви
від 21.10.2013р. вбачається, що він фактично
не погоджується із правовими
формулюваннями та висновками суду, що
стосуються розгляду зустрічного
позову ОСОБА_3, які не є описками з точки
зору ст. 219 ЦПК України (а.с. 46).

Колегія суддів також вважає, що ухвалою
від 30 жовтня 2013р. суд першої інстанції
правильно відмовив ОСОБА_4 та
представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в
ухваленні додаткового рішення по їх
заявах від 22 та 21 жовтня 2013р. (а.с. 114,118)
оскільки суд в резолютивній частині
рішення чітко зазначив про відмову у
зустрічних позовних вимогах

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в цілому, чим
охоплюються усі їх позовні вимоги, тому
відповідно до ст. 220 ЦПК України правові
підстави для ухвалення додаткового
рішення були відсутні.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, при встановленні
зазначених фактів судом не було
допущено порушення норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення також не дають
підстав для висновку про те, що судом
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального і процесуального
права, які передбачені ст. 309, 312 ЦПК
України як підстави для скасування
судового рішення та ухвали, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційних скарг.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, п.1 ч.2 ст.307,
п.1 ч.1 ст. 312, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 27 червня 2013 року
відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 27 червня 2013
року залишити без змін.

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 30 жовтня 2013 року
в частині відмови в ухваленні
додаткового рішення відхилити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 30 жовтня 2013
року в частині відмови в ухваленні
додаткового рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20-ти днів з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий: _______________ Мусіна Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.