АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків та моральної
шкоди, за апеляційними скаргами
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 19 листопада 2013 року, -

встановила:

10.06.2013р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом, в якому з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог просив стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь заподіяну матеріальну
шкоду в розмірі 3422 грн., 3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. Також
просив стягнути витрати на правову
допомогу в сумі 1600 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
24.04.2013 р., під час огородження дерев
на подвір'ї біля свого будинку по
АДРЕСА_1, він прив'язав до паркану на
відстані двох кроків від себе свого
домашнього пса породи мопс по кличці
Степан. Близько 9 години ранку на його
пса накинувся та почав кусати пес
породи далматин по кличці Боня, що
належав відповідачу, який вигулював
свого пса без повідка. Через деякий
час йому вдалося відігнати
сусідського пса. В цей же день він
звернувся до ветеринарної клініки
GENESIS по вул. Руденко,11 в м.Києві, де було
встановлено, що у пса пошкоджено праве
око. В подальшому лікарям клініки
довелося пошкоджене око видалити. На
лікування пса він витратив суму
коштів, яку відповідач відмовився
йому відшкодувати. Внаслідок душевних
страждань через біль, який відчував
його пес після видалення ока, він
був змушений звернутися до психолога
та відвідати десять сеансів терапії.
Крім того, він поніс витрати на правову
допомогу в розмірі 1600 грн. на підставі
договору про надання юридичних послуг.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 19 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 200
грн. моральної шкоди, витрати на
правову допомогу в сумі 1600 грн., а на
користь держави - судові витрати в
сумі 229,40 грн. В решті позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3 просить скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині визначення розміру
відшкодування моральної шкоди та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в сумі 3000 грн.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, не дав належної
оцінки доказам, які підтверджують
розмір заподіяної моральної шкоди.
Судом не взято до уваги ту обставину,
що лікування собаки у ветеринарній
клініці «Друг» тривало два місяці, а
потім тривалий час він лікував
собаку вдома. Через страждання
домашнього улюбленця у нього
розвився тривалий нервовий розлад, що
доведено висновком лікаря психолога.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_4 просить рішення
суду першої інстанції змінити. Визнати
дії відповідача правомірними.
Відмовити позивачу в задоволенні
позову про відшкодування моральної
шкоди та витрат на правову допомогу.
Також просить скасувати рішення суду
в частині стягнення з відповідача
судових витрат.

Свої доводи обґрунтовує тим, що
відповідно до п.5.6 Правил утримання
домашніх собак та котів в м. Києві,
затверджених рішенням Київради від
25.10.2007 р. №1079/3912, особа, яка
супроводжує собаку чи кота,
зобов'язана здійснювати вигул собак
без повідка лише в місцях та зонах
для вигулу тварин, які позначені
відповідними знаками або надписами.

Вигулюючи свою собаку без повідка та
намордника на площадці для вигулу
собак, про що свідчить фото (а.с.63),
тобто в спеціальному місці для вигулу
собак, відповідач діяв цілком
правомірно. При цьому сам позивач
залишив свою собаку без нагляду, що
свідчить про грубу необережність
самого потерпілого, що є підставою для
зменшення розміру відшкодування
шкоди.

Оскільки дії відповідача носили
правомірний характер, при звільненні
від відшкодування шкоди судом не
застосована ч.4 ст.1166 ЦК України.

Оскільки вини відповідача у
заподіянні шкоди відповідачу не має,
відсутні також правові підстави для
відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, при винесенні рішення
судом не застосована ст.2 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав. В задоволенні апеляційної
скарги відповідача просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4 просили відмовити в
задоволенні апеляційної скарги
позивача та задовольнити апеляційну
скаргу відповідача.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення осіб, що беруть участь у
справі, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність часткового задоволення
апеляційної скарги відповідача та
відхилення апеляційної скарги
позивача з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що відповідач здійснював вигул без
повідка незареєстрованої собаки
породи «Долматин» на дитячій площадці,
внаслідок чого була заподіяна шкода
позивачу.

При визначенні розміру заподіяної
моральної шкоди суд першої інстанції
врахував характер правопорушення,
глибину душевних страждань позивача,
вимоги розумності та справедливості.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
цій частині.

Наданий суду консультативний висновок
лікаря-психолога від 20.05.2013 р. ,
відповідно до якого позивач
потребував 10 консультацій
лікаря-психолога психокорекційної
роботи з приводу психотравмуючої
ситуації, що відбулась з його
домашнім улюбленцем, висновків суду
не спростовує.

Доказів того, що стан позивача
потребував консультацій психолога
саме внаслідок події, що сталася
24.04.2013 р. , матеріали справи не містять.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє
доводи апеляційної скарги відповідача
щодо відсутності правових підстав для
такого відшкодування.

Матеріали справи не містять доказів
того, що собака позивача була
залишена без нагляду, що й спричинило
подальші для нього негативні
наслідки.

Не містять матеріали справи доказів й
того, що вигул собаки відповідача
відбувався в місці або зоні для
вигулу тварин, які позначені
відповідними знаками або надписами.

Судове рішення в частині відмови у
відшкодуванні заподіяної майнової
шкоди сторони не оскаржують.

Вирішуючи питання про відшкодування
витрат на правову допомогу в сумі 1600
грн., суд першої інстанції виходив з
того, що позивач поніс такі витрати
відповідно до договору про надання
юридичних послуг (а.с.58).

При цьому судом не враховано, що
згідно ч.1 ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової
допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

З укладеного договору №128а про
надання юридичних послуг вбачається,
що він укладений з Приватним
підприємством «Юридична агенція
Яблонської».

Докази того, що правова допомога
надавалась позивачу фахівцем в галузі
права матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає необхідним скасувати
рішення суду першої інстанції в
указаній частині з ухваленням нового
про відмову в стягненні з відповідача
витрат на правову допомогу на користь
позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір в сумі 114,70
грн., відповідно до розміру
задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 19 листопада 2013 року в частині
визначення розміру судового збору, а
також відшкодування витрат на
правову допомогу скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1
витрат на правову допомогу в сумі 1600
грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :

Судді:

Справа №22-ц/796/539/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Сухомлінов С.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: КирилюкГ.М.