Справа №
Провадження № 2/200/3801/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
Бабушкінський
районний суд

м. Дніпропетровська

у складі :

головуючого судді - Циганкова
В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

за участю прокурора- Усенко Д.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовомОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради,
про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даною
позовною заявою та просить суд
позбавити батьківських прав ОСОБА_2, 1977
року народження відносно її дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що вона з 26 січня 1999
року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 28.01.2002
року рішенням Машівського районного
суду Полтавської області шлюб було
розірвано. Від цього шлюбу позивач
виховує сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. На
даний час дитина проживає разом з нею.

Відповідач вихованням, утриманням
дитини не займається, аліменти за
рішенням суду не сплачує, з дитиною
взагалі не спілкується, не дбає про
його нормальне усвідомлення, не сприяє
засвоєнню загальновизнаних норм
моралі, не надає доступу до культурних
та інших духовних цінностей. У 2003 році
відповідач написав розписку якою надав
згоду на усиновлення спільного з
позивачем сина, іншим чоловіком.
Посилаючись на норми Сімейного кодексу
України позивач звернулась з позовом
до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити. Зазначили, що батько
дитини - відповідач не в змозі
забезпечити дитині нормальні умови
життя, не здатен виховати здорового
члена суспільства, оскільки ніде не
працює, не відвідує дитину, і не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав відносно власного
сина.

В судове засідання відповідач не
з'явився, належним чином повідомлений
про час, дату та місце розгляду справи.
В поясненнях наданих ОСОБА_2 начальнику
управління-служби у справах дітей
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради , він зазначив
свою згоду на позбавлення його
батьківських прав по відношенню до
його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позивача, наполягаючи на
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що позбавлення відповідача
батьківських прав буде на користь
дитини.

Заслухавши осіб, які приймали участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази у сукупності з
нормами чинного законодавства України,
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи, шлюб
між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано
рішенням Машівського районного суду
Полтавської області від 28.01.2002 року.

Разом з тим, відповідач жодним чином не
утримує дитину. Згідно Виконавчого
листа (а.с.14)

Рішенням Машівського районного суду
Полтавської області від 09.10.2001 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки від
усіх видів заробітку щомісяця, але не
менше ? неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, однак відповідачем
аліменти на користь дитини не
сплачуються.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада
1998 року та яка набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, батьки або (і)
інші особи, що виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини. Разом з
тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частинами 1-4 статті 150 СК України
передбачено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини; піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя; поважати дитину.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права
дитини дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням
визначають, що таке розлучення
необхідне в якнайкращих інтересах
дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.16 постанови №3 від 30 березня
2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (з послідуючими
змінами та доповненнями), ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Судом встановлено та визнано сторонами
під час розгляду справи, неповнолітній
ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_4,
бабусею ОСОБА_5, прабабусею ОСОБА_6 за
адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 навчається у 8
класі КЗО НВО №28 м. Дніпропетровська,
де рідного батька жодного разу не
бачили; згідно акту обстеження
проживання в сім'ї доброзичливі
відношення між собою.

Враховуючи, що ОСОБА_2 від виконання
своїх батьківських обов'язків, щодо
виховання та навчання своєї
неповнолітньої дитини ухиляється,
матеріально дитину не підтримує,
проживає окремо, тому суд вважає
доведеним факт ухилення відповідача
від виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини, а, отже,
вважає за необхідне позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, 1977 року
народження, відносно його
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 164, 165 Сімейного
Кодексу України, та керуючись ст.ст.
15,30,60,88, 213,214,215,367, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради,
про позбавлення батьківських прав-
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,іпн
НОМЕР_1, який фактично мешкає за
адресою: АДРЕСА_2 батьківських
праввідносно його неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1).

Стягнути з ОСОБА_2, іпн НОМЕР_1
(АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4, іпн НОМЕР_2
(АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 114
гривень 70 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська.

Суддя
В.О. Циганков