АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/687/14
Головуючий в першій інстанції -Нізік
Доповідач - Котушенко С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
03 липня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
набутих коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно набутих коштів. Позивач
вказував на те, що платіжними
дорученнями №аВАТА148 від 18
вересня 2012 року та №аВАТА173 від 20
вересня 2012 року він помилково
перерахував на рахунок відповідача 9 699
доларів США.

Посилаючись на відсутність між ними
будь-яких договорів, зобов'язань та
інших правовідносин, а також на
безпідставність отримання зазначених
коштів, позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь вказану
суму, яка еквівалентна 77 524,10 грн. та
судові витрати.

Рішенням Красногвардійського
районного суду М.Дніпропетровська від
03 липня 2013 року задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення, як
постановленого з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія судців не
знаходить передбачених законом
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
платіжним дорученням №аВАТА148
від 18 вересня 2012 року позивач
перерахував на рахунок відповідача 8 699
доларів США, а платіжним дорученням
№аВАТА173 від 20 вересня 2012 року - 1
000 доларів США.

Правові підстави позову визначає
позивач, а він у позовній заяві просив
стягнути з відповідача еквівалент
вказаних сум у розмірі 77 524,10 грн. на
підставі ст.1212 ЦК України, вказуючи, що
ці кошти були адресовані іншому
одержувачу, а отримання їх ОСОБА_3
відбулося без будь-яких правових
підстав, внаслідок його (позивача)
помилки.

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
глави 83 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. При
цьому, в силу ч.2 вказаної норми,
зазначені положення застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення зазначеної глави
застосовуються згідно із п.4 ч.З ст.1212 ЦК
України і до відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Отже, із змісту вищевказаної норми
вбачається, що для з'ясування чи набула
особа відповідного зобов'язання,
визначеного ст.1212 ЦК України, необхідно
встановити наступні обставини, які у
сукупності є підставою для виникнення
такого зобов'язання: факт набуття
особою майна або його збереження за
рахунок іншої особи; відсутність для
цього підстав.

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК
України.

Оскільки позивачем не надано доказів
тому, що отримання коштів відповідачем
відбулося без будь-яких правових
підстав, хоча відповідно до вимог ч.1
ст.60 ЦПК України це є його
процесуальним обов'язком, суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги про те, що висновок суду про
недоведеність позивачем обставин, на
які він посилається не відповідає
матеріалам справи, оскільки у справі
відсутні будь-які докази, за
виключенням копій платіжних доручень
про перерахування коштів.

Незважаючи на те, що суддя, в ухвалі від
20 березня 2013 року про відкриття
провадження, зобов'язав сторони подати
свої докази чи повідомити про них суд в
передбачений ст.131 ЦПК України строк,
ОСОБА_2 надіслав заяву про розгляд
справи за його відсутності, вказавши на
те, що усі необхідні письмові докази в
обґрунтування позовних вимог, ним
подано (а.с.16).

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта лише дав
пояснення щодо помилковості
перерахування позивачем коштів на
рахунок відповідача, проте не зміг
відповісти на жодне запитання суду і не
надав будь-яких доказів.

Після оголошення по справі перерви,
ОСОБА_2 надіслав суду пояснення з
проханням розглянути справу за його та
представника відсутності, в якому
посилався на те, що мав намір
перерахувати кошти на картковий
рахунок ОСОБА_6 Здійснюючи платежі
через систему «Приват 24» ПАТ
«ПриватБанк» по номеру карти, ним було
неправильно введено номер карти, а тому
зарахування коштів відбулося на
рахунок відповідача.

Вказані пояснення не можуть бути
прийняті до уваги з огляду на наступне.

При здійсненні будь-яких платежів
через електронну систему «Приват 24»
(систему дистанційного обслуговування
клієнтів), клієнт проходить декілька
етапів: верифікацію, ідентифікацію та
інше. Порядок обслуговування клієнтів
через вказану систему визначено
умовами «Угодою користувача», з яким
користувач ознайомлюється й дає свою
згоду на його умови перед кожним
здійсненням будь-якого платежу через
вказану систему.

В даних випадках ОСОБА_2 неодноразово
власноручно заповнюючи платіжні
доручення, вказував отримувачем
платежу ОСОБА_3, зазначав саме його
реквізити і здійснював дистанційні
розпорядження банку на виконання
операцій після отримання паролю на
свій мобільний телефон, перевірки
правильності реквізитів і лише після
введення отриманого паролю
підтверджував платежі за зазначеними
ним реквізитами.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає
матеріалам справи та вимоги закону, що
регулює зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія судців -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: