Справа № 639/7400/13-ц
Провадження № 2/639/412/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря - Олійник Я.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВТО
"Світло Шахтаря", третя особа: директор
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВТО Світло Шахтаря"
Масліна Ігор Вікторович про поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ,
який уточнив у судовому засіданні до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВТО "Світло Шахтаря",
третя особа: директор Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВТО Світло
Шахтаря" Масліна Ігор Вікторович про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу , посилаючись на те, що 28.09.2012
року він був прийнятий на посаду
менеджера з постачання та збуту з
укладанням договору про матеріальну
відповідальність. Умови праці на
вказаній посаді були обумовлені в
трудовому договорі , підписному між
ОСОБА_1 і ТОВ «ВТО Світло Шахтаря».
Відповідно вказаного договору до
посадових обов'язків ОСОБА_1 віднесено
підготовка до укладання господарських
договорів по реалізації зерна ,
помеленої муки між відповідачем з
іншими підприємствами і
господарствами міста Харкова і
Харківської області. За домовленістю
між відповідачем і директором Масліною
І.В. позивач повинен був доповідати про
виконану роботу та використання
службового автомобіля шляхом
складання службових записок, що ОСОБА_1
робив регулярно. Про факт поломки
службового автомобіля ОСОБА_1 доповів у
службовій записці на ім'я директора
Масліна І.В. , який запевнив його, що
обов'язково виплатить йому заробітну
плату і розрахується з позивачем за
ремонт службового автомобіля , як
тільки на підприємстві будуть в
наявності грошові кошти. У зв'язку із
зверненням директора Масліна І.В. до
міліції про розшук службового
автомобіля ОСОБА_1 навесні викликали
до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області з проханням
показати СТО, де позивач ремонтував
службовий автомобіль , при цьому
слідчий повідомив , що претензій до
позивача ані з боку правоохоронних
органів ані з боку ТОВ "ВТО "Світло
Шахтаря" немає. У червні 2013 року ОСОБА_1
викликали до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС
України для вручення повідомлення про
підозру, після чого 23.06.2013 року при
ознайомленні з матеріалами
кримінального провадження позивачеві
стало відомо про його звільнення з ТОВ
"ВТО "Світло Шахтаря" 05.09.2012 року
наказом № 75/1 ,з яким ОСОБА_1 не згоден,
оскільки з 28.08.2012 року кожного дня він
приходив на роботу на ТОВ "ВТО «Світло
Шахтаря», розписувався в журналі
виходу на роботу. 02.09.2012 року забирав із
стоянки підприємства службовий
автомобіль, що підтверджується
свідченнями охоронців стоянки, що
містяться в матеріалах кримінального
провадження. Протягом 2012 року на ім'я
директора ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря"
позивач писав службові доповідні ,
відповідачем про звільнення ОСОБА_1
повідомлено не було, пояснення щодо
своєї відсутності на підприємстві
позивач не писав. ОСОБА_1 у своєму
позові просить поновити його на посаді
менеджера постачання та збуту ТОВ «ВТО
Світло шахтаря» з 30.08.2012 року та
стягнути з відповідача на свою користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 30.08.2012 року до дня винесення
рішення.

Позивач у судовому засіданні уточнений
позов підтримав в повному обсязі,
пояснив, що наказом від 28.08.2012 року був
прийнятий на роботу в ТОВ "ВТО "Світло
Шахтаря", відповідачем в трудовому
договорі було обумовлено умови праці
та оплати, з вказаним наказом про
прийняття на роботу він ознайомлений
не був, але в той же день з
підприємством ним був підписаний
договір про повну матеріальну
відповідальність. ОСОБА_1 зазначив, що
був прийнятий на посаду менеджера , в
обов'язки якого входила поставка зерна
на ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря".
Відповідно трудової угоди заробітна
плата ОСОБА_1 складає 1900 грн., та
додатково була домовленість про оплату
йому 20 коп. за кожний кілограм
поставленого зерна. Директором ТОВ "ВТО
"Світло Шахтаря" Масліна І.В. було
видано розпорядження щодо виділення
грошових коштів ОСОБА_1 на бензин для
службового автомобіля по 100 грн. , але
позивач проробив на підприємстві
місяць, однак за бензин, придбаний за
його власні кошти, ОСОБА_1 відповідач не
повернув витрачені гроші, не зважаючи
на те, що позивач написав на ім'я
директора підприємства службову
записку щодо витрат на бензин і додав
відповідні чеки. ОСОБА_1 було звільнено
через два дні після наказу про
прийняття на роботу, однак про це
позивач дізнався лише в липні 2013 року.
Позивач взяв службовий автомобіль для
виконання своїх обов'язків , однак
через декілька днів ОСОБА_1 поставив
вказаний автомобіль на ремонт на СТО,
де він знаходився з 05.09.2012 року по
листопад 2012 року , після чого без
розпорядження директора ТОВ "ВТО
"Світло Шахтаря" ОСОБА_1 їздив для
виконання покладених на нього
обов'язків на власному автомобілі. В 2013
році позивачем подано заяву до
Харківського РВ щодо невиплати йому
відповідачем заробітної плати . В
червні 2013 року директор ТОВ "ВТО "Світло
Шахтаря" подав до Жовтневого РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
про порушення кримінальної справи. В
червні 2013 року від слідчого Жовтневого
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області позивачеві стало відомо про
його звільнення.Окрім того, позивач у
судовому засіданні пояснив, що на
роботу він приходив не кожен день ,
після отримання путьового листа 30.08.2012
року його на роботу не повернув, а
залишив в автомобілі марки ЗАЗ , який
поставив на ремонт на СТО 05.09.2012 року . В
уточненій позовній заяві ( а.с. 38-39)
позивач просив суд поновити строк
звернення до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 19.02.2014 року
у судовому засіданні уточнений позов
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в ньому, при цьому зазначила,
що не вважає пропущеним строк
звернення до суду з вказаним позовом,
оскільки позивачеві стало відомо про
його звільнення лише 26.06.2013 року після
ознайомлення з повідомленням про
підозру у вчинені кримінального
правопорушення.

Представник відповідача у судовому
засіданні уточнений позов не визнала,
пояснила, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу
30.08.2012 року, 31.08.2012 року на своє робоче
місце не вийшов, у зв'язку з чим
спеціальна комісія підприємства
виїхала за місцем проживання ОСОБА_1,
однак двері ніхто не відчинив.
Директором ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря"
Масліною І.В. на адресу профкому
направлено подання на згоду щодо
звільнення ОСОБА_1 05.09.2012 року позивача
було звільнено за прогул без поважної
причини. Представник відповідача
зазначив, що посилання позивача щодо
укладання договорів для забезпечення
ведення господарської діяльності
підприємства є безпідставними,
оскільки ОСОБА_1 взагалі не
уповноважувався на ведення
переговорів від імені ТОВ "ВТО "Світло
Шахтаря" з іншими підприємствами. Щодо
домовленості ОСОБА_1 з директором
підприємства стосовно ремонту
автомобіля, переданого позивачеві для
службового використання, представник
відповідача пояснив, що 30.08.2012 року
менеджеру ОСОБА_1 начальником
транспортного відділу передано для
використання автомобіль марки ЗАЗ 110557,
державний номер НОМЕР_1, який останній
зобов'язувався передавати в кінці
кожного робочого дня на зберігання та
перевірки цілісності і технічної
придатності до транспортного відділу.
Однак 30.08.2012 року ОСОБА_1 не виконав
вказаний обов'язок, не повернув
транспортний засіб та путьовий листок
і зник із службовим транспортним
засобом. Директор ТОВ "ВТО "Світло
Шахтаря" в будь-яких переговорах з
позивачем з приводу ремонту службового
автомобіля участі не приймав ,
оплачувати витрати , пов'язані з
відновленням вказаного транспортного
засобу не зобов'язувався. Представник
відповідача зазначила, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення його на
роботі не можуть бути задоволені у
зв'язку з їх безпідставністю та
необгрунтованістю, окрім того ,
посилаючись на ст. 233 КЗпП України
вважає, що підставою для відмови у
позові є пропуск позивачем строку
позовної давності для звернення до
суду з вказаною вимогою.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
пояснив, що в серпні 2012 року на
підприємство ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря"
був прийнятий на посаду заступника
директора ОСОБА_5 , який за пропозицією
ОСОБА_4 запропонував директору ТОВ "ВТО
"Світло Шахтаря" прийняти на роботу на
посаду менеджера ОСОБА_1. Зі слів
позивача та ОСОБА_5 свідку було відомо,
що ОСОБА_1 займався пошуком зерна та
поставкою борошна для підприємства ТОВ
"ВТО "Світло Шахтаря" в період з 2012 року
по літо 2013 року.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
пояснив, що він працював з серпня 2012
року по 01.10.2012 року на підприємстві ТОВ
"ВТО "Світло Шахтаря" на посаді
директора виробничого департаменту.
ОСОБА_1 був прийнятий на підприємство в
серпні-вересні 2012 року на посаду
менеджера, під час оформлення позивача
на работу передбачалось усною
домовленістю, що він буде перебувати
в його підпорядкуванні , але усі
завдання йому особисто надавав
директор ТОВ "ВТО Світло Шахтаря"
Масліна І.В. Зі слів ОСОБА_1 свідку
відомо, що позивач готував на ім'я
директора підприємства Масліни І.В.
службові записки, після чого
укладались договори на поставку зерна
на підприємство. В серпні-вересні 2012
року між ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" та
«Шіва- корпорація » було укладено
відповідний договір, також свідок
разом з позивачем проводив переговори
з компанією «Олімп» для подальшого
укладення договору.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснив, що з серпня 2012 року працює на
посаді комерційного директора в ТОВ
«Шіва -корпорація», яка займається
продажем зерна. В кінці серпня він
спілкувався з комерційним директором
ТОВ "ВТО Світло Шахтаря" ОСОБА_1, який
звернувся до нього з пропозицією
укладення з ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря"
договору на поставку на вказане
підприємство зерна , 27.08.2012 року
позивач познайомив ОСОБА_6 з директором
ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" Масліною І.В. ,
після обговорення необхідних питань
31.08.2012 року між ТОВ «Шіва -корпорація»
та ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" блоу
укладено договір на поставку зерна. У
порядку виконання цього договору
ОСОБА_1 01.09.2012 року та 02.09.2012 року в м.
Вовчанськ на складах ТОВ «Шіва
-корпорація» було взято зразки зерна
для переробки у борошно, але
документально вказані обставини не
було оформлено. 10.09.2012 року без
будь-яких документів ОСОБА_1 повторно
приїхав за зразками зерна в м.
Вовчанськ на службовому автомобілі
марки «Запорожець», який зі слів ОСОБА_1
був наданий йому для користування ВТО
"Світло Шахтаря", після чого 20.09.2012
року ОСОБА_6 зі складу ТОВ «Шіва
-корпорація» відгрузив ОСОБА_1 20 тон
зерна , в якості взаєморозрахунку за
вказаним договором від 31.08.2012 року "ВТО
Світло Шахтаря" в присутності позивача
10.10.2012 року за накладною, яку підписав
ОСОБА_1, було завантажено 20 тон
борошна .

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, представників
відповідача, пояснення свідків ,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку про відмову у задоволенні
уточненого позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельне об'єднання
«Світло шахтаря» № 74/1 від 28.08.2012 року
ОСОБА_1 прийнято на посаду менеджера з
постачання та збуту 30.08.2012 року, з
укладенням договору про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність з випробувальним
строком 2 місяці, з оплатою праці
відповідно до штатного розкладу, з
обов'язковим пред'явленням трудової
книжки ( а.с.43). Вказані обставини
визнані у судовому засіданні
сторонами та відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК
України не підлягають доказуванню. З
наказом № 74/1 від 28.08.2012 року позивач
ознайомлений не був, що
підтверджується відсутністю його
особистого підпису на дослідженому у
судовому засіданні наказі.

Відповідно до акта прийому-передачі
автомобіля від 30.08.2012 року ОСОБА_1
прийняв автомобіль марки ЗАЗ 110557,
державний номер НОМЕР_1 ( а.с.71) та
позивачеві було видано 30.08.2012 року
путьовий лист, який позивач після
закінчення робочого дня не повернув на
підприємство. Вказані обставини не
заперечувались у судовому засіданні
позивачем та підтверджуються довідкою
відповідача, що міститься в матеріалах
справи.

30.08.2012 року ОСОБА_1 знаходився на роботі
1 годину, 31.08.2012 року , 03.09, 2012 р., 04.09.2012
року та 05.09.2012 року позивач був
відсутній на робочому місці на протязі
всього робочого часу, про що комісія у
складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 склала
відповідні акти ( а.с.72-76) та
підтверджується табелем обліку
робочого часу ( а.с. 69-70).

З доповідної записки начальника
транспортного відділу ТОВ "ВТО "Світло
Шахтаря" Никипорука І.А. вбачається, що
останній 30.08.2012 року передав на
тимчасове користування менеджеру по
поставкам і збуту ОСОБА_1 автомобіль
ЗАЗ 110557 для використання в службових
цілях , якого попереджено по
необхідність в кінці робочого дня
повертати вказаний автомобіль , однак
станом на 18-00 годину 30.08.2012 року
транспортний засіб на підприємство не
повернуто , місцезнаходження ОСОБА_1
невідоме , на телефонні дзвінки
мобільного телефону останній не
відповідає( а.с.78).

Помічник директора ТОВ "ВТО "Світло
Шахтаря" Беспалий В.В. в доповідній
записці від 31.08.2012 року повідомив
директора підприємства Масліну І.В. про
те , що 30.08.2012 року ОСОБА_1 вчасно
приступив до виконання своїх посадових
обов'язків, однак станом на 12-30 годину
31.08.2012 року останній на працю не прибув ,
про причини неявки на робоче місце не
повідомив, таким чином ОСОБА_1,
відсутній на робочому місці 3,5 години.
Крім того Беспалим В.В. неодноразово
здійснювались дзвінки на мобільний
телефон ОСОБА_1, однак абонент не
відповідав. У зв'язку з чим помічник
директора ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря"
просив встановити причину неявки
ОСОБА_1 на робоче місце 31.08.2012 року (
а.с.79).

03.09.2012 року директором ТОВ "ВТО
"Світло Шахтаря" Масліна І.В. на ім'я
голови профспілкового комітету
Беспалого В.В. надано подання про
вирішення питання на дозвіл розірвання
трудового договору з менеджером по
поставкам і збуту ОСОБА_1 на підставі п.4
ч.1 ст. 40 КЗпП України ( а.с.82).

Листом від 04.06.2012 року голова
профспілкового комітету Беспалий В.В.
повідомив, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1
не є членом профспілкової організації
"ВТО "Світло Шахтаря", профспілковий
комітет не має повноважень на
вирішення питання про звільнення
ОСОБА_1 (а.с.84-85).

Відповідно ст. 43-1 КЗпП України,
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадках звільнення
працівника, який не є членом первинної
профспілкової організації, що діє на
підприємстві, в установі, організації.
Таким чином, звільнення позивача без
згоди первинної профспілкової
організації ТОВ
«Виробничо-торгівельне об'єднання
«Світло шахтаря» не є порушенням
законодавства, на що посилається
позивач у позовній заяві.

Наказом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельне об'єднання
«Світло шахтаря» № 75/1 від 05.09.2012 року
ОСОБА_1 звільнено з посади менеджера з
постачання та збуту за прогули без
поважних причин ( а.с.9).

Статтею 149 КЗпП України
передбачено, що до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.

Наказом № 74/2 від 03.09.2012 року
утворена комісія у складі начальника
транспортного відділу Никопорука М.О.,
менеджера по поставкам і збуту
Нестеренка М.О., помічника директора
Беспалого В.В. для проведення
службового розслідування з метою
встановлення причин неявки ОСОБА_1 ,
зобов'язано службову комісію здійснити
04.09.2012 року виїзд за місцем проживання
ОСОБА_1.( АДРЕСА_1), ознайомити ОСОБА_1 зі
змістом вказаного наказу, відібрати
письмові пояснення відносно причин
неявки на роботу , зобов'язати
менеджера ОСОБА_1 надати службовій
комісії в письмовому вигляді пояснення
відносно причин неявки на роботу 31.08.2012
року, 03.09.2012 року ( а.с.81).

Актом від 04.09.2012 року встановлено
відсутність позивача за
зареєстрованим місцем його
проживання ( а.с. 83).

26.06.2013 року ОСОБА_1 вручено
повідомлення про підозру від 27.05.2013
року у вчинені кримінального
правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191
КК України , тобто у присвоєнні чужого
майна , ввіреного особі ,скоєного
повторно (а.с.40-41). 30.08.2013 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно ст. 233 КЗпП України,
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.
Представник відповідача у судовому
засіданні пояснила , що копію наказу
про звільнення позивачеві не було
вручено у зв'язку з відсутністю у
відповідача відомостей щодо його
знаходження, а трудову книжку
позивачем при прийнятті на работу не
було надано. Суду не надано доказів на
підтвердження обставин щодо надання
відповідачеві ОСОБА_1 трудової книжки
при прийнятті його на роботу . З огляду
на вище викладене суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 не пропущений строк
звернення до суду з вказаним позовом.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України
передбачено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення провести з
працівником розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно штатного розкладу ( а.с.169-170)
тарифна ставка менеджера з постачання
та збуту ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря"
ОСОБА_1 складає 1300 грн., що
підтверджується і довідкою
відповідача від 14.11.2013 року ( а.с.68).

Відповідно табелів обліку
використання робочого часу за
серпень-вересень 2012 року ОСОБА_1 на
посаді менеджера по поставкам і збуту
працював 1 годину( а.с.69-70).ОСОБА_1 була
нарахована заробітна плата за 1 годину
роботи у серпні 2012 року, що
підтверджується довідкою ТОВ "ВТО
"Світло Шахтаря" № 15 від 06.02.2014 року
(а.с.172). У судовому засіданні позивач
пояснив, що після його звільнення
відповідачем не проведено з ним
розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивач з позовними вимогами щодо
стягнення з відповідача на його
користь заборгованості з заробітної
плати до суду не звертався.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік. Якщо заява
про поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 60 ЦПК Україн передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд критично відноситься до
суперечливих пояснень свідків,
оскільки обставини, на які вони
посилаються не відповідають
дослідженим у судовому засіданні
належним доказам, що містяться в
матеріалах цивільної справи та
частково спростовуються і особистими
поясненнями позивача у судовому
засіданні, який зазначив суду, що не
відповідають дійсності свідчення
надані суду свідком ОСОБА_6 щодо
підписання особисто ОСОБА_1 10.10.2012
року накладної на 20 тон борошна у
порядку виконання договору укладеного
між ТОВ «Шіва -корпорація» та ТОВ "ВТО
"Світло Шахтаря" від 31.08.2012 року. Окрім
того, свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що
10.09.2012 року ОСОБА_1 приїхав за
зразками зерна в м. Вовчанськ на
службовому автомобілі марки
«Запорожець», який був наданий йому
для користування ВТО "Світло Шахтаря".
Вказані обставини спростовуються
особистими пояснення позивача у
судовому засіданні , який стверджував ,
що вказаний автомобіль був несправний,
у зв'язку з чим з 05.09.2012 року по листопад
2012 року знаходився на СТО.

Зі свідчень свідка ОСОБА_4 вбачається,
що відомості, зазначені суду, йому
відомо лише зі слів самого позивача та
ОСОБА_5 Таким чином, з матеріалів
справи вбачається, що пояснення
вказаних свідків не підтверджують
знаходження на роботі позивача 31.08.2012 р.
та 03.09.2012 року, 04.09.2012 року, 05.09.2013 року.
Матеріали справи не містять будь-яких
інших належних та допустимих доказів
щодо знаходження ОСОБА_1 на роботі
після 30.08.2012 року, а саме 31.08.2012 р. та
03.09.2012 року, 04.09.2012 року, 05.09.2013 року.

Аналізуючи викладені обставини ,
досліджені у судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 3,5, 6,10, 11 57, 60, 88, 208,209, 212
-215 ЦПК України , ст. ст. 40, 43-1, 47, 149 , 233, 235
КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВТО "Світло Шахтаря",
третя особа: директор Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВТО
Світло Шахтаря" Масліна Ігор
Вікторович про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.М.Гаврилюк