Справа № 712/9581/13ц
Провадження № 2/712/102/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі :

головуючого
судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі -
ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах
дітей м. Черкаси, Перша Черкаська
державна нотаріальна контора, про
визнання батьківства за померлим,
визнання факту прийняття спадщини та
зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах
дітей виконкому Черкаської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до відповідача про визнання
батьківства за померлим, визнання
факту прийняття спадщини, мотивуючи
свої вимоги тим, що з лютого 2003 року
вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_4,
хоча офіційно шлюб не реєструвала та
проживала разом з ним до дня його
смерті. Наприкінці 2005 року вона
завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них
народилася дочка ОСОБА_5, проте, у
зв'язку із постійними відрядженнями за
місцем роботи у Приватному
підприємстві «Супой-сервіс», вчасно не
оформив запис про себе як батька в
органах РАГСу, тому запис про батька
дитини в Книзі реєстрації народжень
учинено за її прізвищем, а ім'я та по
батькові дитини записано за її
вказівкою. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 раптово
помер. За життя останній визнавав себе
батьком дитини, приймав безпосередню
участь у вихованні доньки, утримував
їх, проте раптова смерть унеможливила
подачу ним заяви про визнання себе
батьком до органу реєстрації актів
цивільного стану.

Вона бажає встановити факт
визнання батьківства і офіційно
визнати батьком своєї дитини ОСОБА_4, бо
запис в графі «батько» в свідоцтві про
народження її доньки не відповідає
дійсності, оскільки саме ОСОБА_4 є
батьком ОСОБА_5, а не ОСОБА_6.
Встановлення факту батьківства
необхідно їй для оформлення допомоги
на дитину у зв'язку із втратою
годувальника та прийняття спадщини
після померлого. Та встановити факт
прийняття ОСОБА_5 спадщини в порядку п. 4
ст. 1268 ЦК України. Тому звернулась до
суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з зустрічною
позовною заявою про визнання права
власності на спадкове майно, вказуючи,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4. ОСОБА_3 є
дочкою померлого, а ОСОБА_2 є батьком
померлого. Після смерті якого
залишилася спадщина у вигляді будинку
АДРЕСА_1, що належав померлому на
підставі договору дарування від 19.09.1991
року. Заповіту померлий за своє життя
не складав. Після його смерті
спадкувати належне померлому майно у
виглядів будинку з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1
мають його спадкоємці за законом в
порядку ст. 1261 ЦК України. До
спадкоємців за законом першої черги
належать діти спадкодавця та його
батьки. Тому вони, як дочка та батько
померлого є спадкоємцями першої черги
за законом. В установлений законом
строк вони подали заяву про прийняття
спадщини до Черкаської державної
нотаріальної контори, тобто здійснили
всі дії, які юридично свідчать про
прийняття ними спадщини. Тому просили
суд визнати за ними право власності на
частину будинку з надвірними спорудами
після смерті ОСОБА_4

Ухвалою суду від 14 січня 2014 року
вказаний позов прийнятий до спільного
розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задоволити
проти зустрічного позову не
заперечувала.

Відповідачі в судовому засіданні
позовні вимоги визнали, зустрічний
позов підтримали повністю та просили
їх задоволити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини, які
регулюються нормами цивільного
законодавства.

Як встановлено в судовому
засіданні, що з лютого 2003 року позивач
ОСОБА_1 проживала однією сім'єю з
ОСОБА_4, без реєстрації шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка
ОСОБА_5, проте запис про батька в
органах РАГСу оформлено не було. Запис
про батька дитини в Книзі реєстрації
народжень вказано за прізвищем
позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть Серія НОМЕР_1 від 20 червня 2013
року.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка, що За життя ОСОБА_4 визнавав
себе батьком дитини, приймав
безпосередню участь у вихованні
доньки, утримував їх, проте раптова
смерть унеможливила подачу ним заяви
про визнання себе батьком до органу
реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу про
шлюб та сім'ю України, у разі народження
дитини у батьків, які не перебувають у
шлюбі, при відсутності спільної заяви
батьків батьківство може бути
встановлене в судовому порядку за
заявою одного з батьків або опікуна
(піклувальника) дитини, особи, на
утримані якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття.

Згідно ч.3 т. 53 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, при встановленні
батьківства суд бере до уваги спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю дитини і
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що достовірно
підтверджують визнання відповідачем
батьківства

У відповідності до ч. 1 ст. 130 СК
України у разі смерті чоловіка, який не
перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт
його батьківства може бути
встановлений за рішенням суду.

Відповідно до Постанови пленуму
ВСУ від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», справи про визнання
батьківства суд розглядає у позовному
провадженні.

Факт визнання батьківства ОСОБА_4
стосовно дочки ОСОБА_5 підтверджується:
домовою книгою, де зазначено, що
позивач до цього часу прописана та
проживає у будинку, що на праві
приватної власності належав померлому
і де вони спільно однією родиною
проживали; довідкою з дитячого садочка
«Світанок» від 12.06.2013 року за № 32 про
виховання ОСОБА_4 їх дочки; довідкою з
комітету самоорганізації населення
мікрорайону Дахніський від 12.06.2013 року
за № 423 про проживання дочки у спірному
будинку з моменту народження та копією
паспорта позивачки з даними про
реєстрацію у спірному будинку.

Встановлення факту батьківства
необхідно позивачці для оформлення
допомоги на дитину у зв'язку із втратою
годувальника та прийняття спадщини
після померлого.

За таких обставин, суд, вважає, що
вимога про встановлення факту визнання
батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стосовно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
підлягає до задоволення.

ОСОБА_3 є дочкою померлого, що
підтверджено свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 від 23.11.1990 року та
свідоцтвом про шлюб від НОМЕР_3 від
24.11.2011 року.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження померлого НОМЕР_4 від 02.09.1966
року.

Після смерті ОСОБА_4 залишилася
спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1, що
належав померлому на підставі договору
дарування від 19.09.1991 року. Заповіту
померлий за своє життя не складав.

На запит суду Перша Черкаська
державна нотаріальна контора
повідомила, що після смерті ОСОБА_4 із
заявами про прийняття спадщини
звернулися: ОСОБА_3 (донька померлого),
ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_1 від імені
малолітньої дочки ОСОБА_5 ( у заяві
вказувала, що помер ОСОБА_4 батько її
малолітньої дочки та спадщину вона від
імені неповнолітньої приймає. Також
ОСОБА_1 звернулася від свого імені із
заявою про прийняття спадщини, як особа
яка проживала з померлим більше п'яти
років.

Так як померлий заповіту не
залишив, спадкування у даному випадку
проводиться за законом.

Спадкувати належне померлому
майно у виглядів будинку з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1
мають його спадкоємці за законом в
порядку ст. 1261 ЦК України. До
спадкоємців за законом першої черги
належать діти спадкодавця та його
батьки.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 1268
ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

На час смерті ОСОБА_4 разом з ним
за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована
ОСОБА_1 (з 2005 року), (домова книга). Також
згідно довідки навчального закладу
ясла-садок № 86від 12.06.2013 року ОСОБА_5
відвідувала дошкільний навчальний
заклад № 86 «Світанок» з 2009 року по 2012
рік. У вихованні дитини активну участь
приймав батько малолітньої ОСОБА_4

Крім цього в судовому засіданні
відповідачі не заперечували проти
визнання батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4.

У відповідності до вимог ст. 1267 ЦК
України частки у спадщині кожного із
спадкоємців є рівними.

Таким чином кожний зі спадкоємців
за законом, включаючи ОСОБА_3 та ОСОБА_5
як дочок померлого і ОСОБА_2, як батька
померлого, мають право на 1/3 частину
спадкового майна, тобто по 1/3 частині
будинку АДРЕСА_1.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214,215, 218 ЦПК
України, ст. 1268, 1270 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Служба у справах дітей м.
Черкаси, Перша Черкаська державна
нотаріальна контора, про визнання
батьківства за померлим, визнання
факту прийняття спадщини -
задовольнити частково.

Встановити факт визнання
батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Дахнівка стосовно дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м.
Черкас.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_5
право власності на 1/3 частину будинку з
надвірними спорудами, що розташований
в АДРЕСА_1. як спадкоємцем за законом
після смерті ОСОБА_4, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах
дітей виконкому Черкаської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
1/3 частину будинку з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1,
як спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/3 частину будинку з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.
як спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом десяти днів
з моменту його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ :