Справа № 314/2796/13-ц
Провадження № 2/314/61/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Галянчук Н.М.,

при секретарі
Майдановій Н.І.,

за участю відповідача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вільнянськ
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
кредитором спадкодавця -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, у якому зазначало, що
відповідно до укладеного договору №
AB0ZRX14210010 від 21.02.2008 відповідач ОСОБА_4
отримав кредит у розмірі 8885,77 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно умов договору. Однак,
ОСОБА_4 свої зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку із чим у останнього станом на
05.03.2013 утворилась заборгованість у сумі
59421,36 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 8885,77 грн.;
заборгованості по процентам за
користуванням кредитом - 1157,01 грн.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 2345,86 грн.; пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 43726,94 грн.;
штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн.;
штрафу (процентної складової) - 2805,78 грн.
У зв'язку з викладеним, просив стягнути
з відповідача на користь банка
вищевказану заборгованість за
кредитним договором та понесені судові
витрати.

В ході судового розгляду справи
позивач уточнив свої вимоги (а.с. 108-109),
оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, до
справи залучено спадкоємця - ОСОБА_1, з
якої банк просив стягнути
заборгованість станом на 18.10.2008 у сумі
12531,97 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, звернувся до суду
з клопотанням про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити на тих підставах, що в
ньому зазначені (а.с. 122-123).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник у
судовому засіданні позов не визнали,
посилалися на пропуск позивачем строку
позовної давності, передбачений ст. 257
ЦК України, а також на порушення
позивачем строку пред'явлення вимоги
до спадкоємців боржника, встановлений
ст. 1281 ЦК України, у зв'язку з чим
просили відмовити в задоволенні
позову.

Вислухавши відповідача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до переконання,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від відповідача виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 звернувся до позивача із заявою
позичальника № AB0ZRX14210010 від 21.02.2008,
згідно якої йому надано грошові кошти у
сумі 8885,77 грн. на строк 24 місяці по 21.02.2010
включно, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1,0 % на
місяць на суму заборгованості за
кредитом (а.с. 5).

Позичальник зобов'язався щомісячно
сплачувати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 525,61 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що в порушення норм
закону і умов кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним
договором належним чином мне виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість
станом на 05.03.2013 в розмірі 59421,36 грн.
(розрахунок а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 41-43).

На запит суду Вільнянська державна
нотаріальна контора надіслала для
долучення до матеріалів справи
інформаційні довідки зі Спадкового
реєстру та завірену копію спадкової
справи № 29 за 2009 рік до майна померлого
ОСОБА_4 (а.с. 58-102).

Зі спадкової справи встановлено, що
27.01.2009 до Вільнянської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
звернулась дружина померлого ОСОБА_1
(а.с. 64).

12.08.2009 спадкоємець ОСОБА_1 отримала
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, вартістю 12025,00 грн., а
також права на вклади з відсотками, що
зберігаються в ТВБВ № 7858/0147
філії-Шевченківське відділення ВАТ
«Державний ощадний банк України», у
сумі 2250,57 грн. (а.с. 87,89).

20.08.2009 до Вільнянської державної
нотаріальної контори надійшла
претензія кредитора (а.с. 93) з вимогою
повідомити спадкоємців про наявність
заборгованості перед банком.

Листом від 21.08.2009 Вільнянська державна
нотаріальна контора підтвердила факт
отримання заяви та роз'яснила
можливість звернутися до суду за
захистом прав (а.с. 101).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі
смерті фізичної особи, боржника за
зобов'язанням у правовідносинах, що
допускають правонаступництво в
порядку спадкування, обов'язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи - її
спадкоємця; таким чином відбувається
передбачена законом Заміна боржника за
зобов'язанням.

Порядок пред'явлення кредитором
спадкодавця вимог до спадкоємців і
порядок їх задоволення регулюються
нормами ст.ст. 1231, 1281, 1282 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1282 ЦК
України спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

Відповідно до розрахунку
заборгованості станом на день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість ОСОБА_4 за
кредитним договором складала 12531,97 грн.
(а.с. 110-111). ОСОБА_1 отримала у спадок
після смерті ОСОБА_4 майно на загальну
суму 14275,57 грн.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

З матеріалів справи встановлено, що про
смерть ОСОБА_4 позивачу стало відомо у
серпні 2009 року, проте у передбачений
законом 6-місячний строк ПАТ
«АКЦЕНТ-БАНК» вимоги до спадкоємця
ОСОБА_1 не пред'явив.

Строк дії кредитного договору
закінчився 21 лютого 2010 року, проте
протягом року від настання строку
вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» також не
пред'явив свої вимоги до спадкоємця
ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до
переконання, що позивач ПАТ
«АКЦЕНТ-БАНК» на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК
України позбавлений права вимоги до
спадкоємця ОСОБА_1

Крім того, відповідач та її представник
заявили клопотання про відмову в
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій формі
(ч. 1 ст. 259 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
сторони, укладаючи договір, дійшли
згоди про збільшення позовної давності
по вимогах про стягнення кредиту,
процентів за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів.
Так, до позовної заяви надані Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам, які є складовою частиною
кредитного договору, та з якими
ознайомився і погодився ОСОБА_4 У п. 5.5.
Умов термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
процентів за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Строк дії кредитного договору
закінчився 21 лютого 2010 року, з цього ж
часу розпочався строк позовної
давності для пред'явлення позову до
суду з метою захисту своїх цивільних
прав та інтересів.

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся з позовом
до суду 27 травня 2013 року (а.с. 2), тобто з
дотриманням п'ятирічного строку
позовної давності.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необґрунтованість заяви відповідача
про необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог у зв'язку з пропуском
строку позовної давності. Разом з тим, у
задоволенні позову слід відмовити у
зв'язку з пропуском строку пред'явлення
вимоги до спадкоємців боржника.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги
позивача щодо відшкодування понесених
ним судових витрат задоволенню не
підлягають, оскільки йому в
задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 256, 257, 261, 267, 1216, 1218, 1231, 1281, 1282 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
кредитором спадкодавця - відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.М. Галянчук

21.02.2014