Справа № 236/11/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Саржевської І.В.

при секретарі
Олійник С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Красний Лиман
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Територіальної громади с. Терни
Краснолиманського району, про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права на земельну частку
(пай), суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2014року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Територіальної
громади с. Терни Краснолиманського
району, про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
на земельну частку (пай).

10.01.2014року в попередньому
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
доповнила позов вимогами про
поновлення строку звернення до суду з
вищезазначеним позовом.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в
повному обсязі та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача -
Територільної громади с. Терни - голова
сільської ради Сичов А.В., надав до
суду заяву про визнання позовних вимог
позивача ОСОБА_1, та просить
розглянути позов у відсутності
відповідача.

Суд, заслухавши показання
позивача, свідків, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом установлено,
підтверджується наявними у справі
доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
тітка позивача - ОСОБА_3, яка постійно
проживала в АДРЕСА_1

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3
залишилось спадкове майно, яке
складається

з права на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Фрунзе, розміром 7,6га умовних
кадастрових гектарів без визначення
меж частки в натурі (на місцевості).
Право на земельну частку (пай) належало
ОСОБА_3 на підставі сертифікату,
зареєстрованого за нею за № 2194 від
11.11.1996року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України 2004року
Правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності ЦК України.

Згідно відомостей державного
нотаріуса Краснолиманської державної
нотаріальної контори від 23.11.2013року
спадкова справа, щодо майна ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

На час відкриття спадщини в
період чинності ЦК УРСР його нормами
було передбачено певні дії, які
свідчили про прийняття спадщини, у тому
числі прийняття спадщини шляхом вступу
у володіння та управління спадковим
майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно з положеннями ст. ст. 548, 549,
554 ЦК УРСР для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Для прийняття спадщини необхідне
волевиявлення спадкоємця і здійснення
ним певних дій. Спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3
єдиним спадкоємцем на спадщину, яка
залишилась після її смерті, відповідно
до вимог ст. 1266 ч. 3 ЦК України, є
племінниця спадкодавця - ОСОБА_1,
позивач у справі.

Рішенням Краснолиманського
міськсуду Донецької області від
18.12.2013року ОСОБА_1, 26.10.1948року
народження, племінницю спадкодавця
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
визнано спадкоємцем за правом
представлення, спадкоємця другої
черги.

Оскільки спадщина відкрилась до
набрання чинності ЦК України, тобто до
01.01.2004року, то відповідно до ст. 548 ЦК
УРСР для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцю з часу відкриття
спадщини.

ОСОБА_1 після смерті спадкодавця
матері -ОСОБА_3, в установлений законом
- ст. 549 ч.1 п.2 ЦК УРСР, до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини не зверталася.

Згідно ст. 549 ч.1 п.1 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 спадкове майно після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
фактично прийняла, т.я. вступила у
володіння спадковим майном:
розпорядилась її особистими речами та
предметами домашнього обігу.

Допитані у судовому засіданні
свідки - ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що
ОСОБА_3 рідна тітка ОСОБА_1 Спадкоємців
першої черги у спадкодавця ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не було. ОСОБА_1
після смерті тітки розпоряджалась її
особистими речами (деякі речі дала
сусідам, деякі залишила собі).

У суду немає підстав ставити під
сумнів показання вищезазначених
свідків і таких доказів суду не надано.

На час відкриття спадщини ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в період
чинності ЦК УРСР його нормами було
передбачено певні дії, які свідчили про
прийняття спадщини, у тому числі
прийняття спадщини шляхом вступу у
володіння та управління спадковим
майном (фактичне прийняття спадщини).

Аналізуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1
здійснила дії, які свідчать про
прийняття нею спадщини (ст. 549 ЦК УРСР)
після смерті спадкодавця ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки
спадкоємець за законом - ОСОБА_1,
вступила у володіння та управління
спадщиною, розпоряджалася
спадкодавця, протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
свідків, суд приходить до однозначного
висновку, що волевиявлення ОСОБА_1,
здійснення нею протягом шести місяцев
з дня відкриття спадщини
вищевказаних дій щодо спадкового
майна, свідчать про прийняття нею
спадщини, яка залишилась після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, з матеріалів цивільної
справи, пояснень позивача вбачається,
що на теперішній час відсутній
сертифікат на ім*я спадкодавця ОСОБА_3
про право на земельну частку (пай), в
зв*язку з чим нотарус відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

У разі втрати, пошкодження
сертифіката про право на земельну
частку (пай) аналогічного порядку
видачі нового сертифікату на ім'я
спадкодавця спадкоємцям особи, яка
мала право на земельну частку (пай), не
передбачено. Отже, належним способом
захисту прав спадкоємців у разі
відмови нотаріуса видати свідоцтво
право на спадщину на земельну частку
(пай) є звернення спадкоємців з
вимогами про визнання права на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування.

Право на земельну частку (пай)
виникає в осіб, які на час видачі
колективному сільськогосподарському
підприємству державного акта на право
колективної власності на землю були
членами цього підприємства.

Як вбачається з матеріалів
справи, колективному
сільськогосподарському підприємству
ім. Фрунзе 03.01.1996року було видано
Державний акт на право колективної
власності на землю серії П ДН № 000096.
Додатком № 1 до Державного акту є
список громадян - членів колективного
сільськогосподарського підприємства,
де значиться ОСОБА_3

Оскільки спір про визнання права
власності на земельну ділянку
сільськогосподарського призначення є
спором про спадкування, належним
відповідачем у зазначених спорах є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а у
випадку їх відсутності - відповідна
територіальна громада в особі
сільської, селищної ради.

Статею 257 ЦК України передбачена
загальна позовна давність, яка
встановлюється тривалістю у три роки.

Причини пропущення строків позовної
давності суд може визнати поважними
та порушене право підлягає захисту (ст.
267 ЦК України).

З огляду на обставини даної
цивільної справи, суд знаходить, що
причини пропуску строку давності
позивачем є поважними, оскільки
позивач у травні 2013року з засобів
масової інформації дізналась про
наявність спадкового майна.

Тому, вимоги позивача про
визнання поважними причини пропуску
строків позовної давності суд вважає
обгунтованими.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують
на наявність підстав для задоволення
позову ОСОБА_1 про поновлення строку
звернення до суду з позовом про
визнання права власності за земельну
частку (пай), у землі яка перебуває у
колективній власності КСП ім. Фрунзе,
розміром 7,6га умовних кадастрових
гектарів без визначення меж частки в
натурі (на місцевості), в порядку
спадкування.

Керуючись ст.ст. 548549 ЦК УРСР.
ст.ст. 257, 267, 1266 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209,
211, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення
до суду з позовом про визнання права
власності на право на земельну частку
(пай), у землі яка перебуває у
колективній власності КСП ім. Фрунзе,
розміром 7,6га умовних кадастрових
гектарів без визначення меж частки в
натурі (на місцевості), в порядку
спадкування.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадкове майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та складається
з:

- права за земельну частку (пай),
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Фрунзе, розміром 7,6га умовних
кадастрових гектарів без визначення
меж частки в натурі (на місцевості)

Рішення може бути оскаржено до
Апелляційного суду Донецької області
протягом 10 днів, через міськсуд.

Головуючий суддя: