Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/159/14-ц

Провадження № 2/116/477/14

17.02.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого судді - Берберова Д.М.,

при секретарі - Щербакової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона
та треті особи є власниками зазначеної
квартири, в якої зареєстрований
відповідач, проте він у зазначеної
квартирі він не проживає з травня 2011
року після розірвання шлюбу з
позивачкою.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнав, проти їх задоволення не
заперечував (вх. № 2/3380/14 від 10.02.2014 року.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, в судове засідання не зявились,
надали заяви про розгляд справи за їх
відсутності позов підтримали.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовні підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі свідоцтва про право
власності на житло від 29.03.2001 року
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є
власниками квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з будинковою книгою в
зазначеної квартирі домоволодіння
зареєстрований ОСОБА_2, який, не
проживає у спірному домоволодінні з
травня 2011 року.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено,
що власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно з положеннями ст. 71 Житлового
кодексу України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути, зокрема,
припинення дії, яка порушує право.

Частиною 3 цієї ж статті також
передбачено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Статтею 3 Закону України «Про свободу
пересування і вільний вибір місця
проживання в Україні» визначено, що
реєстрація це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Частиною 1 ст. 7 цього ж Закону
передбачено, що зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Отже, реєстрація відповідача в
належної позивачці квартирі є лише
офіційним документальним
підтвердженням місця його проживання,
а її припинення за рішенням суду
можливе лише у разі втрати
відповідачем права на користування цім
жилим приміщенням.

За таких обставин суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог в частині визнання відповідача
таким, що втратив право на житлову
площу.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
229 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сімферопольський районний
суд Автономної Республіки Крим.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяті днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя