Номер провадження № 22-ц/785/1681/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі: Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за заявою Саратської районної
державної адміністрації Одеської
області про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню, за
апеляційною скаргою представника
Саратської районної державної
адміністрації Одеської області -
Коритного Анатолія Семеновича на
ухвалу Татарбунарського районного
суду Одеської області від 12 грудня 2013
року,

встановила:

В листопаді 2013 року Саратська районна
державна адміністрація Одеської
області звернулася до суду із заявою, в
якій просила визнати таким, що не
підлягає виконанню, виконавчий лист,
виданий Татарбунарським районним
судом Одеської області у зазначеній
справі, оскільки Саратська
райдержадміністрація Одеської області
не є виконавцем рішення та боржником по
виконавчому провадженню стосовно
виплати заробітної плати, в тому числі
за один місяць. Крім того, комунальний
заклад «Саратська центральна районна
лікарня» вже не існує, згідно рішення
Саратської районної ради від 23.10.2013
року № 317-VІ.

Ухвалою Татарбунарського районного
суду Одеської області від 12 грудня 2013
року заяву Саратської районної
державної адміністрації Одеської
області про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню, було
залишено без задоволення.

Вказане судове рішення оскаржує в
апеляційному порядку представник
Саратської районної державної
адміністрації Одеської області -
Коритний А.С. В скарзі з посиланням на
порушення судом норм процесуального
права ставиться питання про скасування
оскаржуваної ухвали та постановки
нової ухвали про задоволення заяви
Саратської районної державної
адміністрації Одеської області.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що рішенням
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 17 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області від 13 листопада 2013 року,
позовні вимоги ОСОБА_3 до Саратської
районної державної адміністрації
Одеської області, Комунального закладу
«Саратська центральна районна
лікарня» Одеської області, третя особа
без самостійних вимог щодо предмета
спору на стороні відповідача -
Саратська районна рада Одеської
області, про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді головного
лікаря КЗ «Саратська центральна
районна лікарня» з 07 березня 2013 року.
Стягнуто з КЗ «Саратська центральна
районна лікарня» на користь ОСОБА_3
заробітну плату за час вимушеного
прогулу в сумі 33011 грн. 25 коп. без
врахування обов'язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення
суду в частині поновлення на роботі та
присудження виплати заробітної плати
за один місяць, вирішено питання
судових витрат. (т.2 а.с.12-14, 91-96)

На підставі рішення судом видано
виконавчий лист від 30.09.2013 року. (т.2
а.с.125)

Відповідно до ст. 369 ЦПК України,
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження".

Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Згідно із ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист.

Якщо на підставі ухваленого рішення
належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, або якщо рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
чи проти кількох відповідачів, суд має
право за заявою стягувачів видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину рішення треба
виконати за кожним виконавчим листом.

Отже, даною нормою закріплено право
суду зазначати в окремих випадках, яку
частину рішення треба виконати кожному
боржникові за кожним виконавчим
листом, а конкретні питання, які
виникають у зв'язку з виконанням
рішення суду, мають вирішуватися
державним виконавцем в рамках
виконавчого провадження, тому
посилання апелянта на те, що виконавчий
лист не відповідає резолютивної
частині судового рішення є
безпідставними.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для відмови Саратської
районної державної адміністрації
Одеської області у задоволенні заяви
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню. Вказані
висновки суду відповідають зібраним у
справі доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Таким чином, всупереч твердженню
скарги, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та
постановив ухвалу з додержанням вимог
закону, тому у відповідності зі ст. ст.
311, 312 ЦПК України, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Саратської районної державної
адміністрації Одеської області -
Коритного Анатолія Семеновича
відхилити.

Ухвалу Татарбунарського районного
суду Одеської області від 12 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

О.В.Оверіна

Ю.І.Кравець