№ справи:124/962/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Двірник Н.В. №
провадження:22-ц/190/14/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Белинчук Т. Г.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Белинчук Т.Г.
суддів:Ісаєва Г.А., Підлісної І.А. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_6 в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа -
Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради АР Крим,
про виселення та зняття з реєстрації,

за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 на рішення
Центрального районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 28 березня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

09 липня 2012 року ПАТ «КБ «Надра»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про виселення та зняття з
реєстрації.

Свої вимоги мотивує тим, що 09
листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_6 укладено кредитний договір №
805/2007/840-ПК/164, згідно якого відповідачу
були надані грошові кошти у розмірі 152
250 доларів США. З метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором 09 листопада 2007 року між
банком та ОСОБА_6 було укладено договір
іпотеки № 7641, згідно умов якого
відповідач передала банку предмет
іпотеки - жилий будинок із надвірними
будівлями, земельну ділянку площею 0,0408
га, кадастровий номер №011010000:03:013:0613,
котрі знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 29 червня 2010 року позов ВАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто
зі ОСОБА_6 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати у розмірі 1479683 грн. 10
коп., звернено стягнення на предмет
іпотеки - житловий будинок з надвірними
побудовами та земельну ділянку, площею
0,0408 га, кадастровий номер
№011010000:03:013:0613, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Центрального районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 28
березня 2013 року позов ПАТ КБ «Надра»
задоволено частково. Виселено ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_7 з житлового будинку з
надвірними побудовами, земельною
ділянкою площею 0,0408 га, за адресою:
АДРЕСА_1 та стягнуто судовий збір у
розмірі 214,60 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_9 ставить питання про
скасування рішення суду і просить
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволені позовних вимог, посилаючись
на те, що рішення незаконне і
необґрунтоване, ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Вважає, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, і висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року - в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюється
вони держаними чи приватними
установами, що займаються питанням
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини. Також
вказує, що ст. 109 ЖК України не містить
ніяких імперативних вказівок щодо
безперечного та обов'язкового
виселення неповнолітніх дітей з
приміщень, що були придбані за рахунок
кредиту, повернення якого забезпечене
іпотекою відповідного жилого
приміщення. Суд першої інстанції при
ухвалені рішення взагалі не врахував
думку (висновок) органу опіки та
піклування щодо виселення
неповнолітніх осіб, а також залишив
поза увагою питання - чи є в
розпорядженні органу місцевого
самоврядування жилі приміщення з
фондів для тимчасового проживання.
Також, що оскаржуване рішення не
відповідає вимогам статей 2, 8 ЦПК
України. На підставі викладеного
просить суд задовольнити її апеляційну
скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення відповідача ОСОБА_6,
перевіривши матеріали справи і доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є необґрунтованою і
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог статті 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову та виселення зі
спірного будинку ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості позовних вимог та їх
доведеності в цій частині.

З даними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають вимогам
закону і підтверджені зібраними по
справі доказами.

З матеріалів справи вбачається, що
09 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», та ОСОБА_6 укладено кредитний
договір № 805/2007/840-ПК/164, згідно якого
відповідачу були надані грошові кошти
у розмірі 152 250 доларів США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 09
листопада 2007 року між банком та ОСОБА_6
було укладено договір іпотеки № 7641,
згідно умов якого відповідач передала
банку предмет іпотеки - жилий будинок
із надвірними будівлями, земельну
ділянку площею 0,0408 га, кадастровий
номер №011010000:03:013:0613, котрі знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1. ( а.с. 141-143).

У спірному будинку зареєстровані
та проживають відповідачі ОСОБА_6,
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2
На час передання будинку в іпотеку
ОСОБА_6 письмово посвідчувала, що у
будинку не будуть зареєстровані
неповнолітні діти та пенсіонери (а.с.
139), проте реєстрація неповнолітніх
дітей була зроблена після укладення
договору іпотеки без згоди банку.

У цивільній справі за позовом ВАТ
КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра»
Кримського РУ до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, заочним рішення
Центрального райсуду м. Сімферополя
від 29 червня 2010 року стягнуто зі ОСОБА_6
на користь банку заборгованість за
кредитним договором та судові витрати
у розмірі 1479683 грн. 10 коп., звернено
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок з надвірними побудовами та
земельну ділянку, площею 0,0408 га,
кадастровий номер №011010000:03:013:0613, за
адресою: АДРЕСА_1. казане рішення набуло
чинності та не скасовано ( а.с. 140, 226-227).

Як передбачено ч.1 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Частини 2 і 3 зазначеної статті
встановлюють певний порядок дій банку:
після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених у п. 43 Постанови від 30
березня 2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» убачається,
що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з ч.4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст.
39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому, суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

ПАТ КБ «Надра» листами від 05.06.2011
року за № 2479, 2480, 2481 повідомив
відповідача ОСОБА_6 про обов'язок
виселитися із будинку протягом місяця
з дня отримання письмової вимоги (а.с.
124-126).

Лист № 2480 від 05.06.2012 року отримано
особисто ОСОБА_6 08.06.2012 року, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення ( а.с. 127)

Таким чином ПАТ КБ «Надра» надав
суду доказі отримання письмових вимог
щодо виселення.

Доводи апелянт щодо порушення прав
неповнолітніх, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки
неповнолітні право власності на
предмет іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки не мали.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції і не є підставами для
скасування чи зміни рішення суду.

Судом правильно встановлені факти,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та докази якими вони
підтверджуються, правовідносини, та
норми матеріального права, які
регулюють ці правовідносини і
постановлено рішення по справі на
підставі доказів, наданих особами в
порядку правил ЦПК України.

Суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
що в силу ст.308 ЦПК України є підставою
для відхилення апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись
статтями 303, 307, 308, 314, 315, 325 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Центрального районного
суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 28 березня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

Белинчук Т.Г. Ісаєв Г.А.
Підлісна І.А.