Справа № 380/1636/13-ц Головуючий у І
інстанції Архангельський
А.М.Провадження № 22-ц/780/239/14
Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Тетіївського районного суду Київської
області від 06 листопада 2013 року за
позовом публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по
кредитному договору.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ "Універсал Банк»
звернулося до суду із вказаним позовом,
який мотивувало тим, що 18.10.2007 року між
ПАТ "Універсал Банк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір за № VC 719
про видачу та використання кредитних
карток. Відповідно договору ПАТ
"Універсал Банк» надає Відповідачу
кредитну картку з кредитними коштами у
розмірі 11000 гривен, а Відповідач
зобов'язувався повернути кредитні
кошти, сплатити за їх використання
проценти в сумі та в строки, що
передбачені Додатком до Договору.
Позивач свої зобов'язання виконав та
надав Відповідачеві кредит в сумі 11000
гривен. Проте, в порушення кредитного
договору, позичальник не виконує
взятих на себе зобов'язань щодо сплати
відсотків за користування кредитом та
не здійснює повернення кредиту
щомісячним платежами відповідно до
умов договору. В результаті Відповідач
має прострочену заборгованість за
кредитом в сумі 8150,30 грн.,
заборгованість по відсотках в сумі 6939,71
гривен та плату за перевищення
кредитного ліміту в сумі 16,33 грн., яка
становить 15 106 грн. 34 коп., що банк і
просив стягнути на його користь.

Рішенням Тетіївського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" заборгованість в
розмірі 15 106,34 грн. та судовий збір в
розмірі 229,40 грн., а всього 15 335 гривен 74
копійки.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить розглянути
клопотання про застосування спливу
позовної давності, рішення суду першої
інстанції про стягнення
заборгованості по кредитному договору
скасувати та закрити провадження на
підставі застосування спливу позовної
давності. Крім того просить відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості в розмірі 15106,
34 грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 229, 40 грн. Стягнути з ПАТ
"Універсал Банк" на її користь витрати
по сплаті судового збору в сумі 114, 71
грн.

При цьому посилається на те, що згідно
виписки з особового рахунку за період з
01.07.2007 по 08.08.2013 по рахунку НОМЕР_1, 31.08.2011
був проведений останній платіж по
кредиту. Згідно даних виписки з
особового рахунку за період з 01.07.2007 по
08.08.2013 по рахунку НОМЕР_2, сума 14398,16 грн.
віднесена 03.06.2011 на відповідний рахунок
згідно службової записки від 06.09.2013 з
віднесеними 01.07.2011 та 03.08.2011 коштами на
відповідний рахунок у сумі 230,93 грн. та
223, 23 грн., а також сума 254,02 грн.
віднесена на відповідний рахунок
простроченої частки кредиту разом
становлять суму 15106,34 грн. Дана сума
була списана 28.09.2011 до безнадійної
заборгованості згідно рішення
Правління № 42 від 22.09.2011. Також
зазначала, що на її думку позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки спливла позовна давність.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
18.10.2007 року між ПАТ "Універсал Банк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
за № VC 719 про видачу та використання
кредитних карток, відповідно до умов
якого Позивач надав Відповідачу
кредитну картку з кредитними коштами у
розмірі 11000 гривен, зі сплатою балансу
заборгованості за користування
кредитом та річної комісії строком на 60
місяців, тобто до 18 жовтня 2012 року.

Відповідач отримала кредитну картку з
картковим рахунком, користувалася
коштами, але взятих на себе зобов'язань
щодо їх погашення не виконала. Має
заборгованість за користування
кредитом в розмірі 15106,34 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом в сумі 8150,30 грн.,
заборгованості по відсотках в сумі 6939,71
грн. та плати за перевищення кредитного
ліміту в сумі 16,33 грн., відповідно до
п.6.3. Договору та Додатку до Договору.

Встановлені обставини справи
підтверджуються: копією кредитного
договору № VC 719 від 18.10.2007 року (а.с.6-17),
випискою із особистого рахунку станом
на 08.08.2013 року (а.с.23-26), копією заяви
-підтвердження про відкриття
карткового рахунку (а.с. 18).

Крім того вказані обставини
підтверджуються поясненнями
відповідачки, яка визнала позов при
розгляді справи у суді першої
інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позов є
доведеним та обгрунтованим і тому
підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2
взятих на себе зобов'язань щодо сплати
кредиту, відсотків не виконувала
належним чином, внаслідок чого у неї
утворилася заборгованість у розмірі 15
106, 34 грн., з якою вона погодилася і
позовні вимоги визнала, а тому вказана
заборгованість підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи та
вимогам закону, так як, відповідно до
ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим
для виконання сторонами, а відповідно
до ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Крім того, згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як видно з матеріалів справи, за
умовами кредитного договору Позивач
свої зобов'язання щодо надання
грошових коштів у кредит Відповідачу в
сумі 11000 гривен виконав, тоді як
Відповідач взяті на себе зобов'язання
по кредитному договору виконує
неналежним чином, порушує строки його
виконання, що суперечить вимогам ст. 530
ЦК України, якою передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги щодо необхідності застосування
судом апеляційної інстанції спливу
позовної давності і у зв»язку з цим
закрити провадження у справі або
відмовити в позові, то колегія суддів
їх розцінює критично, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

З матеілів справи вбачається, що
відповідачка була присутня у судовому
засідання при розгляді справи судом
першої інстанції, позов визнала в
повному обсязі, будь-яких заяв щодо
застосування судом спливу позовної
давності до винесення судом рішення не
заявляла, а тому в силу ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд при розгляді
справи в апеляційному порядку
позбавлений можливості розгляду вимог
не заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов