Провадження №2/748/128/14
Єдиний унікальний № 748/309/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Меженнікової
С.П.,

при секретарі Гримайло Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Чернігові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади села Пакуль в
особі Пакульської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області про визнання права власності
на частину житлового будинку з
господарськими спорудами, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до
суду з вказаним вище позовом, просить
визнати за нею право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, як за
колишнім членом колгоспного двору,
мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний
вище будинок відносився до господарств
"колгоспний двір" і станом на 15.04.1991 р.
головою колгоспного двору був її
племінник ОСОБА_2, який отримав
свідоцтво про право власності на
будинок, а членом колгоспного двору
була - позивач. ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. В зв'язку із тим, що у
свідоцтві на право власності на
вказане домоволодіння, що видано на
ім."я голови колгоспного двору ОСОБА_2,
частки не визначені, позивач не має
можливості належним чином оформити
свої права на свою частку у вказаному
домоволодінні, а тому вимушена
звернутись з позовом до суду.

Позивач в судове засідання не
з"явилася, надала повноваження на
представлення її інтересів своєму
представнику - адвокату ОСОБА_3 (а.с.14-15).

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, надав через
канцелярію суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, позов
підтримує.

Відповідач - Територіальна громада
села Пакуль в особі Пакульської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області в судове
засідання свого представника на
забезпечила, надавши через канцелярію
суду заяву про розгляд справи у
відсутності свого представника, позов
визнає.

Керуючись ст.169 ЦПК України суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутності не з"явившихся сторін.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання права
власності на частину житлового будинку
з господарськими спорудами підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 20 (із подальшими змінами) " Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності",
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні.

Судом встановлено, що відповідно
до Свідоцтва про право власності на
житловий будинок (далі Свідоцтва),
виданого 22 квітня 2002 року виконкомом
Пакульської сільської ради на підставі
рішення виконкому Пакульської
сільської ради народних депутатів № 20
від 04 квітня 2002 року, житловий будинок
по АДРЕСА_1, належить на праві власності
ОСОБА_2, що підтверджується копією
указаного свідоцтва. На підставі
даного Свідоцтва спірний житловий
будинок був зареєстрований за ОСОБА_2 в
Чернігівському районному бюро
технічної інвентаризації, про що
свідчить лист даної установи №18 від
08.02.2014 року (а.с.8,34).

Судом також встановлено, що згідно
записів погосподарських книг станом на
15.04.1991 року господарство по АДРЕСА_1
відносилось до категорії „колгоспний
двір", і головою колгоспного двору був
ОСОБА_2, а членом колгоспного двору була
ОСОБА_1. Земельна ділянка надавалася
ОСОБА_2. Зазначені обставини
підтверджуються довідками виконкому
Пакульської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області (а.с.11,33).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний
двір - це сімейно-трудове об"єднання
осіб, які використовують майно двору
для ведення підсобного господарства і
для сімейних потреб. Майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу
розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15
квітня 1991 року, коли відповідно до
постанови Верховної Ради Української
РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон
України " Про власність".

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали
рівне право на майно колгоспного двору,
а значить, і на вказаний вище житловий
будинок з господарськими спорудами,
тобто по 1/2 частині.

Виходячи з вищевикладеного вбачається,
що право власності на спірний будинок
визнано не за одним ОСОБА_2, а за
колгоспним двором в цілому, головою
якого був останній, при цьому в
свідоцтві не перераховані всі члени
двору та не визначені їх частки.

Отже, позиція позивача ґрунтується на
нормах матеріального права і вона, як
член колишнього колгоспного двору, має
право власності на 1/2 частину спірного
домоволодіння.

Згідно записів у копії свідоцтв про
смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до наданої інформації
Чернігівської районної державної
нотаріальної контори (а.с.35), спадкова
справа після ОСОБА_2 не заводилась.

Вартість указаного житлового будинку
становить відповідно до технічного
паспорту, виготовленого 09.12.2013 року - 38924
грн, що підтверджується копією
паспорта (а.с.12-13).

Як передбачено ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Отже, виходячи з наведеного, позивач
позбавлена можливості відновити свої
права у позасудовому порядку, а тому її
права підлягають судовому захисту,
шляхом визнання за нею права власності
на частину спірного домолодіння.

Суд враховує положення ст.124
Конституції України, згідно якої
юрисдикція суду поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.
При цьому можливий судовий захист, як
тих цивільних прав, що прямо названі в
ЦК, так і тих, що випливають із норм
Конституції чи іншого Закону.

Керуючись ст.ст. 10,11, 13, 60, 61, 174, 208, 209, 212,
215, 218 ЦПК України, ст. ст. 120, 123
Цивільного кодексу Української РСР,
суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
територіальної громади села Пакуль в
особі Пакульської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області про визнання права власності
на частину житлового будинку з
господарськими спорудами,
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Чернігівського апеляційного суду
Чернігівської області шляхом подання
апеляційної скарги до Чернігівського
районного суду Чернігівської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С.П.
Меженнікова