Номер провадження № 22-ц/785/195/14
Головуючий у першій інстанції Бальжик
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів
Косогор Г.О., Ісаєвої Н.В.

при
секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 09 жовтня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2, треті особи Ізмаїльська
міська рада, Публічне акціонерне
товариство «Одесагаз», ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та власністю,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, Ізмаїльського
управління експлуатації газового
господарства, третя особа Ізмаїльська
міська рада про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
власністю, посилаючись на те, що
домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташоване
на земельній ділянці площею 585 кв. м.
належить на праві власності: їй 3/14
частини, відповідачу ОСОБА_2 81/140
частини та ОСОБА_6 21/140 частини. Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 21.12.2010 року між
співвласниками зазначеного
домоволодіння визначений порядок
користування земельною ділянкою,
зокрема, за нею виділена земельна
ділянка площею 198,6 кв.м. з виходом на
вул. Красноармійську, за відповідачем -
земельна ділянка площею 290,94 кв.м.
Земельні ділянки розташовані поруч та
мають спільну межу, яка їх розділяє.
Відповідач без її згоди встановив
азбестовий листовий паркан впритул до
її частини домоволодіння, закривши
прохід шириною 1 м., призначений для її
обслуговування, встановив газопровід
по подачі газу на газову установку в
його частині домоволодіння по стіні її
частини домоволодіння, чим позбавив її
доступу до частини земельної ділянки
та можливості проведення ремонтних
робіт зазначеної частини
домоволодіння, а також позбавив
можливості проведення необхідних
ремонтних робіт з утеплення стін. В
зв'язку з чим просила суд усунути їй
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою площею 198,33 м. та 3/14 частинами
домоволодіння АДРЕСА_1, знести частину
паркану, встановленого ОСОБА_2,
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй
перешкоди в установці паркану,
стягнути з ОСОБА_2 та Ізмаїльського
управління експлуатації газового
господарства судові витрати.

Ухвалою суду від 05.10.2012 року замінений
відповідач Ізмаїльське управління
експлуатації газового господарства на
належного відповідача Публічне
акціонерне товариство «Одесагаз».

Ухвалою суду від 26.10.2012 року в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
залучена ОСОБА_6

Ухвалою суду від 27.05.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Одесагаз» про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та власністю
залишені без розгляду, ПАТ «Одесагаз»
залучене до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримав.

Відповідач та його представник позов
не визнали.

Представник третьої особи ПАТ
«Одесагаз» вирішення заявлених
позовних вимог залишила на розсуд суду.

Представник третьої особи
Ізмаїльської міської ради не
заперечувала проти задоволення позову.

В судове засідання позивачка, а також
третя особа ОСОБА_6 не з'явилися, про
слухання справи були повідомлені
належним чином.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 09 жовтня 2013
року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору, Ізмаїльська
міська рада, ПАТ «Одесагаз», ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та власністю
задоволений.

Усунені ОСОБА_3 перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
площею 198,63 кв.м та 3/14 частинами
домоволодіння, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_2
демонтувати частину паркану для
забезпечення ОСОБА_3 доступу до частини
земельної ділянки площею 6,67 кв.м,
зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкоди в установці паркану висотою
160 см із азбестових листів на металевих
стовпах по межі земельних ділянок, а
також стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 судові витрати.

На рішення суду ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким відмовити в задоволені
позову, посилаючись на те, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, недоведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими, а
також, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не
з'явилися, були сповіщені належним
чином про що свідчать судові повістки
(а.с. 149, 156-159 т. 2).

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми процесуальними правами на
власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України
неявка сторін, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі- продажу від
29.08.1972 року, посвідченого державним
нотаріусом Ізмаїльської державної
контори за №2-4520, належить 3/14 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 які складаються
із:

1. житлового будинку літ.«А»: частина
будинку та прибудови літ.«а» - тамбур,
літ.«а-1» - веранда, літ.«а-2» - веранда.
літ.«а-3» - веранда, літ.«а-1» - навіс, що
разом утворює квартиру №2, яка
складається з приміщень, позначених на
плані №№2-1 - жила кімната, 2-2 - жила
кімната, 2-3 - жила кімната, 2-І - веранда,
2-Й - веранда, 2-ІІІ - веранда;

2.господарських будівель: літ.«Д» -
сарай з підвалом літ.«д-1», літ.«Е» -
сарай, літ.«е-1» - вбиральня;

3.господарський споруд: №3 - мостіння, №5
- ворота/хвіртка, №6 - водопровід, №13 -
паркан, №14 - паркан (а.с.13-24 т.1).

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 15.12.1978 року,
посвідченого Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою за №2-7661,
договору дарування від 26.02.1986 року,
посвідченого Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою за №2/556, та
договору дарування від 03.07.1986 року,
посвідченого Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою за №2/1937,
належить 81/140 частини (9/140 + 63/140 + 9/140)
домоволодіння АДРЕСА_1 які складаються
із:

1.житлового будинку літ.«А»: частина,
яка складається з квартири №1 з
приміщеннями, позначеними на плані
№№1-1 - коридор, 1-2 - кухня, 1-3 - жила
кімната, 1-4 - жила кімната;

2.господарських будівель: літ.«Г» -
літня кухня з прибудовами літ.«г-1» -
веранда та літ.«г-2» - веранда, літ.«Ж» -
сарай, літ.«е» - вбиральня, літ.«И» -
літній душ;

3.господарський споруд: №2 - мостіння, №4
- паркан, №7 - паркан, №9 - ворота, №11 -
водопровід, №12 - паркан (а.с.13, 72-85 т.1).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 21.12.2010 року за
варіантом №1 у графічному зображенні в
додатку №2 висновку судової
будівельно-технічної експертизи за
№33/10 від 17.09.2010 року у безпосереднє
користування ОСОБА_3 виділена цільна
ізольована земельна ділянка площею 198,63
кв.м з виходом на вул.Червоноармійську,
ОСОБА_6 - площею 168,55 кв.м з виходом на
вул.Червоноармійську, ОСОБА_2 - площею
210,94 кв.м з виходом на
вул.Червоноармійську, у спільне
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - площею
16,89 кв.м; зобов'язано ОСОБА_2 не
перешкоджати ОСОБА_3 у користуванні
приміщенням №1 в будівлі літ.«А» за
адресою: АДРЕСА_1; припинена спільна
часткова власність ОСОБА_3, ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1;
виділено в окремий об'єкт нерухомості у
вигляді ізольованої квартири №1
належні ОСОБА_2 81/140 частини
домоволодіння АДРЕСА_1

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та власністю, суд
першої інстанції виходив з того, що
ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 11.11.2011 року
роз'яснено, що рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.12.2010 року передбачає перешкоди з
боку ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у
безперешкодному доступі до приміщення
№1 в будівлі літ. «А» за адресою:
АДРЕСА_1, що розташоване на виділеній
цільній ізольованій земельній ділянці
площею 198,63 кв.м. з виходом на вул.
Червоноармійську, та не передбачає
демонтаж чи переробку паркану, що
відокремлює приміщення №1 в будівлі
літ.«А» за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з повідомлення
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради за вих.№1100 від 12.07.2012 року
з виїздом на місце встановлено, що
володілець 81/140 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, виконав огородження
належної частини земельної ділянки з
відхиленням від схеми порядку
користування земельною ділянкою,
визначеною рішенням суду.

За змістом висновку експерта по
додатковій судовій
будівельно-технічній експертизі за
№51/35-2012 від 28.01.2013 року та додатків до
нього існуючий порядок користування
земельною ділянкою при домоволодінні
АДРЕСА_1 не відповідає встановленому
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 21.12.2010 року;
встановлення порядку користування
земельною ділянкою при домоволодінні
АДРЕСА_1 у відповідності до рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 21.12.2010 року є
технічно можливим, для цього необхідно
встановити огорожі або інші межові
споруди по лініям виділу; паркан №7
унеможливлює безперешкодний доступ до
виділеної у безпосереднє користування
ОСОБА_3 частини земельної ділянки
площею 6,67 кв.м., яка розташовується по
периметру південної та західної стін
належної їй прибудови літ.«а»; для
приведення порядку користування
земельною ділянкою у відповідність з
встановленим рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.12.2010 року необхідно демонтувати
частину паркану №7 довжиною 100 см., яка
перебуває між південно-східним кутом
прибудови літ.«а» та поворотною точкою
9 лінії виділу, якою розмежовується
виділена у безпосереднє користування
ОСОБА_3 частина земельної ділянки
площею 198,63 кв.м., від частини земельної
ділянки площею 210,94 кв.м., виділеної у
безпосереднє користування ОСОБА_2;
чинними державними будівельними
нормами не встановлюються обмеження
щодо висоти парканів або огорож тощо.

Оскільки, ОСОБА_2 порушив існуючий
порядок користування земельною
ділянкою при домоволодінні АДРЕСА_1,
який був встановлений рішенням суду,
суд прийшов до обґрунтованого
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
власністю є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з
вказаними висновками суду, та не
находить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що рішення суду є незаконним,
оскільки приймаючи рішення суд в
основу поклав рішення суду від 21.12.2010
року, яке не може бути підставою для
задоволення позову, оскільки таким
чином будуть порушені його права, а
крім того позивачка порушила порядок
звернення про усунення перешкод,
оскільки їй ніхто не чинив перешкоди у
користуванні земельною ділянкою, не
приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
саме тим, що відповідно до висновку
експерта по додатковій судовій
будівельно-технічній експертизі та
додатків до нього існуючий порядок
користування земельною ділянкою при
домоволодінні АДРЕСА_1 не відповідає
встановленому рішенню, оскільки ОСОБА_2
виконав огородження належної частини
земельної ділянки з відхиленням від
схеми порядку користування земельною
ділянкою, визначеною рішенням суду від
21.12.2010 року.

Інші доводи також не приймаються до
уваги, оскільки також спростовуються
матеріалами справи, а письмових
доказів на підтвердження доводів
апеляційної скарги до апеляційного
суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги на увагу не заслуговують, та
задоволенню не підлягають, підстав для
ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 09 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва