РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 123/6086/13-ц Номер провадження
2/123/31/2014

14.01.2014 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м.Сімферополя у
складі:

головуючого - судді Діденка Д.О.,

при секретарі - Тімашовій М.М.,

за участю прокурора Бойко Н.В.,
представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 24.06.2009 р. було розірвано
шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розірвання шлюбу дитина залишилася
проживати з матір'ю та знаходиться на
повному її утриманні. Вихованням
дитини займається самостійно,
відповідач від виконання батьківських
обов'язків самоусунувся. На підставі
викладеного, просить суд позбавити
відповідача батьківських прав та
стягнути аліменти на утримання дитини.

Позивачка у судовому засіданні
заявлені вимоги підтримала, просила
задовольнити їх за мотивами наведеними
у позові.

Прокурор у судовому засіданні
підтримала заявлені вимоги,
посилаючись на відповідність
позбавлення батьківських прав
інтересам дитини.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала. Пояснила,
що після розірвання шлюбу позивачка
перешкоджала зустрічам з дитиною та
він, щоб уникнути провокацій з її боку,
став утримуватися від спілкування і з
нею і з дитиною. Вважає також, що
відсутні підстави для стягнення
аліментів оскільки позивачка на
утримання дитини отримала на свій
рахунок від ОСОБА_3 більше 10000 грн. з
яких отримує відсотки.

Представник Служби у справах дітей
виконавчого комітету Залізничної
районної ради м. Сімферополя у судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи у відсутність
представника. Просила задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2, надавши
відповідний висновок.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження (НОМЕР_1) від 13.12.2003 р.

Згідно з висновком виконавчого
комітету Залізничної районної ради м.
Сімферополя від 09.01.2014 р., встановлено,
що малолітній ОСОБА_4 мешкає з матір'ю,
за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до акту
обстеження умов проживання, ОСОБА_2
здійснені усі необхідні умови для
нормального утримання та виховання
дитини. Позивач самостійно займається
вихованням дитини. ОСОБА_3 неодноразово
запрошувався до відділу у справах
дітей для надання пояснень з питань
виконання батьківських обов'язків.
Однак, до відділу він так і не з'явився.
У грудні 2013 року надав письмові
пояснення, у яких зазначив, що сина
бачив до 2009 року та ОСОБА_2 перешкоджала
йому у спілкуванні з дитиною.
Документів, підтверджуючий вказаний
факт не надав. Таким чином, виконавчий
комітет Залізничної районної ради м.
Сімферополя вважає доцільним та таким
що відповідає інтересам ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавлення батьківських
прав його батька ОСОБА_3.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,
батько може бути позбавлений
батьківських прав, якщо він ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що байдуже ставлення
батька до дитини та ухилення його від
виконання батьківських обов'язків
порушує інтереси малолітнього ОСОБА_4,
у зв'язку з чим, заявлені вимоги про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Приймаючи таке рішення, суд враховує,
що заперечення представника
відповідача у суді є неспроможними та
не спростовують факт ухилення батька
від виконання батьківських обов'язків.

Не підлягають задоволенню вимоги про
стягнення аліментів, бо відповідно до
повідомлення начальника Київського
ВДВС Сімферопольського МУЮ в АР Крим
Корольової С.Н. від 14.08.2019 року, на
примусовому виконанні у Відділі
знаходився виконавчий лист №2-2653/05,
який був виданий 23.03.2005 р. Київським
районним судом м. Сімферополя, про
стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 100,00 грн.
щомісячно, починаючи з 25.03.2005 року до
досягнення дитиною повноліття. Проте,
15.12.2008 р. державним виконавцем винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим документом.

Наявність судового рішення про
стягнення аліментів визнала у судовому
засіданні і сама позивачка, пояснивши,
що з різних причин до цього часу не
вимагала його виконання.

Таким чином, підстави для повторного
стягнення відсутні, а вимоги про зміну
розміру аліментів не заявлялися.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню судові
витрати в розмірі 114,70 грн.

На підставі ст. ст. 164, 180, 182, 184 СК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
відносно його сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати у сумі 114,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
АР Крим через Київський районний суд
м.Сімферополя.

Суддя
Діденко Д. О.