АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/492/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 79 Іванов А. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. УХВАЛА
11 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Єльцов В. О. суддів
Пальонний В. С. , Сіренко Ю. В. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7, представника за
довіреністю ОСОБА_6 до Уманського
районного відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області про виключення з
акту опису й арешту майна та визнання
дій державного виконавця протиправним,
третя особа без самостійних вимог:
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся
до суду з позовом до Уманського
районного відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області про виключення з
акту опису й арешту майна та визнання
дій державного виконавця
протиправними. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 не
погоджується з рішенням державного
виконавця районного відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області Рибак Л.В., щодо
опису належного їй майна, а саме:
житлового будинку з надвірними
спорудами 1952 року забудови,
розташованого АДРЕСА_1, земельної
ділянки 0,4039 га. та деякого рухомого
майна, оскільки вважає, що арешт даного
майна здійснено з порушенням вимог ЗУ
Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 у 2008
році було укладено кредитний договір
між сторонами було укладено договір
іпотеки, відповідно до якого було
передано в іпотеку нерухоме майно, а
саме: житловий будинок, що розташований
Оскільки дане майно передано в іпотеку.
Тому звернення стягнення на предмет
іпотеки має здійснюватися на підставі
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року в задоволенні позову представника
ОСОБА_6- ОСОБА_7 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта
ОСОБА_6 про задоволення апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно Закону України «Про іпотеку»,
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку», пріоритетне право
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

Законом України «Про виконавче
провадження», а саме ст. 54. встановлено,
що звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження. Згідно витягу з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно вищий пріоритет на заставлене
майно має ПАТ КБ «ПриватБанк».

Місцевим судом було встановлено, що
право позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» як
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки зареєстровано раніше
винесеною МВ ДВС Уманського
міськрайонного управління юстиції
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Звертаючись до суду з позовною заявою
(а.с. 1-6) позивачка просила виключити з
акту опису й арешту майна від 22 серпня
2013 року складеного державним
виконавцем Уманського районного
відділу ДВС Уманського МУЮ приведене в
позовній заяві майно та визнати дії
відповідача щодо опису й арешту
іпотечного майна по рішенню суду про
стягнення заборгованості
протиправними та зобов'язати
відповідача утримуватись вчиняти дії
по оцінці та проведенню прилюдних
торгів.

Із матеріалів справи, а саме із
позовної заяви вбачається, що
позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача, яким виступає
Уманський районний відділ державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області, третьою особою
зазначено ОСОБА_8, який являється
фізичноюособою та чоловіком позивачки.

Зі змісту позовної заяви, а саме
вищеприведеної прохальної частини
позовної заяви вбачається, що фактично
позивачка оскаржує неправомірні дії
органів державної виконавчої служби
щодо проведення виконавчого
провадження.

Питання оскарження неправомірних дій
органу ДВС розглядається у порядку,
визначеному розділом VІІ ЦПК України,
як оскарження неправомірних дій
державного виконавця шляхом подачі
скарги відповідно до ст.384 ЦПК України.

У свою чергу згідно п.16 постанови
Пленуму ВСУ «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року
передбачено, що лише вимоги інших осіб
щодо належності їм, а не боржнику майна
на яке накладено арешт, вирішуються
шляхом пред'явлення ними відповідно до
правил підвідомчості позову до
боржника та особи, в інтересах якої
накладено арешт.

З наведеного позову ОСОБА_6 вбачається,
що остання не зверталась з позовними
вимогами, зокрема наприклад до
боржника - ОСОБА_8 з визнанням права
власності на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Ураховуючи те, що позивачка звернулася
до суду з позовом у якому зазначено
позовні вимоги, які мають розглядатися
за іншою процедурою визначеною
розділом VІІ ЦПК України, як оскарження
неправомірних дій державного
виконавця шляхом подачі скарги
відповідно до ст.384 ЦПК України, тому
місцевий суд вірно встановивши факти і
відповідно їм правовідносини,
постановивши рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, ухвалив правильне та
справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7,
представника за довіреністю ОСОБА_6 до
Уманського районного відділу
державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції в Черкаській області про
виключення з акту опису й арешту майна
та визнання дій державного виконавця
протиправним, третя особа без
самостійних вимог: ОСОБА_8 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :