АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача Шуліка
АліниВолодимирівни, якА діє на
підставі довіреності в інтересах
Приватного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
стягнення процентів за вкладом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/27849/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/2565/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Гайдук
С.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
стягнення процентів за вкладом.

В обґрунтування позовних вимог
посилалися на те, що вони є
спадкоємцями у рівних частках
спадкового майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх батька ОСОБА_8. До
складу спадкового майна, на яке їм
видані свідоцтва про право на спадщину
входять серед іншого, також грошові
кошти з відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією, які
знаходяться у Білоцерківському
відділенні Київського Головного
регіонального управління
«ПриватБанк», на депозитному рахунку
НОМЕР_2, який відкрито 30.12.2009 року на
суму 20000 доларів США, та на депозитному
рахунку НОМЕР_3 на суму 100000 грн., який
відкрито 20.01.2010 року на ім'я покійного
батька.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також на те, що на звернення до
Білоцерківського відділення ПАТ КБ
«Приватбанк», з проханням повернути
суми вкладів та проценти нараховані
станом на 13.01.2012р.,відповідач відмовив,
посилаючись на те, що зі смертю
вкладника припинилися зобов'язання
банку по нарахуванню відсотків.

Вважають, що відповідачем порушено
умови договору та їх права як
спадкоємців, та просили суд стягнути на
користь кожного позивача по 36883,60 грн.
процентів та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про стягнення
процентів за вкладом - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» () на користь
ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_1) 36883,60 грн. процентів,
нарахованих за договором № SАМD8391
від 30 грудня 2009 року та договором №
SАМDN3957 від 20 січня 2010 року за
період з 29 травня 2010 року по 28 лютого 2012
року та судового збору в розмірі 367,00
грн., а всього 37250 ( тридцять сім тисяч
двісті п'ятдесят) грн. 60 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» () на користь
ОСОБА_5 (і/н НОМЕР_1) 36883,60 грн. процентів,
нарахованих за договором № SАMD8391
від 30 грудня 2009 року та договором №
SАМDN3957 від 20 січня 2010 року за
період з 29 травня 2010 року по 28 лютого 2012
року та судового збору в розмірі 367,00
грн., а всього 37250 (тридцять сім тисяч
двісті п'ятдесят) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представником відповідача Шуліка А.В.,
яка діє на підставі довіреності в
інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», подано
апеляційну скаргу, в якій вона просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним,
необґрунтованим, таким, що ухвалено
внаслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи, з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

В судовому позивач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 проти доводів
апеляційної скарги заперечували,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» в
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи повідомлявся
належним чином (а.с.169), а тому колегія
суддів вважає можливим розглянути
справу за його відсутності у
відповідності до вимог ч. 2 ст.305 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, між ОСОБА_8
та ПАТ КБ «Приватбанк» 30 грудня 2009 року
було укладено договір №8АМD8391,
згідно з яким відповідач прийняв
грошові кошти (вклад) в розмірі 20000 дол.
США на строк 12 місяців, тобто по 20.01.2011р.
під 12,25 % річних.

Згідно з п.1 депозитного договору
нарахування процентів по вкладу
розпочинається із першого робочого
банківського дня, наступного за днем
надходження коштів в банк і
проводиться на суму коштів на кожному
базовому рахунку за кожен календарний
день розміщення грошових коштів в
банку.

Згідно з п. 11 договору, у випадку, якщо у
строк не пізніше дня закінчення строку
вкладу, клієнт не заявив банку про
відмову від продовження строку вкладу
письмово у відділенні банку, вклад
автоматично вважається продовженим ще
на один строк, зазначений в п.1 договору.

Крім того, 20 січня 2010 року між ОСОБА_8 та
ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено
договір НОМЕР_3 (вклад
«Мультивалютний»), згідно з умовами
якого відповідач прийняв грошові кошти
(вклад) в розмірі 100000грн. на строк 12
місяців, тобто по 20.01.2011 р. під 22,5 %
річних, а згідно з п.2 договору -
проценти нараховуються по ставкам,
визначеним в п.1, з врахуванням п.п.8,11,12
договору.

Згідно з п.8 договору - виплата суми
нарахованих відсотків проводиться
банком починаючи з першого робочого
банк по закінченню строку вкладу.
Згідно з п. 11 договору - у випадку, якщо у
строк не пізніше дня закінчення строку
вкладу, клієнт не заявив банку про
відмову від продовження строку вкладу
письмово у відділенні банку, вклад
автоматично вважається продовженим ще
на один строк, зазначений в п.1 договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року вкладник ОСОБА_8
помер.

Згідно з свідоцтвами про право на
спадщину за законом від 18 листопада
2011року, виданих державним нотаріусом
Білоцерківської районної
держнотконтори та зареєстрованих в
реєстрі № 1-2705, та № 1-2732, спадкоємцями
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 є
його дочки - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5,
які прийняли спадщину у вигляді
автомобіля «Нісан Алмера», грошових
вкладів з відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією в
Білоцерківському відділенні № 211 ВАТ
«Державний ощадний банк», на рахунках
№№ 91551/83740, 91551/83741 на загальну суму 19682,64
та грошових вкладів з відповідними
відсотками та нарахованою
компенсацією, які знаходяться в
Білоцерківському відділенні
Київського Головного Регіонального
управління «ПриватБанк» м. Біла Церква
на депозитних рахунках НОМЕР_2 від 30
грудня 2009 року на суму 20000 доларів
США та НОМЕР_3 від 20 січня 2010 року на
суму 100000 гривень.

Згідно листа за № 112 від 14 червня 2013
року, направленого на ім'я ОСОБА_1, у
виплаті процентів на суму вкладу з дня
смерті ОСОБА_8 до дня виплати коштів
спадкоємцю ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовив, вважаючи, що нарахування
процентів на суму вкладу припиняється
з дня смерті вкладника.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.
Зобов'язання припиняється смертю
кредитора, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з особою кредитора.

Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу
спадщини не входять права та обов'язки,
що нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема: особисті
немайнові права; право на участь у
товариствах та право членства в
об'єднаннях громадян, якщо інше не
встановлено законом або їх установчими
документами; право на відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом; права та
обов'язки особи як кредитора або
боржника, передбачені ст. 608 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Отже, сторонами правовідносин за
договором банківського вкладу є банк
(боржник) і вкладник (кредитор).

Оскільки зобов'язання банку
виплачувати проценти на суму вкладу не
пов'язане з особою вкладника, у зв'язку
зі смертю вкладника (кредитора) таке
зобов'язання не припиняється. До
спадкоємців вкладника переходить
право на вклад у банку та проценти,
нараховані на суму вкладу до дня
фактичного повернення коштів.

Таким чином, виконання банком
зобов'язань виплачувати вкладникові
проценти на суму вкладу не пов'язане з
особою останнього, а тому не
припиняється внаслідок смерті
вкладника та входить до складу
спадщини.

Такої ж правової позиції дотримується
Верховний Суд України, прийнятої за
наслідками розгляду судових рішень з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційних інстанцій одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, що виникли
між сторонами, викладених у постанові
Верховного Суду України № 6-67цс13 від
04.09.2013 р., яка згідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх судів
України.

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи,
доведені.

Висновки суду щодо наявності
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_5, відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Шуліка Аліни
Володимирівни, яка діє на підставі
довіреності в інтересах Приватного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: