Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду, у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Одесагаз» про стягнення матеріальної
та моральної шкоди заподіяної
внаслідок незаконного відключення
будинку від газопостачання,
зобов'язання підключення
газопостачання до газової плити, -

встановив:

ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом
до Публічного акціонерного товариства
«Одесагаз» (далі ПАТ «Одесагаз») та
після збільшення розміру позовних
вимог (а.с. 46) просила стягнути з
відповідача на її користь матеріальну
шкоду в розмірі 5 725,15 грн., моральну
шкоду в розмірі 5 000 грн., та зобов'язати
ПАТ «Одесагаз» здійснити підключення
газової плити до мереж газопостачання
в будинку. В обґрунтування вимог
посилалася на те, що відповідач
неправомірно здійснив відключення
будинку від газопостачання. З
настанням зимового періоду та падінням
температури повітря, а також тривалою
відсутністю газопостачання з 05.10.2011р.,
по листопад 2012р., вийшли з ладу газове
обладнання та система опалення.
Рішенням суду від 16.04.2012р., яке набрало
законної сили 17.09.2012р., було зобов'язано
ПАТ «Одесагаз» здійснити підключення
будинку до газопостачання. В жовтні
2012р., службою експлуатації ПАТ
«Одесагаз» їй було запропоновано
заміну газового обладнання у зв'язку із
знаходженням обладнання в аварійному
стані. За власні кошти нею було
придбано нове газове обладнання та
інше обладнання для відновлення
системи опалення будинку на загальну
суму 5 725,15 грн. 08.08.2013р., відповідач,
склав акт про відключення від системи
газопостачання ГП-4 (газова плита) у
зв'язку із виникненням боргу в розмірі 1
133 грн., а 13.12.2013р., від відповідача
надійшло повідомлення про наявність
боргу в розмірі 869,42 грн., але ніякого
боргу не існує, оскільки відповідач не
розрахувався з нею за рішенням суду від
16.04.2012р., на суму 876,93 грн., отже
відключення ГП-4 відбулося
неправомірно. В частині стягнення
моральної шкоди зазначила, що
відновлення системи газопостачання та
опалення призвело до душевних
страждань та необхідності додавання
зусиль для організації свого життя.

Представник відповідача вимоги позову
не визнав, та пояснив. що позивачкою не
надано доказів про те, що шкода була
заподіяна її майну внаслідок дій ПАТ
«Одесагаз», не доведено позивачкою і
розмір шкоди. Крім того, наявність
боргу за спожитий газ в розмірі 869,42
грн., позивачкою не спростований, отже і
підстав для підключення ГП-4 до системи
газопостачання не має. При відсутності
доказів щодо заподіяної матеріальної
шкоди відсутні підстави для
відшкодування і моральної шкоди.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ПАТ «Одесагаз»
05.10.2011 року неправомірно здійснив
відключення будинку АДРЕСА_1, власником
якого є ОСОБА_1, та 16.04.2012р., було
зобов'язано ПАТ «Одесагаз відновити
газопостачання до будинку та стягнуто
на користь ОСОБА_1, моральну шкоду за
незаконне відключення в розмірі 500 грн.,
та судові витрати в сумі 376,93 грн.
Зазначені обставини встановлені
рішенням суворовського районного суду
м. Одеси від 16.04.2012р., яке набрало
законної сили на підставі ухвали
апеляційного суду Одеської області від
17.09.2012р., а отже в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК
України такі обставини не підлягають
доказуванню.

Також встановлено, що відсутність
газопостачання до будинку тривала з
05.10.2011р., по листопад 2012р. В жовтні 2012р.,
на виконання вимог рішення суду,
службою експлуатації ПАТ «Одесагаз»
ОСОБА_1, було запропоновано здійснити
заміну газового обладнання у зв'язку із
перебуванням обладнання в аварійному
стані. За власні кошти ОСОБА_1, придбала
нове газове обладнання та інше
обладнання для відновлення системи
газопостачання та опалення будинку,
після чого в листопаді 2012р.,
газопостачання до будинку було
відновлено. 08.08.2013р., слюсар ПАТ
«Одесагаз», склав акт про відключення
від системи газопостачання ГП-4 (газова
плита) у зв'язку із виникненням боргу в
розмірі 1 133 грн., а 13.12.2013р., від ПАТ
«Одесагаз» надійшло повідомлення про
наявність у ОСОБА_1, боргу за спожитий
газ в розмірі 869,42 грн., (а.с. 64). Також
встановлено, що ПАТ «Одесагаз» не в
повному обсязі виконав рішення суду
від 16.04.2012р., а саме не виплатив борг
встановлений судовим рішенням на суму
876,93 грн.

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Частинами першою - другою статті 11 ЦПК
України визначено, що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Статтею 59 ЦПК України визначено, що суд
не бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок відшкодувати завдану
матеріальну шкоду виникає у її
завдавача за умови, що дії
(бездіяльність) останнього були
неправомірні, між діями і завданою
шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи.
Потерпілий подає докази, що
підтверджують факт завдання шкоди за
участю відповідача, розмір завданої
шкоди, а відповідач подає докази про те,
що шкоду завдано не з його вини. За
відсутності однієї з передбачених
підстав, а саме недоведеності
позивачем факту завдання шкоди за
участю відповідача, відсутності
безпосереднього причинного зв'язку між
діями та завданою шкодою, не доведення
позивачем розміру завданої шкоди,
обов'язок по відшкодуванню шкоди у її
заподіювача відсутній, а позов
задоволенню не підлягає (п. 2 Постанови
Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року із
змінами і доповненнями від 24.10.2003 р.).

Після роз'яснення позивачці,
відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України,
наслідків про вчинення або не вчинення
певних процесуальних дій та про
подання належних доказів щодо
підтвердження завдання шкоди,
причинного зв'язку та розміру завданої
шкоди, а саме висновок відповідної
експертизи, позивачка наполягала на
прийняті до уваги наданих нею доказів
про технічний стан системи
газопостачання та опалення до
відключення від газової мережі та
перед підключенням, надавши до суду
висновок від 14.06.2010р., та висновок від
27.01.2014р., (а.с. 71-82), які виконані судовим
експертом Чорною Ю.П., (а.с. 44) за
особистою заявою ОСОБА_1, а не за
ухвалою суду в порядку визначеному ст.
143 ЦПК України. Крім того, зазначені
висновки зроблені тільки з одного
питання - «в якому технічному стані
перебуває система опалення та
електропостачання?». Отже і відповідь в
дослідженні від 14.06.2010р., - «стан
задовільний», а у висновку від 27.01.2014р., -
«стан незадовільний».

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що вимоги ОСОБА_1, задоволенню не
підлягають, оскільки позивачкою не
надано жодного належного доказу на
підтвердження завдання шкоди,
причинного зв'язку та розміру завданої
шкоди, а проведенні дослідження
відповіді, на такі питання, не містять,
оскільки перед експертом такі питання
і не ставилися.

Надані позивачкою товарні чеки (а.с.
12-18), суд до уваги не приймає з підстав
наведених вище (відсутність
експертного дослідження), крім того, з
наданих товарних чеків не можливо
встановити ким товар придбаний, та що
саме цей товар використаний
позивачкою, потреба в придбанні, саме
зазначеного в чеках, товару.

За недоведеності завдання шкоди майну
ОСОБА_1, не підлягає задоволенню і
вимога про стягнення моральної шкоди.

В частині вимог підключення ГП-4 (газова
плита) до мереж газопостачання суд
вважає, що такі вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки позивачкою не
надано жодного належного доказу про
відсутність боргу в розмірі 869,42 грн.,
крім того, не укладено договір про
надання послуг з газопостачання, що є
обов'язком споживача відповідно до
вимог Закону України «Про надання
житлово-комунальних послуг», отже
відключення здійснено правомірно.

Проведення взаємного зарахування
боргу ПАТ «Одесагаз» перед ОСОБА_1, що
виник на підставі рішення суду від
16.04.2012р., в сумі 876,93 грн., із боргом
ОСОБА_1, перед ПАТ «Одесагаз», що виник у
зв'язку із не проведенням оплати за
спожитий газ не є способом захисту
порушеного права (ст. 16 ЦК України). Крім
того, позивачкою взагалі не надано
доказу про те, що рішення суду від
16.04.2012р., в частині стягнення коштів на
її користь в сумі 876,93 грн., ПАТ
«Одесагаз» не виконало.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212-215 ЦПК
України суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ПАТ «Одесагаз» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди заподіяної внаслідок
незаконного відключення будинку від
газопостачання, зобов'язання
підключення газопостачання до газової
плити - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: