АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №681/1708/13-ц
Провадження №22-ц/792/410/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: П'єнти І.В.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Терлич А.В.

з участю: представника
апелянта та представників

відповідачів

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Полонського районного суду
Хмельницької області від 17 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Колос», третя особа
на боці відповідача - Державна
виконавча служба Полонського
районного управління юстиції - про
визнання права власності та виключення
майна з опису та арешту, заслухавши
доповідача, пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія ,

В С Т А Н О В И Л А :

в серпні 2013 року від ОСОБА_2 надійшла
позовна заява про визнання права на
майно та звільнення його з-під арешту.
На підтримання заявлених вимог позивач
зазначав, що 14.08.2013 року відділом ДВС
Полонського районного управління
юстиції при примусовому виконанні
зведеного виконавчого провадження № 3
виданого 01.03.2013 року про стягнення
боргу з СТОВ «Колос» на користь
фізичних та юридичних осіб, проведено
опис та арешт майна товариства.

Проте, не все майно яке було
описано та арештовано належить
товариству, зокрема йому на праві
власності належить : техніка та
автомобілі ГАЗ - САЗ 3507 - вартістю 1240
грн. 95 коп., УАЗ - 330301 - вартістю 4147 грн. 54
коп., ЗИЛ -ММЗ 4502 - вартістю 1968 грн. 95 коп.,
ГАЗ - 5201 - вартістю 238 грн. 48 коп., ГАЗ- САЗ
3507 - вартістю 1203 грн. 63 коп., ГАЗ - 5312 -
вартістю

________________________________________________________________________
_

Головуючий в першій інстанції - Боб’як
Б.В. Категорія № 56

Доповідач - Харчук В.М.

3016 грн. 11 коп., САЗ-3502 - вартістю 1169 грн. 33
коп., КАМАЗ 5511 - вартістю 1537 грн. 42 коп.,
ГАЗ - 5312 Г6 ОГА 3.9 - вартістю 2001 грн. 24 коп.,
МТЗ-82 - вартістю 2228 грн. 13 коп.; 2ПТС4 -
вартістю 1559 грн. 75 коп., Т-150К - вартістю
2894 грн. 37 коп., плуг ПЯ 3.35 - вартістю 442
грн. 82 коп., плуг ПН 4.35 - вартістю 69 грн. 61
коп., комбайн СК 5 - вартістю 2238 грн. 02
коп., Т-150К - вартістю 42429 грн. 33 коп., ДТ-75
в неробочому стані - вартістю 215 грн. 96
коп., Т-70 в неробочому стані - вартістю
1157 грн. 93 коп., МТЗ-80 - вартістю 83 грн. 84
коп., МТЗ-80 - вартістю 8362 грн. 24 коп.,
сівник СЗ4 - вартістю 1003 грн. 37 коп.,
причіп 2ПТС4 - вартістю 1558 грн. 25 коп., а
всього майна на суму 80 767 грн. 27 коп.

Тому, ОСОБА_2 просив визнати його
право власності на зазначене майно, та
виключити його з акту опису від 14.08.2013
року та звільнити з-під арешту.

В ході розгляду справи
представник позивача позовні вимоги
підтримував, представники відповідача
та представник ДВС проти задоволення
позову заперечували.

Рішенням Полонського районного
суду Хмельницької області від 17 грудня
2013 року позов ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу
на рішення суду першої інстанції від 17
грудня 2013 року, посилається на неповне
з'ясування судом всіх обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Посилається апелянт на те, що
згідно записів № № 563 та 564 в Журналі
обліку Свідоцтв на право власності на
майновий пай членів реорганізованого
КСП СТОВ «Колос» с. Бражинці
Полонського району, яка засвідчена
Бражинецькою сільською радою, він є
одним із співвласників майна
реорганізованого КСП СТОВ «Колос» і на
його ім'я зареєстровано два майнових
сертифіката : № 008313 на суму 523129 грн. та
№ 008312 на суму 349 207 грн.

Відповідно до протоколу
засідання комісії по врегулюванню
майнових паїв від 26.09.2012 року та акта
прийому-передачі майна № 1 від 26.09.2012
року йому було виділено на один із
майнових паїв майно на загальну суму 523
129 грн., проте він не встиг
зареєструвати на своє ім'я право
власності на виділене майно.

Апелянт вказує, що актом опису та
арешту майна порушено його майнові
права як власника майна, якому було
виділено майно в натурі як майновий
пай, крім того він є членом Спілки
громадян-співвласників
реорганізованого КСП, якому вказане
майно належить на праві спільної
часткової власності до моменту його
державної реєстрації після виділення
майна в натурі, а отже таке право
підлягає захисту в судовому порядку.

Апелянт посилається, що в ході
розгляду справи судом першої інстанції
було встановлено той факт, що майно, яке
було описано та арештовано ДВС за
боргові зобов'язання СТОВ «Колос»,
насправді товариству не належить, а
перебувало в нього на праві
користування як орендаря. Крім того,
спілка передала в оренду ФГ «Золота
роса» лише частину
сільськогосподарської техніки, за
виключенням того майна, яке було
виділено йому як майновий пай.

Тому ОСОБА_2 просить скасувати
рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 17 грудня 2013
року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60, ч. 1
ст. 61, ст.ст. 64, 131, 138, 213, 308 ЦПК України суд
вирішує цивільний спір на засадах
змагальності та диспозитивності, в
межах та на підставах заявлених вимог
та наданих на їх підтвердження чи
спростування доказів.

Кожна сторона повинна доказами
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини,
визнані сторонами, доказування не
підлягають.

Обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В розумінні процесуального закону
незасвідчені у встановленому порядку
ксерокопії документів не являються
допустимими доказами у справі.

Сторони зобов'язані подати свої
докази суду до або під час попереднього
судового засідання у справі, а якщо
попереднє судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті.

Докази, подані з порушенням
зазначеного порядку, не приймаються,
якщо сторона не доведе, що докази
подані несвоєчасно з поважних причин.

Сторони до або під час
попереднього судового засідання у
справі, а якщо попереднє судове
засідання не проводиться, - до початку
розгляду справи по суті, зобов'язані
повідомити суд про всі відомі їм
рішення судів, що стосуються предмета
спору, а також про всі відомі їм
незавершені судові провадження, що
стосуються предмета спору.

Судове рішення повинне бути
законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу апелянта і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ч.ч. 1 та 3
ст. 321, ч.ч. 1 та 2 ст. 328, ч.ч. 1 та 4 ст. 355, ч. 1
ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364 ЦК України, що
діяли на час виникнення спірних
правовідносин, лише власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Примусове відчуження об'єктів
права власності може бути застосоване
лише як виняток з мотивів суспільної
необхідності на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього та повного відшкодування
їх вартості.

Право власності набувається на
підставах, не заборонених законом, і
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Майно може належати двом або
більше особам на праві спільної
часткової власності.

Право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою.

Співвласник має право на виділ в
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Питання розпаювання та володіння
майном колективного
сільськогосподарського підприємства
на час проведення такого паювання
регулювалось Законом України № 2114-ХІІ
від 14 лютого 1992 року «Про колективне
сільськогосподарське підприємство»,
Указом Президента України № 62 від 29
січня 2001 року «Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян в процесі реформування аграрного
сектора економіки», постановою КМ
України № 177 від 28 лютого 2001 року «Про
врегулювання питань щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору
економіки», Порядком розподілу та
використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських
підприємств, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики
України від 14 березня 2001 року № 62.

Цими нормативними актами, а
зокрема ст. ст. 2, 3, 9 Закону № 2114-ХІІ, п.п.
8, 9, 10 Порядку… майновий пай у
розпайованому майні колективного
сільськогосподарського підприємства є
власністю члена підприємства.

При виході із членів колективного
сільськогосподарського підприємства
його член має право на отримання паю в
натурі майном, грішми або цінними
паперами.

Рішення про виділ паю (частки) зі
спільного майна в натурі ухвалюють
загальні збори членів колективного
сільськогосподарського підприємства.

У випадку ліквідації
колективного сільскогосподарського
підприємства таке рішення вправі
ухвалювати всі його колишні члени, а
після ліквідації співвласники
розпайованого майна.

Для сприяння співвласникам
розпайованого майна у володінні,
користуванні та розпорядженні
спільним майном його члени вправі
створювати комісії по розпаюванню,
спілки співвласників розпайованого
майна. Однак ці комісії чи спілки лише
сприяють співвласникам в реалізації
їхнього права власності і рішення цих
дорадчих органів є рекомендаційними
для співвласників розпайованого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року, арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем, в
тому числі, шляхом: винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника.

Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що 14 серпня 2013
року заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції Стойком С.В. на підставі
зведеного виконавчого провадження № 3
від 01 березня 2013 року за виконавчими
листами судів про стягнення із СТОВ
«Колос» на користь юридичних та
фізичних осіб грошової заборгованості
проведено опис та арешт рухомого
майна, яке перебувало в користуванні
СТОВ «Колос» та було зареєстроване на
ім'я товариства на підставі технічних
паспортів, в тому числі і того майна,
яке зазначене позивачем у позовній
заяві.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами і доказуванню не
підлягають.

Відмовляючи позивачу ОСОБА_2 у
задоволенні позову про визнання права
власності на описане та арештоване
майно та виключення цього майна з акту
опису та арешту Відділу державної
виконавчої служби Полонського
районного управління юстиції від 14
серпня 2013 року, Полонський районний суд
виходив з того, що ОСОБА_2 не довів
належними і допустимими доказами факту
належності йому на праві приватної
власності описаного виконавчою
службою майна (автомобілів,
сільськогосподарських машин та
обладнання).

Такі висновки суду першої
інстанції відповідають встановленим
судом обставинам справи, зроблені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і доводи
апеляційної скарги апелянта їх не
спростовують.

Із позовної заяви ОСОБА_2
вбачається, що він звернувся до суду із
позовом про визнання за ним права
власності на автомобілі,
сільськогосподарські машини та
обладнання загальною вартістю 80 767,27
гривень, які перебувають в
користуванні сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Колос» село
Бражинці Полонського району, так як це
майно передане йому на його майновий
пай як колишньому членові КСП «Колос»
усіма його членами і належить йому на
праві приватної власності.

Позивач не звертався до суду із
позовом про захист порушеного права
спільної часткової власності як
співвласника розпайованого майна,
виходив лише із підстав захисту права
його приватної власності.

Однак, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем ОСОБА_2 суду не
надано жодного належного і допустимого
доказу на підтвердження його права
приватної власності на зазначене
майно.

До позовної заяви позивача додані
не засвідчені у встановленому порядку
ксерокопії акту приймання-передачі
майна від комісії по врегулюванню паїв
СТОВ «Колос» від 26.09.2012 року, протоколу
засідання цієї комісії від 26 вересня 2012
року та від 13 лютого 2013 року, акту
приймання-передачі майна від комісії
від 22 грудня 2012 року № 2, свідоцтв про
право власності на майновий пай в
грошовому виразі на ім'я позивача на
суму 523 129 та 349 207 гривень.

В розумінні процесуального закону
ці незасвідчені ксерокопії документів
не є допустимими письмовими доказами у
справі і обґрунтовано не взяті судом до
уваги.

Представником позивача ні суду
першої інстанції, ні апеляційному суду
не надані оригінали чи засвідчені у
встановленому порядку копії цих
документів.

На час проведення опису та арешту
майна відділом державної виконавчої
служби Полонського районного
управління юстиції 14 серпня 2013 року
відсутнє рішення співвласників
розпайованого майна КСП «Колос» с.
Бражинці про виділення описаного майна
ОСОБА_2 у власність в рахунок його
майнового паю. Позивачем суду не надано
витягу чи копії такого рішення
співвласників розпайованого майна. А
рішення комісії по врегулюванню паїв
навіть за підтвердження його наявності
не є рішенням співвласників
розпайованого майна про виділ частки
майна в натурі його співвласнику, який
виділяється.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача та апелянта надав
засвідчену у встановленому порядку
копію рішення колегії суддів судової
палати апеляційного суду Хмельницької
області від 24 грудня 2013 року, яким
встановлено, що рішенням комісії по
врегулюванню майнових паїв спілки
громадян-співвласників майна
реорганізованого КСП «Колос» від 26
вересня 2012 року ОСОБА_2 виділено в
натурі і передано майно з пайового
фонду КСП на суму 523 129 гривень.

Це рішення комісії затверджено
загальними зборами членів спілки
громадян-співвласників майна
реорганізованого КСП «Колос» від 08
жовтня 2013 року, протокол № 1. А отже,
співвласники розпайованого майна
ухвалили рішення щодо виділення
спірного майна позивачу.

Однак, дане рішення співвласників
розпайованого майна КСП «Колос» від 08
жовтня 2013 року Полонському районному
суду до ухвалення рішення по суті спору
17 грудня 2013 року позивачем не
надавалось, в матеріалах справи воно
відсутнє і судом не досліджувалось.

Рішення апеляційного суду від 24
грудня 2013 року ухвалювалось вже після
вирішення спору Полонським районним
судом 17 грудня 2013 року.

Тому обставини, встановлені
рішенням апеляційного суду
Хмельницької області в іншій цивільній
справі 24 грудня 2013 року не можуть бути
підставою для скасування рішення
Полонського районного суду від 17
грудня 2013 року в апеляційному порядку.

Ці обставини при певних умовах
можуть бути підставою для перегляду
рішення Полонського районного суду від
17 грудня 2013 року за нововиявленими
обставинами за правилами глави 4
розділу У ЦПК України.

Не звертався позивач ОСОБА_2 до
суду з позовними вимогами і не надавав
суду належних та допустимих доказів на
підтвердження заявлених позовних
вимог з тих підстав, що актом опису та
арешту майна порушені його права
співвласника розпайованого майна як
його співвласник на праві спільної
часткової власності.

ОСОБА_2 звертався до суду із
позовними вимогами про захист
порушених прав власника майна на праві
особистої приватної власності.

Рішення Полонського районного
суду від 17 грудня 2013 року про відмову
позивачу у позові не перешкоджає
ОСОБА_2 звернутись до суду із позовом з
інших фактичних та правових підстав.

Рішення суду першої інстанції,
ухвалене за позовом ОСОБА_2 із
заявлених ним підстав та без надання
належних і допустимих доказів є
законним і обґрунтованим і підстави до
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги апелянта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 17 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)

судді: (підписи)

Копія відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду
В.М. Харчук