Справа № 129/3012/13-ц Провадження №
22-ц/772/508/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бондар О. В.Категорія: 27
Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 18 листопада 2013
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави, -

встановила:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з вказаним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 5
квітня 2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ VIG3АВ40304627, згідно з
яким позичальник отримав кредит в сумі
27102,94 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 20, 04% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 4 квітня 2016 р. У встановлені
в договорі строки (з 10 по 15 число
кожного місяця) відповідач не
сплачував встановлену суму боргу по
кредиту 814,02 грн., в зв`язку з чим станом
на 16 серпня 2013 р. утворилась
заборгованість в сумі 32002,45 грн. В
забезпечення виконання зобов`язань за
вказаним договором між позивачем і
відповідачем 5 квітня 2011 р. було
укладено договір застави належного
ОСОБА_2 автомобіля "Geely", модель: MR-7151A, 2007
року випуску, легковий седан,
реєстраційний номер НОМЕР_2 №
кузова/шасі НОМЕР_3 Позивач просив
вилучити у відповідача предмет застави
- автомобіль "Geely" та передати в заклад
ПАТ КБ «ПриватБанк», комплект ключів
від цього автомобіля та свідоцтво про
його реєстрацію, звернути стягнення на
вказаний предмет застави шляхом зняття
автомобіля з обліку в органах ДАІ та
укладення договору купівлі-продажу ПАТ
КБ "ПриватБанк" від імені власника
ОСОБА_2, також стягнути з відповідача
судові витрати.

Заочним рішенням Гайсинського
районного суду Вінницької області від
18 листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Звернуто стягнення на належний ОСОБА_2
автомобіль Geely", модель: MR-7151A, 2007 року
випуску, легковий седан, реєстраційний
номер НОМЕР_2 № кузова/шасі
НОМЕР_3 шляхом його реалізації на
публічних торгах у порядку,
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження».

В задоволенні іншої частини вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» витрати на сплату
судового збору у розмірі 320, 02 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
ПриватБанк» просить рішення суду
першої інстанції змінити в частині
способу реалізації автомобіля, шляхом
його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою - покупцем,
посилаючись на недоведеність обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку про
задоволення скарги, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції в повній мірі не відповідає
не відповідає.

Позивачем оскаржується рішення суду в
частині визначення способу реалізації
предмета застави. В іншій частині
рішення суду не оскаржується, а тому не
переглядається апеляційним судом.

Відмовляючи у задоволенні позову про
звернення стягнення на предмет застави
шляхом укладення договору
купівлі-продажу ПАТ КБ «ПриватБанк»
від імені ОСОБА_2 з будь-якою особою
покупцем, суд першої інстанції виходив
з того, що надання доручення позивачу
на реалізацію майна не входить до
повноважень суду, а передача в заклад
ПАТ КБ «ПриватБанк» предмета застави,
комплекту ключів, та технічного
паспорта на автомобіль не є належним
способом захисту порушеного
цивільного права.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що 5.04.2011 р. між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ VIG3АВ40304627, згідно з яким позивач
надав, а відповідач отримав кредитні
кошти в сумі 27102,94 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 20, 04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 4.04.2016 р., у
встановлені в договорі строки (з 10 по 15
число кожного місяця).

В забезпечення виконання зобов`язань
за вказаним договором між ПАТ КБ
"ПриватБанк" і ОСОБА_2 5 квітня 2011 р. було
укладено договір застави належного
відповідачу автомобіля "Geely", модель:
MR-7151A, 2007 року випуску, легковий седан,
реєстраційний номер НОМЕР_2 №
кузова/шасі НОМЕР_3

З червня 2012 р. ОСОБА_2 не сплачував
встановлену щомісячну суму сплати
кредиту та відсотків 814,02 грн., в зв`язку
з чим станом на 16 серпня 2013 р.
утворилась заборгованість в сумі 32002,45
грн.: 23 615,13 грн. - заборгованість за
кредитом, 5228,99 грн. - проценти за
користування кредитом, 1318,08 грн. -
комісія за користування кредитом, пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України,
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК
України, кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленного
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Частинами першою та сьомою статті 20
Закону України "Про заставу"
передбачено, що заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.
Реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріусів у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено цим
Законом чи договором.

Згідно з п.11.1 Договору застави від 5
квітня 2011 р. після настання події
дефолту та спливу строку,
встановленого для добровільного
погашення забезпечених вимог, предмет
застави може бути використаний для
задоволення з його вартості всіх
забезпечених вимог у їх максимальному
розмірі, що визначається на дату
фактичного задоволення таких вимог.

Не застосовуючи судових процедур ,
заставодержатель має право на власний
розсуд обрати процедуру позасудового
звернення стягнення на предмет
застави для задоволення забезпечених
вимог.

Реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, відповідно до
ст. 591 ЦК України провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п.11.3.1 Договору застави,
ч.2 ст. 28 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", протягом 30 днів з
моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов`язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача
(заклад).

Відповідно до п. 11.3.3 Договору застави
під час звернення стягнення на предмет
застави у позасудовому порядку, шляхом
його продажу або набуття на нього
заставодержателем права власності,
заставодавець уповноважує
заставодержателя ( в особі його
уповноважених осіб) на його власний
розсуд , від імені заставодавця
здійснювати будь-які дії, необхідні для
відчуження, зняття з обліку,
реєстрації, перееєстрації предмета
застави, утому числі: укладати договір
купівлі-продажу предмета застави на
умовах, визначених заставодержателем
на власний розсуд, оформляти право
власності заставодержателя на предмет
застави.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону,
положеннями якої передбачено такий
спосіб звернення стягнення на предмет
застави як продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що актами цивільного
законодавства України надано право
сторонам договору самим обирати спосіб
та порядок врегулювання спірних питань
щодо виконання умов договору, зокрема
заставодержатель має право на власний
розсуд обрати спосіб звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, у тому
числі і продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд першої інстанції на дані вимоги
уваги не звернув, та дійшов помилкового
висновку, що такий спосіб захисту
порушеного права, як звернення
стягнення на предмет застави шляхом
укладання заставодержателем договору
купівлі-продажу предмета застави від
імені власника майна з будь-якою особою
не передбачений законодавством.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Керуючись, ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Гайсинського районного
суду Вінницької області від 18
листопада 2013 року скасувати, ухвалити
нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №VIG3AD40304627 від
05.04.2011 року у сумі 32002,45 грн. вилучити у
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та передати
в заклад публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) предмет застави - автомобіль Geely,
модель MR-7151A, рік випуску:2007, тип ТЗ:
Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер : НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_2;
комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) автомобіля Geely,
модель MR-7151A, рік випуску:2007, тип ТЗ:
Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер : НОМЕР_2.

Звернути стягнення на предмет застави -
автомобіль Geely, модель MR-7151A, рік
випуску:2007, тип ТЗ: Легковий седан, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер : НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_2 шляхом продажу
вказаного автомобіля публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» з укладанням від
імені відповідача - ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з наданням
повноважень публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу та
зняття вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 480,04 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Л.О. Голота

/підпис/
Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: