АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-1973/2014
Головуючий у1-й інстанції - Коробенко
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі
Голубенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Чвалюка Андрія
Васильовича в інтересах Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 23 вересня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду
м.Києва від 23 вересня 2013 року частково
задоволено позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" (далі: ПАТ "Універсал Банк") до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки.

Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ПАТ
"Універсал Банк" заборгованість за
кредитним договором у сумі 19 241 доларів
США 53 центи, пеню у розмірі 23 010 грн. 97
коп., судові витрати у розмірі 1 768 грн. 09
коп.

У іншій частині позовних вимог, у тому
числі у задоволенні позову,
пред'явленого до поручителя боржника -
ОСОБА_5, відмовлено (а.с. 44-46).

Не погодившись з рішенням суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог, пред'явлених до поручителя
боржника - ОСОБА_5, ПАТ "Універсал Банк"
через свого представника ЧвалюкаА.В.
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду в частині відмови у
задоволенні позову до ОСОБА_5 змінити
та ухвалити в цій частин рішення про
задоволення позову (а.с.50-52).

Рішення суду в частині вирішення
позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" до
ОСОБА_4 сторонами не оскаржується, а
тому у апеляційному порядку не
перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника ПАТ "Універсал Банк" -
СавченкоТ.Л., яка підтримала подану
апеляційну скаргу та просила суд її
задовольнити, представників ОСОБА_5,
які заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

При ухваленні рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

У відповідності до кредитного договору
№06/3194к-07 від 26 жовтня 2007 року,
укладеного між ВАТ "Банк
Універсальний", правонаступником якого
є ПАТ "Універсал Банк" з ОСОБА_4,
останньому було надано кредит у сумі 28
875 доларів США з кінцевим терміном
повернення кредиту до 25 жовтня 2012 року
з покладенням на позичальника
обов'язку сплати 12,5% річних за весь
строк фактичного користування
кредитом.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за кредитним
договором, між ВАТ "Банк Універсальний"
та ОСОБА_5 було укладено Договір поруки
№06/3194дп-07 від 26 жовтня 2007 року, у
відповідності до якого вона поручилася
за виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань,
передбачених кредитним договором від 26
жовтня 2007 року (а.с.11).

Позичальник за кредитним договором
ОСОБА_4 свої зобов'язання належним
чином не виконував, після закінчення
строку дії договору позичені ним кошти
не повернув, у зв'язку з чим станом на 18
липня 2013 року загальна заборгованість
позичальника перед Банком за кредитним
договором №06/3194к-07 від 26 жовтня 2007 року
складає: - за тілом кредиту - 13 907
доларів США 43 центи; - за процентами - 5 334
долари США 10 центів.

У відповідності до п.9.1 кредитного
договору за несвоєчасну сплату сум
кредиту та/або процентів за
користування кредитом Клієнт сплачує
Банку пеню, яка обчислюється від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу до моменту
фактичної сплати, у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє у період
прострочення.

Стягненню з ОСОБА_4 підлягає лише пеня
нарахована за період протягом одного
року до дня звернення до суду, тобто з 19
серпня 2012 року по 18 липня 2013 року (межі
позовних вимог).

У відповідності до кредитного договору
№06/3194к-07 від 26 жовтня 2007 року строк
виконання позичальником зобов'язань з
повернення кредитних коштів настав 25
жовтня 2012 року.

Банк звернувся до суду з позовними
вимогами до поручителя ОСОБА_5 лише 19
серпня 2013 року, тобто з пропущенням
встановленого законом шестимісячного
терміну звернення до поручителя.

Будь-яких даних про те, що ПАТ
"Універсал Банк" звертався до
поручителя з вимогами про сплату
заборгованості раніше в матеріалах
справи немає, позивач доказів
направлення такої вимоги не надав.

За таких обставин районний суд прийшов
до висновку, що порука відповідача
ОСОБА_5 за зобов'язаннями ОСОБА_4
припинилася, а тому правові підстав для
задоволення позовних вимог ПАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_5 відсутні.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що районним судом при вирішенні
позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" до
ОСОБА_5 допущена неповнота судової
перевірки, внаслідок чого висновки
суду щодо підстав для відмови у
задоволенні указаних позовних вимог не
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Так судом у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення зазначено, що
будь-яких даних про те, що ПАТ
"Універсал Банк" звертався до
поручителя з вимогами про сплату
заборгованості до дати подання позову
до суду в матеріалах справи немає,
позивач доказів направлення такої
вимоги не надав.

Водночас, у матеріалах справи наявна
вимога до ОСОБА_5 про усунення
порушення кредитного договору та
виконання поручителем зобов'язань
позичальника від 3 вересня 2012 року (а.с.
25-26), яка не отримала оцінки районного
суду під час ухвалення оскаржуваного
рішення.

Вказані обставини, враховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстав для
скасування оскаржуваного рішення в
частині вирішення позовних вимог ПАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_5 та ухвалення
в цій частині нового рішення виходячи з
наступного.

Відповідно до п.12 договору поруки цей
договір діє до повного виконання
зобов'язань по кредитному договору
боржником чи поручителем.

Водночас, із правових позицій
Верховного Суду України за наслідками
розгляду заяв про перегляд судових
рішень з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, викладених у
постановах Верховного Суду України від
18 липня 2012 р. у справі № 6-78 цс 12, від 21
травня 2012 р. у справі № 6-48 цс 11, від 23
травня 2012 р. у справі № 6-33 цс 12, які
відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК є
обов'язковими для всіх судів України,
вбачається наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення, і
визначається він роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами, а не
посиланням на подію, яка має настати.
Вказівкою на подію, яка має неминуче
настати, визначається термін - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК). Таким
чином, умова договору поруки про
припинення поруки після повного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором не
може вважатися встановленим сторонами
договору поруки строком припинення
поруки.

У зв'язку з цим порука на підставі ч. 4
ст. 559 ЦК припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Згідно із частиною четвертою статті 559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами (частина перша
статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

Умова договору поруки про те, що порука
припиняється з припиненням
зобов'язання боржника перед банком за
кредитним договором, не є встановленим
сторонами строком припинення дії
поруки, оскільки суперечить частині
першій статті 251 та частині першій
статті 252 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми частини
четвертої статті 559 ЦК України про те,
що порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Згідно з роз'ясненнями п.24 Постанови №5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року "Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Таким чином, суд касаційної інстанції
роз'яснив, що направлення/вручення
вимоги поручителю і пред'явлення до
нього позову є рівнозначними подіями,
які підтверджують пред'явлення вимоги
до поручителя, і на пред'явлення вимоги
шляхом пред'явлення позову
розповсюджується не загальний строк
позовної давності, а встановлений ч.4
ст. 559 ЦК шестимісячний строк.

В даному випадку у кредитному договорі
строк виконання основного зобов'язання
чітко визначений - строк повного
погашення кредиту є 25 жовтня 2012 року
(пункт 1.1. Договору; а.с.5).

За таких обставин у ПАТ "Універсал Банк"
виникло право пред'явити вимогу до
поручителя про виконання порушеного
зобов'язання боржника щодо повернення
кредиту, починаючи з 25 жовтня 2012 року,
протягом наступних шести місяців. Таку
вимогу до поручителя банк пред'явив
(направив поштою) 3 вересня 2012 року (а.с.
25-26), тобто в період дії договору до
спливу встановленого частиною
четвертою статті 559 ЦК України
шестимісячного строку.

Посилання представників ОСОБА_5 на те,
що у матеріалах справи відсутні докази
отримання останньою листа-вимоги ПАТ
"Універсал Банк" від 3 вересня 2012 року,
не можуть бути прийняті судом
апеляційної інстанції в якості підстав
для визнання поруки припиненою,
оскільки відповідно до тексту листа
він був направлений поручителю за
місцем його реєстрації відповідно до
копії паспорта та договору поруки
(а.с.11, 21-22), лист повернувся 8 жовтня 2012
року з відміткою пошти про причини
невручення - за закінченням терміну
зберігання (а.с. 26) і дані про те, що
поручитель повідомив кредитора про
зміну місця свого проживання відсутні.

Оскільки вимога до поручителя була
пред'явлена (направлена поштою)
протягом встановленого законом
шестимісячного строку, підстав вважати
поруку припиненою немає.

У цьому випадку для пред'явлення позову
до суду діє загальний строк позовної
давності.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову, пред'явленого до
поручителя боржника - ОСОБА_5

Оскільки поручитель і боржник є
солідарними боржниками перед ПАТ
"Універсал Банк", при задоволенні
позовних вимог, пред'явлених до
поручителя, редакція абзацу другого
резолютивної частини оскаржуваного
рішення підлягає зміні у зв'язку з
необхідністю вказівки на солідарний
обов'язок відповідачів.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Чвалюка Андрія
Васильовича в інтересах Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 23 вересня 2013 року в частині
вирішення позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" до ОСОБА_5 скасувати та ухвали в
цій частині нове рішення про часткове
задоволення позову.

У зв'язку з чим абзац другий
резолютивної частини рішення викласти
в наступній редакції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №06/3194к-07 від 26 жовтня 2007 року
станом на 18 липня 2013 року 19 241 долар США
53 центи (Дев'ятнадцять тисяч двісті
сорок один долар США 53 центи) - тіло
кредиту та проценти за користування
кредитом; 23 010 грн. 97 коп. (Двадцять три
тисячі десять грн. 97 коп.) - пеня за
період з 19 серпня 2012 року по 19 серпня 2013
року, та 1 768 грн. 09 коп. (Одна тисяча
сімсот шістдесят вісім грн. 09 коп.) на
відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
А.А. Пікуль

Судді:
Т.О. Невідома

Т.І.Побірченко