Справа № 226/3866/13-ц
Справа №2/226/31/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Наддал Г.М., Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Димитров Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди від
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди в обґрунтування якого вказав, що
24.09.2011р. о 13.00 год. відповідач, будучі в
стані алкогольного сп'яніння на
автомобілі «NISSAN ALMERA CLASSIK» державний
НОМЕР_1 під керівництвом ОСОБА_5, який
належав ОСОБА_1, вартістю 59420,97 грн.,
приїхав на автостоянку біля АДРЕСА_1, де
ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та залишив
ключ від запалювання в салоні. ОСОБА_3
скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов,
маючі при собі ключі від автомобіля,
таємно, умисно, незаконно заволодів
транспортним засобом та поїхав.
Прямуючи на вказаному автомобілі по
вул.Пугачова м.Димитров Донецької
області, ОСОБА_3 не впорався з
керуванням, з'їхав з дороги,
перекинувся та скоїв наїзд на газовий
трубопровід. Таким чином, автомобіль,
вартістю 59520,97 грн., який належав
позивачу, був пошкоджений. 09.12.2011р.
вироком Димитровського міського суду
Донецької області ОСОБА_3 був визнаний
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст.ст.289 ч.2, 75, 76 КК
України та призначене покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 5
років без конфіскації майна з
іспитовим строком 2 роки. Згідно
висновку автотоварознавчої експертизи
№ 31 від 27.10.2011р., яка була проведена в
ході досудового слідства, позивачу
діями відповідача заподіяно
матеріальну шкоду у розмірі 59420,97 грн. у
зв'язку з пошкодженням автомобіля. При
розгляді справи у Димитровському
міському суді, де він був визнаний
потерпілим, він не наполягав на
суворому покаранні відповідача, так як
він частково відшкодував йому збитки
та між ними була угода, що залишок
спричинених йому збитків він відшкодує
на протязі пів року, але збитки не
відшкодував. Усього, майже за 2 роки він
відшкодував 10000 грн. та залишається
борг у розмірі 49420 грн. Усну
домовленість по відшкодуванню збитків
відповідач не виконав та не збирається
виконувати. Крім матеріальної шкоди
йому заподіяно ще й моральний збиток,
який полягає у тому, що йому довелося
страждати, так як йому після скоєння
правопорушення довелося пересуватися
пішки, тому що автомобіль був
викрадений та потім зовсім пошкоджений
та був єдиним засобом пересування,
тобто викрадення автомобілю призвело
до позбавлення можливостей реалізації
його звичок. Крім того, йому
приходилося витрачати час, пов'язаний з
викликами до органів внутрішніх справ
та взагалі весь цей жах на протязі 2-х
років, що він не може отримати
відшкодування збитків та реалізувати
свої права на придбання нового
автомобілю, спричинив для нього важкі
моральні страждання. Виходячи із засад
розумності, вважає, що сума у 20000 грн. в
меншій мірі покриє його моральні
страждання. У зв'язку з вищевикладеним
просить стягнути з відповідача на свою
користь матеріальну шкоду у розмірі 49420
грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн.
та витрати на правову допомогу у
розмірі 600 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги та пояснив, що
гроші по оригіналам квитанцій, наданих
відповідачем, то й є саме ті 10000 грн., які
він отримав від відповідача у рахунок
погашення матеріальної шкоди, інших
грошей не було. У ході розгляду
кримінальної справи відповідач йому
відшкодував 5000 грн., ці 5000 грн. не
входять в ці 10000 грн., це ще плюс к цим 10000
грн. Остаточна вартість машини в
експертній оцінці 59420 грн. Машина,
розбита у нього, нічого не коштує.
Машина у закладі, кредит за машину не
погашений, вона власність банку.
Моральна шкода 20000 грн. - це йому треба
розплатитися за кредитом, він цю суму
ув'язував з сумою кредиту. Він придбав
автомобіль у 2012р., може надати
техпаспорт. Він не згоден передати
залишок автомобіля відповідачу. Страх
у нього у зв'язку з тим, що відповідач
непорядна людина, не йде на контакт, не
відшкодовує збитки. Він реалізував
своє право на придбання нового
автомобілю, так як узяв новий кредит.
Він користувався автобусом, щоб їздити
на роботу та з роботи, у нього
ненормований робочий день. У нього був
гіпертонічний криз, пов'язаний з цим
випадком. Моральна шкода йому
заподіяна, як від злочину так і від
пошкодження автомобіля. Він не може
сказати, скільки він отримував грошей
по чекам, але він їх отримував. Якщо тут
немає підроблених чеків, то він всі ці
гроші отримав. Він власник автомобіля,
але він його не може продати до
погашення кредиту.

Представник позивача підтримала
позовні вимоги з врахуванням пояснень
позивача.

Відповідач до суду не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутність за участю його
представника - ОСОБА_4

Представник відповідача - ОСОБА_4
пояснив суду, що позов визнає частково,
визнає, що відповідач проводив платежі
потерпілому. Вони виплатили 17251 грн. за
поштовими переводами та 5000 грн.,
розписка на 5000 грн. є у матеріалах
кримінальної справи. Моральну шкоду не
визнає в такому розмірі та вважає її
явно завищеною. Позивач і після цього
придбав автомобіль, а тому пошкоджений
автомобіль - це не єдиний автомобіль.
Залишкову суму матеріальної шкоди
необхідно покласти на відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до
вироку Димитровського міського суду
Донецької області від 09.12.2011р.,
відповідач ОСОБА_3 був визнаний винним
за ст.289 ч.2 КК України та йому
призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком 5 років без
конфіскації майна та звільнено від
призначеного покарання з іспитовим
строком 2 роки. Відповідно до цього
вироку, відповідач 24.09.2011р., о 13.00 год.,
будучи у стані алкогольного сп'яніння,
на автомобілі «NISSAN ALMERA CLASSIK» державний
НОМЕР_1 під керівництвом ОСОБА_5, який
належав ОСОБА_1, вартістю 59420,97 грн.,
приїхав на автостоянку біля АДРЕСА_1, де
ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та залишив
ключ від запалювання в салоні. ОСОБА_3
скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов,
маючі при собі ключі від автомобіля,
таємно, умисно, незаконно заволодів
транспортним засобом та поїхав.
Прямуючи на вказаному автомобілі по
вул.Пугачова м.Димитров Донецької
області, ОСОБА_3 не впорався з
керуванням, з'їхав з дороги,
перекинувся та скоїв наїзд на газовий
трубопровід. В результаті цього
відповідачем був пошкоджений
автомобіль моделі «NISSAN ALMERA CLASSIK»
державний НОМЕР_1, згідно висновку
автотоварознавчої експертизи № 31 від
27.10.2011р., вартість матеріальної шкоди (з
технічної крапки зору) на момент
проведення висновку складає 59420,97 грн.
(а.с.9-11).

Згідно чеків, відповідачем позивачу в
рахунок матеріальної шкоди сплачено
17100 грн. (а.с.48-49), а також 5000 грн. (а.с.128
кримінальної справи № 1-343/11 за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.289 ч.2 КК
України). Вказані виплати не
заперечується позивачем.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_2 від
26.10.2007р., власником автомобіля «NISSAN ALMERA
CLASSIK» державний НОМЕР_1 є позивач (а.с.8).

Згідно чеку від 15.11.2013р., адвокату
ОСОБА_2 сплачено 600 грн. за правову
допомогу (а.с.23).

Проаналізувавши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, позивача, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України в редакції на
час скоєння ДТП, вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Таким чином суд вважає, що відповідачем
спричинена матеріальна шкода позивачу
у розмірі 59420,97 грн., що підтверджується
вироком Димитровського міського суду
Донецької області від 09.12.2011р.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки неправомірними діями
відповідача завдана майнова шкода
майну позивача, то вона підлягає
відшкодуванню у повному обсязі, тобто у
сумі 59420,97 грн.

Однак, при цьому суд враховує, що
відповідачем частково сплачена сума
відшкодування у розмірі 22100 грн., тому
залишок, який підлягає стягненню
складає 37320,97 грн. (59420,97 грн. - 22100 грн.).

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів та у зв'язку
із знищенням чи пошкодженням її майна.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч.2
цієї статті.

У зв'язку з вчиненими відповідачем
діями, які за своєю суттю
супроводжуються моральною
зневажливістю, позивач притерпів
психічні страждання через протиправну
поведінку відповідача ОСОБА_3,
пошкодження належного позивачу майна,
що зруйнувало його звичайний уклад
життя та потребувало від нього
додаткових зусиль для організації
нормальних життєвих зв'язків.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд виходить з
характеру, об'єму та тривалості
страждань ОСОБА_1, їх негативних
наслідків, ст.1193 ЦК України, за якою
матеріальне положення винної особи,
коли шкода спричинена злочином, не
враховується, і вважає, що на користь
позивача з відповідача підлягає
стягненню моральна шкода у сумі 3000 грн.

Стягнення моральної шкоди саме у цьому
розмірі, на думку суду, буде
відповідати вимогам розумності та
справедливості.

Позивач просив стягнути з відповідача
на свою користь витрати на правову
допомогу у розмірі 600 грн., яку сплатив
представнику позивача (а.с.23).

Згідно ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Представник позивача, яка є адвокатом
(а.с.14-15), брала участь у розгляді справи,
який тривав: 23.12.2013р. - 4 хв., 21.01.2014р. - 3 хв.,
07.02.2014р. - 16 хв., 19.02.2014р. - 54 хв., загалом 77
хв.

Сума, яка б підлягала стягненню,
складає: (1218 грн. х 40% )/60 хвилин х 77
хвилин = 625,24 грн., де 1218 грн. - мінімальна
заробітна плата на час розгляду справи.

Але, оскільки позовні вимоги
задоволені частково, то ця сума
підлягає зменшенню пропорційно
задоволеним вимогам з наступного
розрахунку: зменшення моральної шкоди
у 6,67 рази, матеріальної - у 1,32 рази,
тобто (6,67+1,32) / 2 = 3,96 - середній розмір
зменшення позовних вимог, тоді
пропорційне зменшення судових витрат у
вигляді витрат на правову допомогу
складає: 625,24 / 3,96 = 157,89 грн.

Таким чином, в силу ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у сумі
407,60 грн. та на користь позивача витрати
на правову допомогу у розмірі 157,89 грн.

На підставі ст.ст.23, 1166, 1167, 1193 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57, 60, 61, 84,
88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди від дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 37320
(тридцять сім тисяч триста двадцять),97
грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 (три
тисячі) грн.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 407,60 грн. та на
користь ОСОБА_1 витрати на оплату
правової допомоги у розмірі 157,89 грн.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя