АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Височанської Н.К.

секретаря Лисак О.А.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
для обслуговування м. Чернівці,
Управління державної автомобільної
інспекції, Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернівецькій області, Управління
державної автомобільної інспекції м.
Суми, Відділу державної автомобільної
інспекції Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області, публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» про захист права
власності та повернення майна в натурі,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 03 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У березні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до Першотравневого
районного суду м. Чернівці з вказаним
вище позовом про захист права
власності та звернення майна в натурі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
являється власником транспортного
засобу марки «Мерседес Бенц»
реєстраційний номер НОМЕР_1.

04 липня 2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» та
державним виконавцем у нього було
фактично вилучено вказаний
транспортний засіб, чим позбавлено
його можливості ним користуватися.

____________________________________________________________________

№ 22ц/794/181/2014 р.
Головуючий у І
інстанції Олексюк Т.І.

Категорія: 19/27

Суддя-доповідач Владичан А.І.

У зв'язку з цим, він був вимушений
звернутися до суду за захистом своїх
прав та рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 28.11.2011
року його позов було задоволено:
визнано його добросовісним набувачем
та зобов'язано ПАТ КБ «Приват Банк»
усунути перешкоди у користуванні
автомобілем, шляхом його повернення.

Разом з тим, рішення суду так і не
виконане, а транспортний засіб йому не
звернуто.

Більше того, рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 25.10.2012 року
звернуто стягнення на автомобіль марки
«Мерседес Бенц» реєстраційний номер
НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного
автомобіля ПАТ КБ «Приват Банк» з
укладенням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, зі зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ.

Оскільки відповідачі мають намір зняти
з обліку транспортний засіб, просив
позов задовольнити та винести рішення,
яким заборонити відповідачам вчиняти
будь-які дії, які порушують його права
як власника та зобов'язати ПАТ КБ
«Приват Банк» повернути автомобіль в
натурі.

Рішенням Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 03 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
рішення постановлено на підставі
недоведених обставин, що має значення
для справи, які суд вважає
встановленими, а також із порушенням
норм процесуального та матеріального
права. Просив скасувати рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці і ухвалити нове, відповідно до
якого задовольнити його позовні вимоги
про захист права власності та
повернення майна в натурі.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Статтею 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 25.10.2012 року було задоволено
позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та звернуто стягнення на
предмет застави - автомобіль марки
«Мерседес Бенц» реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Вказаним рішенням встановлено, що в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ КБ «Приват
Банк» та ОСОБА_5 12.06.2007 року було
укладено договір застави, за умовами
якого ОСОБА_5 надав в заставу належний
йому автомобіль марки «Мерседес Бенц»
(модель 313-CDI Sprinter рік випуску 2003 тип ТЗ,
автобус) реєстраційний номер НОМЕР_3.

В ході здійснення моніторингу
кредиту було встановлено, що без згоди
банку ОСОБА_5 реалізував заставний
автомобіль по біржовому контракту
ОСОБА_7 В подальшому автомобіль було
перепродано ще декілька разів. Таким
чином, 08 квітня 2011 року автомобіль
придбав ОСОБА_2

Судом установлено, що ОСОБА_2 08
квітня 2011 року придбав у ОСОБА_8
автомобіль марки «Мерседес Бенц».
Даний автомобіль 04 липня 2011 року
державним виконавцем було вилучено на
підставі ухвали Зарічного районного
суду м. Суми, якою було накладено арешт
на даний транспортний засіб.

28 листопада 2011 року рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці визнано за ОСОБА_2 право
власності на пасажирський автобус
марки «Мерседес Бенц» реєстраційний
номер НОМЕР_1. Вказане рішення суду
набрало законної сили.

Статтею 27 Закону України «Про
заставу» передбачено, що застава
зберігає силу, якщо однією з підстав,
зазначених в законі, майно або майнові
права, що складають предмет застави,
переходять у власність іншої особи.

Рішенням Зарічного районного суду
м. Суми від 25.10.2012 року звернуто
стягнення на предмет застави -
автомобіль марки «Мерседес Бенц»
вартістю 98980 гривень, 2003 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом
продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ
«Приватбанк», з укладенням від імені
ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що до ОСОБА_2 при
купівлі транспортного засобу, який
перебував у заставі банку перейшли всі
права та обов'язки заставодержателя.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» предмет
обтяження, право власності на який
належить боржнику, може бути
відчужений останнім, якщо інше не
встановлено законом або договором.
Якщо законом або договором передбачена
згода обтяжувала на відчуження
боржником рухомого майна, яке є
предметом обтяження, така згода не
вимагається в разі переходу права
власності на рухоме майно в порядку
спадкування, правонаступництва або
виділення частки у спільному майні.

Посилання апелянта на те, що він не
являється стороною кредитних
правовідносин і немає жодних
зобов'язань перед банком, а також те, що
порушуються його права як
добросовісного набувача не
заслуговують на увагу, оскільки
положення ст.. 388 ЦК України, щодо
захисту права власності
добросовісного набувача врегульовує
правовідносини між добросовісним
набувачем та власником майна, яке
відчужене за відплатним договором.
Указана норма не регулює
правовідносини між добросовісним
набувачем та заставодержателем.

Незаконне відчуження заставодавцем
предмету застави третій особі не
припиняє застави на автомобіль та
відповідно не припиняє право банку, як
заставодержателя вимагати звернення
стягнення на предмет застави.

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі відчуження
рухомого майна боржником, який не права
його відчужувати, особа, яка придбала
це майно за відплатним договором,
вважається його добросовісним
набувачем згідно із статтею 388 ЦК
України за умови відсутності в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна відомостей про обтяження цього
рухомого майна. Добросовісний набувач
набуває право власності на таке рухоме
майно без обтяжень. Державний реєстр
обтяжень рухомого майна мав відомості
про обтяження спірного рухомого майна.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Рішення
суду ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування по доводам
апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити
.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 03 грудня 2013 року,
залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: