Справа № 596/283/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2014 р. року
Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі : головуючого суду
Козяр Л.В.

при секретарі Стасюк О.Д.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в селищі Гусятин
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
Личковецької сільської ради
Гусятинського району про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд із позовною
заявою до Личковецької сільської ради
Гусятинського району про визнання
права власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її мати ОСОБА_4, і їй, крім
іншого майна належав житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1. Відповідно до
заповіту позивачка ОСОБА_2 є єдиним
спадкоємцем зазначеного майна
покійної. Поскільки правовстановлюючі
документи на спадкове майно не
виготовлено, позивачка не може
оформити права власності на належне їй
спадкове майно. Просить визнати за нею
право власності на житловий будинок
садибного типу, загальною площею 65,2
кв.м, з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
в порядку спадкування за заповітом
після смерті матері.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просить задовольнити та розглядати
справу в попередньому судовому
засіданні.

Відповідач Личковецька
сільська рада Гусятинського району
подали заяву, в якій позовні вимоги
ОСОБА_2 визнають, просять задовольнити
та не заперечують проти розгляду
справи у попередньому судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України
ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно
ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволенню позову.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Суд, роз'яснивши позивачу процесуальні
наслідки визнання позову, встановивши,
що визнання в даному випадку
відповідачем позовних вимог не
суперечить закону та не порушує права,
свободи, інтереси інших осіб, приходить
до висновку, що позов про визнання
права власності на майно підлягає до
задоволення.

Смерть власника являється однією із
підстав для припинення права
власності, що випливає із норм статті 346
Цивільного кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
позивача, суд прийшов до висновку, що є
підстави для визнання за ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок
садибного типу, загальною площею 65,2
кв.м, з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
в порядку спадкування за заповітом
після смерті матері, ОСОБА_4, тому суд
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 10, 57, 130, 174 ЦПК України,
ст.ст. 331, 346, 392, 1235 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок садибного типу,
загальною площею 65,2 кв.м, з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Гусятинський районний суд.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду
Л.В.Козяр