Справа № 1006/5464/12 Головуючий у І
інстанції Міланіч А.М.Провадження №
22-ц/780/199/14 Доповідач у 2
інстанції КасьяненкоКатегорія 45
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бородянського
районного суду Київської області від
01 листопада 2013 року за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про встановлення факту
спільного проживання однією сім"єю без
реєстрації шлюбу, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя
та розподіл спільного майна подружжя ,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2012 року позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом,
який в процесі розгляду неодноразово
уточнювала, і з врахуванням поданої 30
серпня 2013 року уточнюючої позовної
заяви просила встановити факт її
перебування з відповідачем у фактичних
шлюбних відносинах без реєстрації
шлюбу з 15 липня 2004 року по 30 травня 2008
року, визнати житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,2119 га за даною адресою
спільним майном подружжя, визнати за
нею та відповідачем право на спільну
власність на будівельні матеріали,
використані для будівництва гаража
вартістю 16 400 грн., визнати автомобіль
Черри Джаггі д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 38 766
грн. її особистою власністю, поділити
майно, набуте нею та відповідачем за
час перебування у фактичних шлюбних
відносинах без реєстрації шлюбу та за
час перебування у шлюбі, залишивши у
власності відповідача спірний будинок,
12 частину земельної ділянки, та
виділивши йому ванну, бойлер, два
насоси водяні, електрозварювальний
апарат, болгарку, скважину водяну,
супутникову антену, човен гумовий,
титан, шезлонг, всього рухомого майна
на суму 11 179 грн., виділити їй пилосос
Турбо вартістю 500 грн., стягнути з
відповідача на її користь компенсацію
12 частини вартості будинку разом з
гаражем в розмірі 72 795 грн., визнати за
нею право власності на 12 частину
земельної ділянки площею 0,2119 га.

Свої вимоги мотивувала тим, що
починаючи з вересня 2003 року вона
проживала разом з відповідачем ОСОБА_2
однією сім»єю як дружина та чоловік без
реєстрації шлюбу, заселившись в
будинок АДРЕСА_1, а в лютому 2004 року за
її власні кошти вони придбали цей
будинок на ім'я відповідача.

Після придбання будинку вона з
відповідачем за її кошти здійснили
його капітальний ремонт та добудову, а
саме, збудували дві веранди, гараж,
облаштували скважину та каналізацію,
поставили новий паркан з воротами. 30
жовтня 2009 року на ім'я відповідача був
також виданий Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,2119 га за тією ж адресою.

30 травня 2008 року вона з ОСОБА_2
зареєстрували шлюб та продовжували
спільно добудовувати приміщення
будинку, за рахунок її особистих коштів
придбали автомобіль Черри Джагі д.н.з.
НОМЕР_3. Також за час спільного
проживання придбали ванну, бойлер, два
електронасоси, електрозварювальний
апарат, болгарку, супутникову антену,
шезлонг, човен гумовий, титан,
облаштували скважину.

Вважала, що так як автомобіль був
придбаний за її власні кошти, то він має
бути переданий їй, а інше майно, в тому
числі і будинок, вартість якого за час
спільного проживання значно
збільшилась, є їх спільним майном.
Також до спільного майна належать
будівельні матеріали, використані в
процесі будівництва гаража, тамбура та
веранди будинку, так як вони були
побудовані самовільно, без відповідних
дозволів та не здані в експлуатацію.

Оскільки відповідач ухиляється від
добровільного поділу майна, просила
поділити його в судовому порядку.

Рішенням Бородянського районного
суду Київської області від 01 листопада
2013 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1
разом з ОСОБА_2 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 15 липня 2004 року по 30
травня 2008 року.

Виділено в особисту власність ОСОБА_1
із спільного майна подружжя Пилосос
«Турбо» вартістю 500 гривень. ОСОБА_2
виділено у власність із спільного
майна подружжя будівельні матеріали,
які були використані в процесі
будівництва гаража вартістю 16 400,
автомобіль марки «CHERY JAGGI», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року
випуску, вартістю 38 766 659 грн, бойлер
вартістю 1100 грн, два насоси водяні
вартістю 1720 грн , електрозварювальний
апарат вартістю 500 грн, супутникову
антену вартістю 1000 грн., човен гумовий
вартістю 1300 грн, титан міні люкс
вартістю 1100 грн, шезлонг вартістю 500
грн, а всього майна на суму 63 045 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 компенсацію вартості 12 частини
автомобіля марки «CHERY JAGGI» державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 та 12
частиниу будівельних матеріалів, які
були використані в процесі будівництва
гаража в АДРЕСА_1, у розмірі 27 583 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування витрат по
сплаті судового збору 280 грн. 83 коп, на
відшкодування витрат на правову
допомогу 1002 грн. 42 коп. та на
відшкодування витрат по оплаті
експертизи 500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги повністю, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що
відповідно до договору купівлі-продажу
від 18 лютого 2004 року відповідачем було
придбано жилий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 за 4 500 грн., які
покупець передав повністю продавцю до
підписання цього договору, і на
підставі вищевказаного договору 1
березня 2004 року за відповідачем було
зареєстроване право власності на даний
будинок.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати
спільно однією сім'єю у зазначеному
будинку з осени 2003 року, в цей же час
разом здійснювали ремонтні роботи ,
вели спільне господарство, спільно
придбавали побутові речі.Однак ОСОБА_1
в цей час ще перебувала у шлюбі зі
своїм чоловіком ОСОБА_3 , який розірвано
за рішенням Бородянського райсуду
від 15.07.2004 року 30.05.2008 року
сторони зареєстрували шлюб, а 11 січня
2013 року рішенням Бородянського
районного суду Київської області шлюб
було розірвано.

За час перебування у шлюбі
сторонами було придбано ванну вартістю
659 грн., бойлер вартістю 1100 грн., два
насоси водяні вартістю 1720 грн.,
електрозварювальний апарат вартістю 500
грн., супутникову антену вартістю 1000
грн., човен гумовий вартістю 1300 грн.,
титан міні люкс вартістю 1100 грн.,
шезлонг вартістю 500 грн., пилосос
«Турбо» вартістю 500 грн., а також
самовільно збудували на території
будинковолодіння по АДРЕСА_1 гараж.

Відовідно до висновку
експерта-оцінювача від 15 липня 2013 року
вартість будівельних матеріалів,
використаних в процесі будівництва
вищевказаного гаража становить 16 400
грн.

Рішенням Небратської сільської
ради Бородянського району Київської
області від 26 вересня 2007 року ОСОБА_2
була передана у власність земельна
ділянка площею 0,2119 га з цільовим
призначенням - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
вищевказаною адресою, та 30 жовтня 2009
ним було отримано Державний акт на
право власності на вказану земельну
ділянку.

24 січня 2009 року сторонами було
придбано автомобіль марки «CHERY JAGGI»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
2008 року випуску, вартість якого згідно
висновку експерта оцінювача від 7
червня 2013 року становить 38 766 грн.

Задовольняючи позов в частині факту
проживання позивачки з відповідачем в
період з 15 липня 2004 року по 30 травня 2008
року суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з ч.1,2 ст.74 СК України, оскільки
сторони ще до реєстрації шлюбу 30 травня
2008 року спільно проживали, були
пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки.

Також судом першої інстанції
правомірно застосовано положення ч.1
ст.60, ч.1,2 ст.74 СК України, що гараж по
АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя,
оскільки був збудований сторонами під
час шлюбу, що ними визнається, але
самовільно, без відповідного дозволу
та не зданий в експлуатацію, матеріали,
які були використані в процесі
будівництва вартістю 16400 грн. також є
їхнім спільним майном.

Судом встановлено, що автомобіль
«CHERY JAGGI», державний реєстраційний
номер НОМЕР_3, 2008 року випуску, вартістю
38 766 грн., являється спільним майном
подружжя ,оскільки він був набутий під
час шлюбу і позивачкою не надано
доказів придбання вищевказаного
автомобіля виключно за її кошти та
виділивши його відповідачу, врахував
при цьому ту обставину, що він
знаходиться у користуванні
відповідача та відсутності у позивачки
водійських прав.

Враховуючи згоду сторін, суд І
інстанції обгрунтовано визнав
спільною сумісною власністю сторін
ванну вартістю 659 грн., бойлер вартістю
1100 грн., два насоси водяні вартістю 1720
грн., електрозварювальний апарат
вартістю 500 грн., супутникову антену
вартістю 1000 грн., човен гумовий
вартістю 1300 грн., титан міні люкс
вартістю 1100 грн., шезлонг вартістю 500
грн., пилосос «Турбо» вартістю 500 грн.

Відмовляючи в частині вимог
позивачки,суд правомірно дійшов до
висновку,що скважину водяну та
болгарку Макіта неможливо включити до
спільного майна подружжя, яке підлягає
розподілу, оскільки відповідачкою не
надано доказів їх вартості,
вищевказана скважина є надвірною
спорудою та приналежністю будинку і не
може бути розподілена окремо від
самого будинку.

Щодо відмови визнання спільним
майном подружжя будинку за
вищевказаною адресою, судом також
вірно визначено, що даний будинок був
придбаний відповідачем 18 лютого 2004
року, тобто, до шлюбу та до
встановленого судом часу спільного
проживання сторін однією сім'єю з 15
липня 2004 року доказів істотного
збільшення за час шлюбу та спільного
проживання вартості даного будинку
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат самої
позивачки не надано, також розподілу не
підлягає земельна ділянка, оскільки
вона була приватизована
відповідачем,тому є його особистою
власністю і поділу не підлягає.

Оскільки позивачкою не заявлені
вимоги щодо виплати їй компенсації
різниці в частках по іншому майну і
розподіл даного майна здійснено
відповідно до заявлених вимог, то і
підстав для стягнення такої
компенсації немає.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. докази додаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд І інстанції правильно
визначився з характером
правовідносин, що виникли між
сторонами та застосував до них
відповідні норми права.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстав до його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді І інстанції, колегія
суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в апеляційній
скарзі , були предметом дослідження
судом І інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують ,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом І інстанції були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими і недоведеними, у
зв'язку з чим не спростовують висновків
суду, викладених у рішенні.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Бородянського районного
суду Київської області від 01
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: