Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска
В.В.

суддів -Чужі Ю.Г., Кондора
Р.Ю.

при секретарі - Пудак О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу та
зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до
приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» про визнання договору
поруки припиненим за апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «АІСЕ Україна» на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
19 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

20 вересня 2011 року приватне акціонерне
товариство «АІСЕ Україна» звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення боргу в сумі 102394,74 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що
30 липня 2008 року закрите акціонерне
товариство «АІСЕ Україна» (з 24 лютого
2010 року приватне акціонерне товариство
«АІСЕ Україна») уклало з відповідачем
ОСОБА_1 Угоду № 198637 (далі - Угода) та
підписано Додатки № 1 та № 2 до неї, які
є невід'ємними частинами Угоди, згідно
умов якої в рамках системи Автоплан
позивач надає Учасникам послуги,
спрямовані на придбання ними
автомобіля на основі системи Автоплан.

ОСОБА_1 скориставшись положеннями ст. 10
до Додатку № 2 до Угоди звернувся із
заявою про вибір іншої моделі
автомобіля, ніж та, що вказана в Додатку
№ 1 до Угоди Chevrolet Lacetti та обрав
автомобіль CHЕRY TIGGO і 19 грудня 2008 року
сплатив різницю поточної вартості між
цінами вищезазначених моделей
автомобілів у розмірі 3252 грн. 86474,00 грн.
(актуальна ціна CHЕRY TIGGO в грудні 2008 року)
- 83222,00 грн. (актуальна ціна Chevrolet Lacetti в
грудні 2008 року).

28 грудня 2008 року ОСОБА_1 отримав
автомобіль CHЕRY TIGGO 2.41 SQR7240 кузов №
НОМЕР_1, 2008 року випуску й зареєстрував
на своє ім'я в Ужгородському ВРЕВ УДАІ
УМВС України в Закарпатській області,
державний номерний знак НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3.

Відповідно до умов Угоди відповідач
ОСОБА_1 зобов'язався оплатити вартість
автомобіля та вартість наданих йому
послуг шляхом сплати 100 щомісячних
повних внесків, але взяті зобов'язання
в повному обсязі не виконав, порушивши
порядок сплати щомісячних внесків, а із
квітня 2011 року припинив сплачувати
внески.

У період із серпня 2008 року по червень 2009
року за Угодою відповідачем ОСОБА_1
було сплачено 21 щомісячних повних
внески з 100 передбачених угодою, а отже,
залишок боргу станом на серпень 2011 року
становив 806935% від ціни автомобіля,
актуальної в червні 2011 року та 79
внесків в оплату послуг позивача.

8 червня 2011 року, у порядку п. 17.5 ст. 17
Додатку № 2 до Угоди позивач зобов'язав
ОСОБА_1 не пізніше 18 червня 2011 року
сплатити всю суму боргу, яка становила
102394 грн., але зазначена вимога
відповідачем ОСОБА_1 не виконана.

18 грудня 2008 року року між позивачем та
відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було
укладено договір поруки, відповідно до
п. 1.1. якого відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
як співпоручителі, зобов'язувалися
солідарно відповідати перед позивачем
за виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх
зобов'язань, що виникають з Угоди.

Оскільки в добровільному порядку
відповідачі відмовляються виконати
свої зобов'язання, позивач звернувся до
суду з вимогами про стягнення
солідарно заборгованості в розмірі 102394
грн. 74 коп.

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулася в
суд із зустрічним позовом до
приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» про розірвання договору
поруки, який обгрунтувала тим, що вона,
як поручитель, не давала згоди ОСОБА_1
на звернення із заявою до позивача про
вибір іншої моделі автомобіля ніж та,
що вказана в додатку № 1 до Угоди № 198367
та обрання автомобіля CHЕRY TIGGO, вартість
якого була значно більша ніж вартість
автомобіля, зазначеного у додатку № 1
до вказаної угоди.

Посилаючись на вказані обставини
ОСОБА_3 просила припинити поруку ОСОБА_3
шляхом розірвання Договору поруки,
укладеного 18 грудня 2008 року між ЗАТ
«АІСЕ Україна» та ОСОБА_3

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 19 листопада 2013 року первісний
позовом задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПрАТ «АІСЕ Україна» суму
заборгованості за угодою № 198637 в
розмірі 102 394 грн. 74 коп. та вирішено
питання по судових витратах.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано договір поруки, укладений 18
грудня 2008 року між закритим
акціонерним товариством «АІСЕ
Україна» та ОСОБА_3 припиненим.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням ПрАТ «АІСЕ Україна» подало
апеляційну скаргу, у якій посилаючись
на незаконність судового рішення в
частині визнання договору поруки
припиненим та відмови в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_3 про солідарне
стягнення боргу із-за порушення норм
матеріального права, неповного
встановлення обставин справи, просило
скасувати оскаржуване ним рішення в
цій частині та ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні зустрічного
позову та задоволення первісного
позову в повному обсязі

Межі доводів апеляційної скарги -
жодної зміни зобов'язань за Угодою, які
б призвели або могли призвести до
збільшення обсягу відповідальності
ОСОБА_3, не було.

В запереченні ОСОБА_4 не визнала доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача Римар А.В.
підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які представляли
інтереси ОСОБА_3, просили відхилити
апеляційну скаргу як необгрунтовану та
безпідставну й залишити без змін
рішення суду першої інстанції.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, належним чином
повідомлялись час і місце розгляду
справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України справу розглянуто в їх
відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення.

Судом установлено, що 30 липня 2008 року
закрите акціонерне товариство «АІСЕ
Україна» (з 24 лютого 2010 року приватне
акціонерне товариство «АІСЕ Україна»)
та відповідач ОСОБА_1 уклали Угоду №
198637 (далі - Угода) та підписано Додатки
№ 1 та № 2 до неї, які є невід'ємними
частинами Угоди., згідно умов якої в
рамках системи Автоплан позивач надає
Учасникам послуги, спрямовані на
придбання ними автомобіля на основі
системи Автоплан.

Згідно Додатку № 3 до Угоди № 198637 від 26
листопада 2008 року, про який не
згадується в рішенні суду, підписаної
позивачем та відповідачем ОСОБА_1,
загальна сума зобов'язань по сплаті
Учасника системи на момент підписання
цього Додатку за вказаною Угодою
становить 123627 грн. 68 коп.. На момент
підписання цього Додатку ОСОБА_1
сплатив 5201 грн. 04 коп. Заборгованість
Учасника системи на момент підписання
цього Додатку складає 118426 грн. 64 коп.
(а.с. 141).

Предметом Угоди та додатку № 1 було
надання позивачем відповідачу ОСОБА_1
послуг, спрямованих на придбання
автомобіля Chevrolet Lacetti через систему
«Автоплан». Позивач зобов'язався
надати послуги в порядку та на умовах,
визначених Правилами функціонування
Автоплану (додаток № 2 до угоди).
Результатом надання послуг позивачем є
отримання відповідачем автомобіля,
зазначеного в додатку №1 до угоди.

Відповідно до ст. 5 Угоди, Додатку № 2
відповідач ОСОБА_1 зобов'язувався з
початку Графіка внесків та до
наступного місяця після одержання
права на отримання автомобіля
сплачувати щомісячно цілий Чистий
внесок або його половину за своїм
розсудом. Розмір половини Чистого
внеску, що підлягає сплаті у
відповідному місяці, визначається
щомісячно шляхом ділення Ціни
автомобіля, що діє у відповідному
місяці, на загальну кількість Повних
внесків, визначену Графіком внесків.
Половина Чистого внеску - це половиною
Цілого Чистого внеску, а Цілий Чистий
внесок - це встановлений відсоток від
Поточної ціни автомобіля, що визначає
суму, яку Учасник системи сплачує
кожного місяця з метою придбання
автомобіля. Щомісячний внесок в оплату
послуг АІСЕ та щомісячний внесок в
оплату Страхового платежу визначені в
Додатку № 1 до Угоди.

Сплата внесків здійснюється
відповідно до реквізитів, указаних
позивачем, протягом перших 15 днів чи
наступного за ним робочого дня, якщо
п'ятнадцятий день був неробочим.

Статтею 2.1 Угоди сторони визначили, що
особа вступає до системи після
ознайомлення із Правилами
функціонування АВТОПЛАНУ та їх
підписання, після ознайомлення та
підписання Угоди, яка має властивий
лише їй надрукований номер, та Додатка
№ 1, у якому визначено марку та модель
автомобіля, поточну ціну автомобіля,
кількість Повних внесків Графіку
внесків, особисті дані учасника
системи та розмір внесків та платежів
за Угодою.

Установлено, що ОСОБА_1 скориставшись
положеннями ст. 10 до Додатку № 2 до
Угоди звернувся із заявою про вибір
іншої моделі автомобіля, ніж та, що
вказана в Додатку № 1 (Chevrolet Lacetti) до
Угоди та обрав автомобіль CHЕRY TIGGO і 19
грудня 2008 року сплатив різницю
поточної вартості між цінами
вищезазначених моделей автомобілів у
розмірі 3252 грн. (86474,00 грн. (актуальна
ціна CHЕRY TIGGO в грудні 2008 року) - 83222,00 грн.
(актуальна ціна Chevrolet Lacetti в грудні 2008
року).

28 грудня 2008 року ОСОБА_1 отримав
автомобіль CHЕRY TIGGO 2.41 SQR7240 кузов №
НОМЕР_1, 2008 року випуску і зареєстрував
на своє ім'я в Ужгородському ВРЕВ УДАІ
УМВС України в Закарпатській області,
державний номерний знак НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3.

Відповідно до умов Угоди відповідач
ОСОБА_1 зобов'язався оплатити вартість
автомобіля та вартість наданих йому
послуг шляхом сплати 100 щомісячних
повних внесків, але взяті зобов'язання
в повному обсязі не виконав, порушивши
порядок сплати щомісячних внесків, а із
квітня 2011 року припинив сплачувати
внески.

Установлено що в період із серпня 2008
року по червень 2009 року за Угодою
відповідач ОСОБА_1 сплачував щомісячні
повні внески, а з квітня 2011 року
припинив сплачувати внески. На
виконання умов Угоди ОСОБА_1 сплатив
19,3065% зі 100 в оплату чистих внесків та 21
внесок з 100 внесків в оплату послуг
позивача 100 передбачених угодою
внесків було сплачено, залишок боргу
станом на серпень 2011 року становив 806935%
від ціни автомобіля, актуальної в
червні 2011 року.

Згідно наданого розрахунку
заборгованість ОСОБА_1 за Угодою
становить 102394 грн. 74 коп.

Суд установив, що 21 червня 2011 року
ОСОБА_1 отримав вимогу позивача від 8
червня 2011 року, передбачену п. 17.5 ст. 17
Додатку № 2 до Угоди про дострокову
сплату всієї суми заборгованості, яка
становила 102394 грн. 74 коп., але зазначена
вимога відповідачем ОСОБА_1 не
виконана.

Таку ж вимогу позивач надсилав
відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак
відсутні дані про отримання ними такої.

18 грудня 2008 року року між позивачем та
відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було
укладено договір поруки, відповідно до
п. 1.1. якого відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
як співпоручителі, зобов'язувалися
солідарно відповідати перед позивачем
за виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх
зобов'язань, що виникають з Угоди.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог кодексу, актів
законодавства, а при відсутності таких
вимог -відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності із ч. 2, 3 ст. 554 ЦК
України поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Встановивши, що відповідачем ОСОБА_1 та
поручителем ОСОБА_2 не було виконано в
повному обсязі зобов'язання за умовами
Угоди суд прийшов до вірного висновку
про обгрунтованість позову.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3
про визнання договору поруки
припиненим суд виходив з того, що на
момент підписання договору від 18
грудня 2008 року відповідачка була
ознайомлена про зміст зобов'язань
боржника, що виникають з Угоди № 198637 та
Додатку № 1 до цієї угоди, у якому
вказана марка автомобіля Chevrolet Lacetti.
Поручитель не була повідомлена про
звернення ОСОБА_1 із заявою до позивача
про вибір іншої марки автомобіля CHЕRY
TIGGО, вартість якої була значно більшою
ніж автомобіля, зазначеного в Додатку
№ 1, внаслідок чого збільшувався обсяг
його відповідальності.

Проте з таким висновком суду не можна
погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. і ст. 559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
в разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

З договору поруки від 18 грудня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ужгородського районного нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі
за № 3608, вбачається, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, як співпоручителі,
зобов'язалися відповідати перед
кредитором в повному обсязі за
виконання Боржником зобов'язань за
укладеною між ЗАТ «АІСЕ Україна» та
ОСОБА_1 Угодою № 198637 від 30 липня 2008 року,
Додатком № 1 від 30 липня 2008 року,
Додатком № 2 від 30 липня 2008 року,
Додатком № 3 від 26 листопада 2008 року,
згідно якої кредитор надав боржникові
послуги, спрямовані на придбання
автомобіля через організовану
кредитором систему «Автоплан, а
боржник зобов'язується сплачувати
передбачені Угодою та Додатками до неї
внески, а згідно пп. 5.2, 5.3 ст. 5 цього
договору кожен із співпоручителів має
належне уявлення про сутність цього
договору та всіх його умов. Кожен із
співпоручителів підтверджує, що він
прочитав цей договір, йому зрозумілі
всі його умови, і вони відповідають
намірам співпоручителя.

Отже, ОСОБА_3 було відомо про Додаток № 3
до Угоди № 198637 від 26 листопада 2008 року,
підписаної позивачем та відповідачем
ОСОБА_1, згідно якої загальна сума
зобов'язань по сплаті Учасника системи
на момент підписання цього Додатку за
вказаною Угодою становила 123627 грн. 68
коп.. На момент підписання цього
Додатку ОСОБА_1 сплатив 5201 грн. 04 коп.
Заборгованість Учасника системи на
момент підписання цього Додатку
складала 118426 грн. 64 коп. (а.с. 141). Тому
твердження суду про зміну зобов'язання
ОСОБА_1, внаслідок чого збільшувався
обсяг його відповідальності, яка
згідно закону тягне за собою
припинення договору поруки не
відповідає дійсності, оскільки Додаток
№ 3 до Угоди підписано до укладення
договору поруки і про цей Додаток
ОСОБА_3 було відомо. Суду не надано
доказів про те, що після укладення
договору поруки змінювалося
зобов'язання ОСОБА_1, тому рішення суду
в частині задоволення зустрічного
позову про припинення договору поруки
ОСОБА_3 підлягає скасуванню як
незаконне та необгрунтоване і в цій
вимозі слід відмовити.

Таким чином, у в судовому засіданні
знайшов підтвердження той факт, що
відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за
Угодою не виконує, як і не виконують
своїх зобов'язань за договором поруки
від 18 грудня 2008 року відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3, а тому колегія суддів вважає,
що на підставі ст. 309 ЦПК України
заявлені позовні вимоги про стягнення
солідарно з відповідачів на користь
позивача заборгованості в сумі 102394 грн.
74 коп. коп. є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Законом не передбачено солідарного
стягнення судових витрат по оплаті
судового збору. Тому рішення суду в цій
частині підлягає скасуванню і
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
які складаються з судового збору в
розмірі по 511 грн. 97 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «АІСЕ
Україна» задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 19 листопада 2013 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
ПрАТ «АІСЕ Україна» до ОСОБА_3 про
солідарне стягнення боргу, в частині
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за
зустрічним позовом про припинення
договору поруки та розподілу судових
витрат скасувати.

Позов ПрАТ «АІСЕ Україна»
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь приватного
акціонерного товариства «АІСЕ
Україна» заборгованість за угодою
№198637 від 30 липня 2008 року в розмірі 102394
грн. 74 коп..

В позові ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «АІСЕ
Україна» про визнання договору поруки
припиненим відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь приватного акціонерного
товариства «АІСЕ Україна» витрати по
оплаті судового збору по 511 грн. 97 коп. з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: