Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Пащенко Л.В.
Справа № 2-1932/12
Провадження № 22ц/782/397/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого судді: Пащенко Л.В.

суддів: Медведєвої Л.П., Соловей Р.С.

при секретарі: Скоробогатовій
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Луганську
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Свердловського міського
суду Луганської області від 26 грудня 2013
року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Промсоюз» про стягнення безпідставно
утриманих із заробітної плати грошових
коштів, не донарахованої та
невиплаченої суми заробітної плати за
весь час роботи на підприємстві,
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні,-

В с т а н о в и л а:

У червні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду із зазначеним
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Промсоюз», посилаючись на те, що з
11.02.2011 року по 03.04.2012 року працював у
відповідача на посаді електрослюсаря 3
розряду. 03.04.2012 року на підставі наказу
відповідача № 63-к його було звільнено з
роботи за власним бажанням.

Позивач вважає, що ТОВ «ВКФ «Промсоюз»
не оплачував позивачу роботу у вихідні
та святкові дні, а також надурочну
роботу. Крім того, на порушення вимог
ст. 110 КЗпП України позивачу жодного
разу не було надано розшифрованого
розрахунку його заробітної плати.
Також у березні 2012 року із заробітної
плати позивача було незаконно
вирахувано 600 грн., як штрафні санкції.
Позивач зазначає, що він працював по 12
годин та 21-22 рази на місяць виходив на
роботу, тобто працював по 240-252 годин
щомісяця, але переробіток йому не
оплачували. Крім того, позивач зазначає
що встановлена йому тарифна ставка не
відповідає вимогам трудового
законодавства, оскільки проведена
відповідачем з порушенням
міжкваліфікаційних (міжпосадових
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів) та
встановленого розміру мінімальної
заробітної плати. Також позивач
зазначає, що відповідачем неправильно
проводилось нарахування преміальних.

Посилаючись на зазначені обставини та
враховуючи уточнення до позовної
заяви, позивач просив суд стягнути з
ТОВ «Виробничо-Комерційна фірма
«Промсоюз» 600 грн. безпідставно
стягнутих з позивача за те, що він
нібито порушив трудову дисципліну, не
нарахованих та невиплачених за час
роботи 63872, 98 грн., 120 544.30 грн.
невиплаченого на час звільнення
середнього заробітку за час затримки
остаточного розрахунку при звільненні
та 300 грн. сплачених за довіреність його
представнику.

Рішенням суду першої інстанції позовні
вимоги задоволено частково, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Промсоюз» на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні у розмірі 2486,40 грн., сплачені
судові витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги у розмірі 4,70 грн., а
всього на загальну суму 2491,10 грн. (дві
тисячі чотириста дев'яносто одну грн. 82
коп.) У решті заявлених вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі на рішення суду
апелянт просить скасувати рішення
суду, як незаконне та необґрунтоване,
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
зазначає, що судом неповно встановлені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, а тому просить
ухвалити нове рішення про задоволення
його позову в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що наказом ТОВ «ВКФ
«Промсоюз» від 11.02.2011 року № 22-к
позивача було прийнято на посаду
гірника 3 розряду з повним робочим днем,
з оплатою праці згідно із штатним
розписом та пропорційно до
відпрацьованого часу (а.с. 8 т. 1).

Наказом ТОВ «ВКФ «Промсоюз» від 03.04.2012
року відповідно до ст. 38 КЗпП України
позивача було звільнено з посади
електрослюсаря (слюсаря) чергового та з
ремонту устаткування 3 розряду за
власним бажанням (а.с. 19).

Оплата праці на ТОВ «ВКФ «Промсоюз»
проводиться за тарифною системою
оплати праці. Розрахунок тарифних
ставок працівника проводиться шляхом
множення мінімальної тарифної ставки
робітника 1 розряду на коефіцієнт
співвідношення розмірів тарифних
ставок. Тривалість робочого часу
працівників підприємства відповідно
до наданих графіків режиму роботи ТОВ
ВКФ «Промсоюз» на 2010 та 2012, не перевищує
40 годин на тиждень. Тарифні ставки та
посадові оклади ТОВ «ВКФ «Промсоюз»
встановлені для електрослюсарів з
розрахунку повного восьмигодинного
робочого дня. Із розрахунків
нарахування заробітної плати ОСОБА_2
вбачається, що позивачу нараховувалась
заробітна плата відповідно до
встановлених на підприємстві тарифних
ставок (а.с. 16, 66-80 т. 1)

Також із матеріалів справи вбачається,
що позивачу нараховувались доплати та
премії, розмір яких встановлено на
підставі наказу директора
підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про оплату праці» форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, винагород,
премій та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною,
галузевими (міжгалузевими) і
територіальними угодами. У разі, коли
колективний договір на підприємстві не
укладено, роботодавець зобов'язаний
погодити ці питання з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«ВКФ «Промсоюз» зареєстровано в
Алчевській міській профспілці
«Єднання» (а.с. 104). Колективний трудовий
договір на підприємстві із робітниками
не укладався.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, суд правильно виходив із того,
що порушень трудового законодавства
при встановленні розміру тарифних
ставок, премій, нарахуванні відпускних
відповідачем не порушено, а тому
посилання позивача про порушення
ТОВ «ВКФ «Промсоюз» норм трудового
законодавства не знайшли свого
підтвердження та спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, суд дійшов правильного
висновку, що повний розрахунок при
звільненні із позивачем було проведено
не в день звільнення, що є порушенням
вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України, а тому
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлено та належно
перевірено обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судове рішення ухвалено із
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його зміни чи скасування немає.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про незаконність та необґрунтованість
рішення суду слід вважати такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 308, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 26 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
після її проголошення, але може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів після її
проголошення в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: