Провадження №2/255/695/2014
Справа №255/253/14-ц
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

14 січня 2014 року суддя Ворошиловського
районного суду м. Донецька Орєхов О.І.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за позовною заявою ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» в особі
Відділення «Регіональне управління
ПАТ «Комерційний банк «Даніель» у
м.Донецьку про повернення грошових
коштів за договором строкового
банківського вкладу та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ворошиловського районного суду м.
Донецька з даною позовною заявою до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» в особі
Відділення «Регіональне управління
ПАТ «Комерційний банк «Даніель» у
м.Донецьку про повернення грошових
коштів за договором строкового
банківського вкладу та відшкодування
моральної шкоди.

Також позивач просив з метою
забезпечення позову накласти арешт на
майно відповідача та його рахунки.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає необхідним заяву позивача про
забезпечення позову залишити без
задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частина 3 статті 152 ЦПК України
передбачає, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.7 Постанови Пленуму ВС України
від 22.12.2006 року №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
питання про забезпечення позову
вирішує суддя одноособово або суд у
судовому засіданні (залежно від стадії
розгляду справи) в день надходження
заяви.

Відповідно до ч.4 цієї ж постанови суд
(суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Однак, позивачем жодним чином не
конкретизовані вимоги щодо
забезпечення позову, не вказано ані
конкретні рахунки, ані конкретне майно,
у зв'язку із чим суд вважає необхідним
відмовити позивачу ОСОБА_1 у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

На підставі викладено та керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
ст. ст.60, 151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Донецької області через
Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. Оскарження
ухвали про забезпечення позову не
зупиняє її виконання, а також не
перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя Ворошиловського району

міста Донецька О.І. Орєхов