Справа № 457/1290/13
Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/861/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Проворної Н.І.

з участю: представника відповідача
Трускавецької міської ради -

Григоришина В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Трускавецької
міської ради Львівської області на
рішення Трускавецького міського суду
Львівської області від 14 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Трускавецької міської ради, третя
особа Комунальне підприємство
Львівської обласної ради «Дрогобицьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
про визнання права власності на
нерухоме майно,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом до Трускавецької міської
ради, третя особа КП ЛОР «Дрогобицьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
про визнання права власності на
нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
вона є власником квартири АДРЕСА_1.
Зазначена квартира розташована на
першому поверсі і складається з однієї
житлової кімнати площею 16,4 кв. м. та
кухні, загальна площа квартири 28,4 кв. м.
З метою покращення житлових та
побутових умов, весною 2009 року
самочинно, без відповідного рішення
Трускавецької міської ради, до
зазначеної квартири нею здійснено
прибудову зовнішніми розмірами 5,7 х 7,6
м., а саме: позначених на поверховому
плані цифрами, житлову кімнату « 5»
площею 14,0 кв. м., гардеробну « 6» площею
3,7 кв. м., житлову кімнату « 7» площею 10,0
кв. м., кухню « 8» площею 7,7 кв. м., в
результаті чого збільшена житлова
площа квартири на 24,0 кв. м. і загальна
площа на 35,4 кв. м. Після здійснення
прибудови площа квартири збільшилась і
становить: житлова площа 40,4 кв. м.,
загальна площа 63,2 кв. м.

Оскільки вказане самочинне
будівництво здійснено без належно
затвердженого проекту і відповідно без
дозволу на початок будівельних робіт,
позивачка змушена звернутись до суду
та просить визнати за нею право
власності на вказану самочинну
прибудову та зобов'язати КП ЛОР
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
зареєструвати за нею право власності
на цю прибудову.

Рішенням Трускавецького міського суду
Львівської області від 14 жовтня 2013 року
позов задоволено частково та визнано
за ОСОБА_4 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 з врахуванням самочинної
прибудови, зовнішніми розмірами 5,7 х 7,6
м., а саме: житлової кімнати « 5» площею
14,0 кв. м., гардеробну « 6» площею 3,7 кв. м.,
житлову кімнату « 7» площею 10,0 кв. м.,
кухню « 8» площею 7,7 кв. м., після
прибудови - загальною площею 63,2 кв. м.,
житловою площею 40,4 кв. м.

Рішення суду оскаржив відповідач -
Трускавецька міська рада Львівської
області.

В апеляційній скарзі зазначає, що
позивачка не надала суду жодного
доказу того, що земельна ділянка, на
якій здійснена самочинна забудова,
знаходиться в її користуванні чи у
власності; будинок, в якому проживає
позивачка є власністю
територіальної громади м. Трускавця в
особі Трускавецької міської ради і
перебуває на балансі КП
«Трускавецьжитло»; прибудова
здійснена всупереч рішенню
виконавчого комітету Трускавецької
міської ради №110 від 26.06.2002р. «Про
впорядкування споруджень прибудов до
державно-комунальних житлових
будинків на території міста», яким
заборонено влаштування прибудов
веранд, балконів та інших приміщень до
державно-комунальних багатоквартирних
будинків.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилась,
хоча належним чином за вказаною нею
адресою була повідомлена про дату
судового засідання, проте поштове
відправлення із повісткою повернулося
без вручення адресату з незалежних від
суду причин за спливом терміну
зберігання, тому відповідно до ч.5 ст. 74
ЦПК України вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню: рішення суду підлягає
скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову з
таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що право власності позивача на
новостворене нею майно згідно ст. 331 ЦК
України виникає з моменту завершення
будівництва і позивач як власник
квартири відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК
України могла на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни в квартирі.
Самочинне будівництво спірної
нерухомості здійснено без порушення
будівельних і технічних норм і не
порушує права інших осіб.

Проте до такого висновку суд прийшов
внаслідок неправильного застосування
норм матеріального права.

Колегією суддів встановлено, що
позивач ОСОБА_4 є власником квартири
АДРЕСА_1, яка складається з однієї
житлової кімнати площею 16,4 кв. м., кухні
площею 5,0 кв. м., коридору площею 3,0 кв. м.
та суміщеного санвузла площею 3,4 кв. м.,
яка розташована на першому поверсі.

Квартира знаходиться в
багатоповерховому будинку, який
перебуває у власності територіальної
громади в особі Трускавецької міської
ради.

Наведене підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
15 травня 2007р. (а.с. 9) та технічним
паспортом на квартиру, що знаходиться у
її власності (а.с.13-14).

Весною 2009р. позивачкою на
прибудинковій території здійснено
самочинну добудову до вказаної
квартири зовнішнім розмірами 7,60 х 5,70,
яка складається з двох кімнат площею 10,0
та 14,0 кв. м., гардеробної площею 3,7 кв. м.,
кухні площею 7,7 кв. м. з влаштуванням у
зовнішній капітальній стіні входу з
кімнати площею 16,4 кв. м. у прибудовані
приміщення.

Факт добудови і перепланування
відображено і зафіксовано КП
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки» у
технічному паспорті на квартиру станом
на 07 вересня 2012р. (а.с. 15-16).

Факт самочинної добудови
підтверджується матеріалами справи та
визнається самою позивачкою.

Враховуючи те, що за змістом статей 316,
317 ЦК України право власності - це право
особи володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на свій
розсуд, але у межах, передбачених
законом, здійснення особою самочинного
будівництва відповідно до частини
другої статті 376 ЦК України не породжує
в неї права власності на таке майно,
відтак виключає це майно із цивільного
обороту.

Відповідно до частини першої статті 376
ЦК України самочинним вважається
будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна, якщо вони збудовані на земельній
ділянці, що не була відведена особі, яка
здійснює будівництво; або відведена не
для цієї мети; або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту; або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї
норми самочинним є будівництво об'єкта
нерухомого майна за наявності
будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на
будівництво, проекту або порушення
умов, передбачених у цих документах,
тягне визнання такого будівництва
самочинним відповідно до частини
першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного
будівництва є те, що в особи, яка його
здійснила, не виникає права власності
на нього, як на об'єкт нерухомості
(частина друга статті 376 ЦК України).

Слід зазначити, що в розумінні частини
першої статті 376 ЦК України самочинним
будівництвом є не тільки новостворений
об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який
виник у результаті реконструкції,
капітального ремонту, перебудови,
надбудови вже існуючого об'єкта,
здійснених без одержаного дозволу
місцевих органів виконавчої влади чи
органів місцевого самоврядування,
розробленої та затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, дозволу на виконання
будівельних робіт, наданого органами
архітектурно-будівельного контролю,
оскільки в результаті таких дій об'єкт
втрачає тотожність із тим, на який
власником отримано право власності.
Усі об'єкти нерухомого майна, які
зведені після одержання акта приймання
в експлуатацію, незалежно від того,
значились вони до одержання акта
приймання в проектній документації чи
ні, вважаються самочинними (пункт
3.4.1.Методичних рекомендацій з питань
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України від 5
вересня 2003 року № 146 (далі - Методичні
рекомендації № 146).

Поняття реконструкції об'єкта
нерухомості міститься в пункті 3
Державних будівельних норм В.3.2- 2- 2009
Житлові будинки. Реконструкція та
капітальний ремонт, затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку і будівництва України від 22
липня 2009 року № 295 (далі - ДБН),
відповідно до якого реконструкція - це
така перебудова будинку, наслідком
якої є зміна кількості приміщень, їх
площі, геометричних розмірів та
функціонального призначення, заміна
окремих конструкцій.

Таким чином, норма частини першої
статті 376 ЦК України підлягає
застосуванню й до випадків самочинної
реконструкції об'єкта нерухомості, у
результаті якої об'єкт набуває нових
якісних характеристик (зміна
конфігурації, площі та кількості
приміщень, втручання в несучі
конструкції, улаштування дверних
прорізів у капітальних стінах тощо;
розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146).

При цьому за змістом частини першої
статті 376 ЦК України правила про
самочинне будівництво і його наслідки
поширюються на всі випадки будівництва
(реконструкції) всіх типів будівель,
споруд та іншого нерухомого майна.

Установивши факт самочинної добудови
об'єкта нерухомості позивачкою, після
одержання нею у власність квартири
АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що
відсутність відповідних дозволів не є
самостійною підставою для відмови у
задоволенні позову про визнання права
власності на таке майно.

Суд не врахував, що власник земельної
ділянки в особі Трускавецької міської
ради, на якій здійснено самочинне
будівництво, не виділив позивачці
земельну ділянку під уже збудовану нею
нерухомість і заперечує проти визнання
права власності на нерухоме майно за
позивачкою, яка здійснила самочинне
будівництво, тому судом при ухваленні
рішення допущено порушення вимог ч.3,4
ст. 376 ЦК України.

Рішенням виконавчого комітету
Трускавецької міської ради №110 від 26
червня 2002р. заборонено влаштування
прибудов, веранд, балконів і інших
приміщень до державно-комунальних
багатоквартирних житлових будинків на
території міста (а.с. 55).

При вирішенні справи суд неправильно
керувався ст.ст. 331 та 383 ЦК України, киї
не регулюють правовідносини, що
виникли між сторонами.

Оскільки допущене судом порушення норм
матеріального права призвело до
ухвалення рішення, яке не відповідає
вимогам закону, таке рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ч.2
ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу Трускавецької
міської ради Львівської області
задовольнити.

Рішення Трускавецького міського суду
Львівської області від 14 жовтня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Трускавецької міської ради, третя
особа Комунальне підприємство
Львівської обласної ради «Дрогобицьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
про визнання за ОСОБА_4 права власності
на самочинну прибудову зовнішніми
розмірами 5,7 х 7,6 м. до квартири АДРЕСА_1,
а саме: житлову кімнату « 5» площею 14,0
кв. м., гардеробну « 6» площею 3,7 кв. м.,
житлову кімнату « 7» площею 10,0 кв. м.,
кухню « 8» площею 7,7 кв. м., після
прибудови - загальною площею 63,2 кв. м. та
житловою площа 40,4 кв. м. та зобов'язання
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Дрогобицьке міжміське
бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» зареєструвати за
ОСОБА_4 право власності на самочинну
прибудову зовнішніми розмірами 5,7 х 7,6
м. до квартири АДРЕСА_1, а саме: житлову
кімнату « 5» площею 14,0 кв. м., гардеробну
« 6» площею 3,7 кв. м., житлову кімнату « 7»
площею 10,0 кв. м., кухню « 8» площею 7,7 кв.
м., в результаті чого збільшена житлова
площа квартири на 24,0 кв. м. та загальна
площа на 35,4 кв. м., після прибудови якої
загальна площа квартири становить 63,2
кв. м. та житлова площа 40,4 кв. м., у
відповідності з технічним паспортом на
зазначену квартиру - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживає АДРЕСА_1) в
користь Трускавецької міської ради
Львівської області (вул. Бориславська, 2

м. Трускавець,
Львівська обл.) 107 (сто сім) грн. 30 коп.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ з дня набрання рішенням
апеляційного суду законної сили.

Головуючий: _______________ Мусіна Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.