Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Іванченко А. М., при секретарі
Брітіковій Г.В. за участю
представників сторін від позивачів :
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
відповідачів ОСОБА_4, представника
третьої особи Даниленко О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча
(далі ПАТ ММК « ім.. Ілліча»), Приватного
акціонерного товариства « Ілліч -
Сталь» (далі ПрАТ « Ілліч- Сталь») треті
особи відділ державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області,
Фонд державного майна України,
Національна комісія по цінним паперам
та фондовому ринку України, Кабінет
Міністрів України, про визнання
недійсними засновницьких документів
та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1
звернулися в суд з позовом про визнання
недійсними засновницьких документів
та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі посилаються на те, що при
створенні товариств, відбулися
порушення діючого законодавства, щодо
процедури прийняття та підписання
засновницьких документів, просили суд
визнати недійсними засновницькі
документи, а саме: «Положення про
організацію орендарів Маріупольського
металургійного комбінату імені
Ілліча» яке затверджено відсутнім
протоколом №1 від 29.04.1993 року зборів
уповноважених організації орендарів
«ММК ім.. Ілліча» та зареєстрованого
розпорядженням виконкому
Маріупольської міської Ради народних
депутатів за № 765-р від 17.05.1993 р. з
доповненнями та змінами, Устав
Орендного підприємства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім.. Ілліча» який затверджено
відсутнім протоколом №1 від 29.04.1993 року
зборів уповноважених організації
орендарів «ММК ім.. Ілліча» та
зареєстрованого розпорядженням
виконкому Маріупольської міської Ради
народних депутатів за № 854-р від 28.05.1993
р., з доповненнями та змінами,
засновницькій договір АТ - 92 від 19.12.1996
року, про створення відкритого
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» та Устав ВАТ ММК
«ім.. Ілліча» (на теперішній час ПАТ ММК
«ім.. Ілліча»), зареєстрований 19.12.1996
року розпорядженням виконкому
Маріупольської міської Ради народних
депутатів № 1058 та затверджений 19.12.1996
року затверджений заступником Голови
Фонду державного майна України, зі
змінами та доповненнями та припиненням
як юридичної особи, засновницькій
договір про створення ТОВ
«Ілліч-Сталь» від 07.05.1997 року, та Устав
ТОВ «Ілліч-Сталь», який затверджено на
зборах учасників протоколом № 1 від
07.05.1997 року та зареєстровано
розпорядженням райдержадміністрації
Тельманівського району Донецької
області реєстраційний номер № 3 від
21.03.1997 року, засновницькій договір про
створення ЗАТ «Ілліч-Сталь» від 22.07.1998
року та Устав ЗАТ «Ілліч - Сталь» (на
теперішній час ПАТ «Ілліч-Сталь») від
22.07.1998 року, який затверджено
протоколом № 1 від 22.07.1998 року на зборах
уповноважених товариства та
зареєстрованого розпорядженням голови
Тельмановської райдержадміністрації
за № 582 від 30.07.1998 року (зі змінами та
доповненнями), та припиненням як
юридичної особи. Стягнути в
солідарному порядку з відповідачів
моральну шкоду на користь ОСОБА_1 100000
гривень, на користь ОСОБА_6 150000 гривень,
ОСОБА_2 150000 гривень та понесені судові
витрати (а.с. 10-42 т.1).

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3
підтримали викладені у позовній заяві
вимоги та просили позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі та
підтвердили обґрунтування своїх
позовних вимог, як указано в позовній
заяві, що при створенні товариств,
відбулися порушення діючого
законодавства, щодо процедури
прийняття та підписання засновницьких
документів. Позивачі вказали, що
зазнали моральних страждань через
порушення їх прав, якими вони не мали
можливості користуватися протягом 20
років, були порушенні їх життєві плани,
вони своєчасно не отримали належні ним
гроші, через що вони перенесли глибокі
душевні страждання, по теперішній час
вони позбавлені можливості
реалізувати свої права. Та надали до
суду письмові пояснення (а.с. 53-61, 198-199
т.2).

Представник відповідачів ОСОБА_4 діюча
за довіреностями позов не визнала,
посилаючись на те, що Організація
орендарів була ліквідована та
виключена з Єдиного Державного реєстру
підприємств та організацій України
29.03.2011 року. ПАТ «ММК ім..Ілліча» не є
правонаступником прав і зобов»язань
Організації орендарів, яка ліквідована
без правонаступництва. Позов
пред»явлено не до тієї особи, яка має
відповідати за позовом. Також, позивачі
не довели невідповідності статуту ОП
«ММК ім.. Ілліча» вимогам чинного
законодавства, а також те, що він
затверджений органом який не мав
відповідних на то повноважень. Крім
того, позивачами не доведено, яким
чином або які саме їх права порушував
або порушує оскаржений статут та
пропущено строк позовної давності.
19.12.1996 року між Фондом державного майна
України, як засновником та
Організацією орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча підписано
установчий договір за № АТ-92 про
створення Відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
згідно до якого сторони домовилися
щодо заснування ВАТ «ММК ім. Ілліча»,
яке буде виступати правонаступником
Орендного підприємства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча». Засновниками
ВАТ виступили Фонд державного майна
України та Організація орендарів
«Маріупольського металургійного
комбінату ім. Ілліча».Відповідно до п. 12
установчого договору, статутний
капітал був сформований за рахунок
внесків майна засновників. Пункт 4.1.
статуту ВАТ встановлює, що організація
орендарів має право на створення і
володіння консолідованим пакетом
акцій, який належить організації
орендарів. Організація орендарів
Орендного підприємства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», як один із
засновників товариства, визначає
частку кожного члена організації
орендарів в консолідованому пакеті
акцій відповідно до Положення про
організацію орендарів. Тобто, члени
організації орендарів мали право на
частку у консолідованому пакеті акцій
ВАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», який належав
організації орендарів на час її
існування, а не на майно ВАТ. При цьому,
ця частка визначена в грошовій формі.
Таким чином, позивачі, якщо вони були
членами Організації орендарів, мали
право на частку у консолідованому
пакеті акцій ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
який належав Організації орендарів,
але не на акції підприємства. ТОВ
«Ілліч-Сталь» було створено згідно з
установчим договором про створення
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ілліч-Сталь» від 7
травня 1997р. між Організацією орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча і фізичною
особою ОСОБА_8, ніякі інші фізичні особи
не вносили до статутного капіталу
вкладів, відповідно не можуть бути
учасниками товариства. Так як, позивачі
не є засновниками ЗАТ, а також не надали
документів, які свідчать про наявність
у них корпоративних прав в ЗАТ
«Ілліч-Сталь», то акціонерами вони бути
не можуть. ЗАТ «Ілліч-Сталь» в даному
випадку не порушило законних прав
позивачів , не видавши їм акції
(сертифікати на акції), так як Позивачі
акціонерами ЗАТ не були. Більше того,
виходячи з Рішення Господарського суду
Донецької області від 06.12.10 року та
Постанови Апеляційного суду Донецької
області від 28.02.2011 року випливає, що суд
у своєму рішенні встановив той факт, що
Позивачі ніколи не були і не є
акціонерами ЗАТ «Ілліч-Сталь» тому
вони і не можуть претендувати на частку
в статутному фонді ПрАТ «Ілліч-Сталь»,
яка засвідчується акціями. Між
Організацією орендарів та ПрАТ
«Илліч-Сталь» 25.03.2011 р. була укладена
угода за № 02, згідно якої ПрАТ
«Ілліч-Сталь» добровільно покладає на
себе обов'язок виплатити колишнім
членам Організації орендарів вартість
належних їм часток у колективному
дольовому фонді ліквідованої
Організації орендарів, якими вони не
розпорядились на час ліквідації
організації. Згідно цієї угоди
Організація орендарів надала в ПрАТ
«Ілліч-Сталь» остаточний реєстр
колишніх членів Організації орендарів
ММК ім. Ілліча, які на час ліквідації не
розпорядилися своєю часткою та ПрАТ
«Ілліч-Сталь» добровільно
зобов'язалось взяти на себе обов'язок
по виплаті грошових коштів колишнім
членам Організації орендарів. (а.с.
32-35т.2)

Представник відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців Даниленко О.Г. діюча
за довіреністю пояснила, що Положення
про Організацію орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча
зареєстрованого розпорядженням
виконкому Маріупольської міської ради
народних депутатів 17.05.1993 року № 765,
Статут орендного підприємства «
Маріупольський металургійний комбінат
ім..Ілліча» зареєстрованого
розпорядженням виконкому
Маріупольської міської ради народних
депутатів від 28.05.1993 року № 854 р,
Установчий договір та Статут
відкритого акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім.. Ілліча» зареєстрований
розпорядженням виконкому
Маріупольської міської ради народних
депутатів від 19.12.1996 року № 1058 р,
Установчий договір та Статут
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ілліч-Сталь»
зареєстрований розпорядженням
райдержадміністрацією
Тельманівського району Донецької
області 21.03.1997 року № 3 та Установчий
договір та Статут закритого
акціонерного товариства «Ілліч-Сталь»
зареєстрований розпорядженням
райдержадміністрації Тельманівського
району Донецької області 30.07.1998 року №
582 відповідно до діючого на той час
законодавства. Також повідомила, що на
підставі наданих документів головою
ліквідаційної комісії організації
орендарів Маріупольського
металургійного комбінату «імені
Ілліча», відповідно зі ст.. 36 Закону
України « Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, 29.03.2011 року внесено до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запис № 8002641 про державну
реєстрацію припинення юридичної особи
- організації орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча, яке не
пов»язане з її реорганізацією. У
задоволенні позовних вимог просила
відмовити.

Дослідивши обставини справи,
вислухавши пояснення позивачів, їх
представника, пояснення представника
відповідачів, представника третьої
особи, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає позов в межах заявлених
позовних вимог.

Так, судом встановлено, що Організація
орендарів була створена на підставі
приписів статей 6.1, 9.1 Закону України
«Про оренду майна державних
підприємств та організацій» № 2269 від
10.04.92 г. згідно рішень загальних зборів
трудових колективів у структурних
підрозділах ММК ім. Ілліча

Організація орендарів Маріупольського
металургійного комбінату згідно з
Законом 2269 набула права юридичної
особи і зареєстрована розпорядженням
виконкому Маріупольської міської Ради
народних депутатів № 765 від 17.05.93 г., а
також віднесена до Єдиного Державного
реєстру підприємств та організацій
України 06.12.1996р.

Цілі та мета діяльності, повноваження,
а також умови припинення діяльності
Організації орендарів відображені у
«Положенні про організацію орендарів
ММК ім. Ілліча», розробленим згідно з п.
7 статті 9 Закону 2269, в якому визначені:
найменування організації, її місце
знаходження, цілі діяльності, порядок
вступу до організації та виходу з неї,
права та обов'язки членів організації,
її органи управління, порядок
розподілу доходів (прибутку), умови
припинення діяльності організації
орендарів».

Пункт 2.1. розділу 2 Положення про
Організацію орендарів проголошує, що
метою створення Організації орендарів
є оренда Маріупольського
металургійного комбінату у складі
цілісного майнового комплексу та
здійснення функцій власника відносно
майна, яке було власністю Організації
орендарів.

Пунктом 1.2. розділу 1 Положення
передбачено, що Організація орендарів
має права юридичної особи, самостійний
баланс, розрахунковий, поточний,
валютний і інші рахунки, користується
печаткою, бланками та штампами
встановленого зразку.

Пункт 7.1. розділу 7 Положення
проголошує, що Організація орендарів
припиняє свою діяльність в наступних
випадках: за рішенням Зборів
уповноважених організації орендарів;
за рішенням суду чи арбітражного суду
згідно діючого законодавства.

Цим і були закріплені юридичні умови
припинення діяльності організації
орендарів.

Крім того, пунктом 6.1.2 Положення про
організацію орендарів передбачено, що
у вартісній оцінці майна, що є
власністю організації орендарів,
визначається доля кожного члена
організації орендарів виходячи з його
трудового внеску, згідно «Положенню
про колективний дольовий фонд»,
затвердженому Зборами уповноважених
організації орендарів.

Доля членів організації орендарів була
визначена в грошовій формі, оскільки
майна у цієї юридичної особи не було.

Згідно норм п. 6.1.3 цього Положення своєю
власністю організація орендарів
розпоряджається самостійно.

За рішенням Ради організації
орендарів, з наступним затвердженням
на Зборах уповноважених, власність
організації орендарів може бути
внесена я якості вкладу в уставні фонди
створюваних господарських товариств,
засновником яких виступає організація
орендарів. Цей внесок є неподільним.

Згідно з розділом 5 «Положення про
організацію орендарів ММК ім. Ілліча»
вищім органом управління організації
орендарів є Збори уповноважених
організації орендарів.

За даними Державного реєстратора
Маріупольської міської Ради
Організація орендарів була
ліквідована і виключена з Єдиного
Державного реєстру підприємств та
організацій України 29.03.2011 р.

Таким чином, матеріали справи вказують
на те, що створення і ліквідація
Організації орендарів проведена
відповідно до вимог закону і підстав
вважати, що «Положенням про
організацію орендарів ММК ім. Ілліча»
порушені права позивачів, немає.

Згідно п.3.1 розділу 3 Уставу ПАТ «ММК ім..
Ілліча», товариство не є
правонаступником прав і зобов»язань
Організації орендарів, яка ліквідована
без правонаступництва. Таким чином,
позов пред»явлено не до тієї особи, яка
має відповідати за позовом, тому ні ПАТ
«ММК ім.. Ілліча», ні ПрАТ «Ілліч- Сталь»
не можуть бути відповідачами по даній
справі з цього питання, що є підставою
для відмови в позові в цієї частині.

Статут Орендного підприємства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» було
зареєстровано розпорядженням
виконкому міської Ради народних
депутатів м. Маріуполя № 854-р від 28.05.1993
року.

Частина 2 ст.87 Цивільного кодексу
України передбачає, що установчим
документом товариства є затверджений
учасниками статут або засновницький
договір між учасниками, якщо інше не
встановлено законом. Відповідно до ч.1
ст.82 Господарського кодексу України
засновницький договір є установчим
документом Приватного товариства і
Колективного товариства, а статут є
установчим документом Акціонерного
товариства.

Так, статут юридичної особи за своєю
правовою природою є актом, який
визначає правовий статус юридичної
особи, оскільки він містить норми,
обов»язкові для учасників товариства,
посадових осіб товариства та інших
працівників та враховуючи порядок
затвердження та внесення змін до
статуту.

Підставами для визнання
індивідуальних актів ненормативного
характеру, в тому числі статуту,
недійсними, є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав (затвердив) цей акт. Крім
того, обов»язковою умовою визнання
акта недійсним є порушення у зв»язку з
прийняттям відповідного акта прав та
законних інтересів позивачів.

Суд може визнати недійсними установчі
документи за наявності одночасно таких
умов: на момент розгляду справи вони не
відповідають вимогам законодавства;
допущені при їх прийнятті та
затвердженні порушення не можуть бути
усунуті; відповідні положення
установчих документів порушують права
та законні інтереси позивачів.
Обов»язковою умовою визнання акта
недійсним є порушення у зв»язку з його
прийняттям прав та охоронюваних
законом інтересів позивача.

На час розгляду справи в суді
документи, які позивачі просять
визнати не дійсними вже не діють.

Разом з тим, позивачі не довели
невідповідності статуту ОП «ММК ім..
Ілліча» вимогам чинного законодавства,
а також те,що він затверджений органом
який не мав відповідних на то
повноважень. Крім того, позивачами не
доведено, яким чином або які саме їх
права порушував або порушує оскаржений
статут.

ВАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» було створено в
процесі приватизації шляхом
перетворення Орендного підприємства у
Відкрите акціонерне товариство.

19.12.1996 року між Фондом державного майна
України, як засновником та
Організацією орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча підписано
установчий договір за № АТ-92 про
створення відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
згідно якого сторони домовилися щодо
заснування відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
яке буде виступати правонаступником
Орендного підприємства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча».

Позивачі стороною цього договору не
були.

Як зазначено в преамбулі договору,
вказаний договір розроблено на
підставі Закону України «Про
господарські товариства», Декрету
кабінету міністрів України про
приватизацію цілісних майнових
комплексів державних підприємств та їх
структурних підрозділів, зданих в
оренду».

Засновниками ВАТ «ММК ім. Ілліча»
виступили Фонд державного майна
України та Організація орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча.

Відповідно до п. 12 установчого
договору, статутний капітал був
сформований за рахунок внесків майна
засновників (Фондом державного майна
України передане державне майно на
суму 534 681 450 грн. поділене на 2 138 725 800
простих іменних акцій, що становить 69%
статутного фонду, Організацією
орендарів - майно, що є власністю
організації на суму 239 580 670 грн., яке
було поділене на 958 322 680 простих іменних
акцій номінальною вартістю 0,25 грн., що
складає 31% статутного фонду товариства.

Згідно до ст. 115 ЦК України товариство є
власником майна, переданого йому
учасниками товариства у власність, як
вклад до статутного (складеного)
капіталу.

Пунктом 4.1. Статуту ВАТ було
передбачено, що Організація орендарів
має право на створення і володіння
консолідованим пакетом акцій, які
належать Організації орендарів.

Організація орендарів Орендного
підприємства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
як один із засновників товариства,
визначає частку кожного члена
Організації орендарів в
консолідованому пакеті акцій
відповідно до Положення про
організацію орендарів Маріупольського
металургійного комбінату імені Ілліча
та Положення про колективний дольовий
фонд Організації орендарів.

Відповідно до Положення про
Організацію орендарів Маріупольського
металургійного комбінату імені Ілліча,
членами Організації орендарів могли
бути громадяни, яким виповнилося 18
років, які мають відповідну професійну
підготовку та прийняті на постійну
роботу та пропрацювали на підприємстві
не менш як 1 місяць.

Тобто, члени організації орендарів
мали право на частку у консолідованому
пакеті акцій ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
який належав організації орендарів на
час її існування, а не на майно ВАТ. Ця
частка була визначена в грошовій формі.

Таким чином, позивачі, як члени
Організації орендарів, мали право на
частку у консолідованому пакеті акцій
ВАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», який належав
Організації орендарів, але не на акції
підприємства, тому що вони не були
засновниками
підприємств-відповідачів.

Між Організацією орендарів та ПрАТ
«Илліч-Сталь» 25.03.2011 р. була укладена
угода за № 02, згідно якої ПрАТ
«Ілліч-Сталь» добровільно покладає на
себе обов'язок виплатити колишнім
членам Організації орендарів вартість
належавши їм часток у колективному
дольовому фонді ліквідованої
Організації орендарів, якими вони не
розпорядились на час ліквідації
організації.

Згідно цієї угоди Організація
орендарів надала в ПрАТ «Ілліч

-Сталь» остаточний реєстр колишніх
членів Організації орендарів ММК ім.
Ілліча, які на час ліквідації не
розпорядилися своєю часткою.

В зв'язку з тим, що ПрАТ «Ілліч-Сталь»
добровільно зобов'язалось взяти на
себе обов'язок по виплаті грошових
коштів колишнім членам Організації
орендарів, ці виплати умовно були
названі матеріальною допомогою.

У відповідності з положеннями ст.. 60, ч.3
ст. 61 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

ТОВ «Ілліч-Сталь» було створено згідно
з установчим договором про створення
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ілліч-Сталь» від 7
травня 1997р. між Організацією орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча і фізичною
особою ОСОБА_8 Згідно зі ст. 5 цього
договору Організація орендарів ММК ім.
Ілліча, як юридична особа, володіє
99,9999958% статутного капіталу.

Також відповідно до розділу 1 Статуту
ТОВ «Ілліч-Сталь» (Реєстраційний № 365
від 21.05.1997г - Додаток - 2) учасником
товариства є Організація орендарів ММК
ім. Ілліча, як юридична особа, а не її
окремі члени - фізичні особи. Згідно з
розділом 6 Статуту ТОВ «Ілліч-Сталь»,
Організація орендарів ММК ім. Ілліча
внесла в статутний фонд свої
корпоративні права, а саме акції ВАТ
«Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча», ОСОБА_8 вніс
грошові кошти. У сумі обидва вкладу
становлять 100% статутного капіталу ТОВ
«Ілліч-Сталь», ніякі інші фізичні особи
не вносили до статутного капіталу
вкладів, відповідно не можуть бути
учасниками товариства. З
вищенаведеного вбачається, що позивачі
не є учасниками ТОВ «Ілліч-Сталь», не
вносили до статутного капіталу
вкладів, а тому не можуть визнавати
недійсними засновницькі документи.

Відповідно до установчого договору від
22 червня 1998р. було засновано Закрите
акціонерне товариство "Ілліч-Сталь»,
шляхом перетворення ТОВ «Ілліч-Сталь
яке є його правонаступником. Згідно
пункту 1.2. розділу 1 Статуту ЗАТ
«Ілліч-Сталь» (реєстраційний № 582 від
30.07.1998г. - додаток № 3) Засновниками ЗАТ є
Організація орендарів ММК ім. Ілліча і
ОСОБА_8 Згідно п.1.3. розділу 1 Статуту ЗАТ
«Ілліч-Сталь» акціонерами ЗАТ є його
засновники, а також інші фізичні та
юридичні особи, які набули право
власності на акції ЗАТ. Так як, позивачі
не є засновниками ЗАТ, а також не надали
документів, які свідчать про наявність
у них корпоративних прав в ЗАТ
«Ілліч-Сталь», то акціонерами вони бути
не можуть.

Позивачі в своїй позовній заяві
посилаються на незаконність невидачі
акцій членам Організації орендарів ММК
ім. Ілліча, а саме порушення Закону
України «Про господарські товариства»
та п. 7.1. розділу 7 Статуту ЗАТ
«Ілліч-Сталь», які свідчать, що не
пізніше ніж через шість місяців після
реєстрації випуску акцій акціонерне
товариство зобов'язане видати
акціонерам акції (сертифікати акцій),
однак ЗАТ «Ілліч-Сталь» в даному
випадку не порушило законних прав
позивачів , не видавши їм акції
(сертифікати на акції), так як Позивачі
акціонерами ЗАТ не були.

Також позивачі посилаються на ст.ст. 2,4
Закону України "Про особливості
приватизації пакета акцій, що належить
державі у статутному фонді відкритого
акціонерного товариства"
Маріупольський металургійний комбінат
імені Ілліча "№ 2085-III від 02.11.2000 року,
намагаючись провести
причинно-наслідковий зв'язок між
участю позивачів в Організації
орендарів та їх правом на акції ЗАТ
«Ілліч-Сталь», виходячи з їх думки про
те, що відповідно до вищевказаного
Закону до складу ЗАТ повинно входити не
менше 50% працівників ВАТ «ММК ім.
Ілліча».

Однак, статті 2 і 4 вищевказаного Закону
встановлюють суб'єктів приватизації та
встановлюють пріоритетне право ЗАТ на
придбання пакета акцій, який належить
державі у статутному фонді ВАТ «ММК ім.
Ілліча».

Більше того, виходячи з Рішення
Господарського суду Донецької області
від 06.12.10 року та Постанови
Апеляційного суду Донецької області
від 28.02.2011 року випливає, що суд у своєму
рішенні встановив той факт, що Позивачі
ніколи не були і не є акціонерами ЗАТ
«Ілліч-Сталь».

Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільному, господарському або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Виходячи з вищезазначеного, Позивачі у
цій справі ніколи не були засновниками
або акціонерами ТОВ «Ілліч-Сталь», ЗАТ
«Ілліч-Сталь», ПрАТ «Ілліч-Сталь» і не
можуть претендувати на частку в
статутному фонді ПрАТ «Ілліч-Сталь»,
яка засвідчується акціями.

Між Організацією орендарів та ПрАТ
«Илліч-Сталь» 25.03.2011 р. була укладена
угода за № 02, згідно якої ПрАТ
«Ілліч-Сталь» добровільно покладає на
себе обов'язок виплатити колишнім
членам Організації орендарів вартість
належавших їм часток у колективному
дольовому фонді ліквідованої
Організації орендарів, якими вони не
розпорядились на час ліквідації
організації.

Згідно цієї угоди Організація
орендарів надала в ПрАТ «Ілліч

-Сталь» остаточний реєстр колишніх
членів Організації орендарів ММК ім.
Ілліча, які на час ліквідації не
розпорядилися своєю часткою.

В зв'язку з тим, що ПрАТ «Ілліч-Сталь»
добровільно зобов'язалось взяти на
себе обов'язок по виплаті грошових
коштів колишнім членам Організації
орендарів, ці виплати умовно були
названі матеріальною допомогою.

В судовому засіданні позивачі
вказували на незаконність дій
Державного реєстратора.

Але позивачами не було надано жодного
документу чи будь якого іншого доказу,
підтверджуючого незаконність дій
Державного реєстратора.

Згідно приписів частини 1 статті 80
Цивільного кодексу України юридичною
особою є організація, створена і
зареєстрована у встановленому законом
порядку.

Як передбачено частиною 1 статті 89
Юридична особа підлягає державній
реєстрації у порядку, встановленому
законом. Дані державної реєстрації
включаються до єдиного державного
реєстру, відкритого для загального
ознайомлення. Тобто ці обставини є
загальновідомими.

18.07.2005 р. Організація орендарів надала
державному реєстратору реєстраційну
картку на включення відомостей про
юридичну особу до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, на підставі чого до
Єдиного державного реєстру було
зроблено запис та отримано свідоцтво
єдиного зразка серії А00 № 285405.

Відомостей про те, що свідоцтво серії
А00 № 285405 видане Організації орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча, визнано
недійсним, позивачами не надано.

Юридична особа є такою, що припинилася,
з дня внесення до єдиного державного
реєстру запису про її припинення.

29.03.2011 г. до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесена запис про
припинення юридичної особи -
Організації орендарів Маріупольського
металургійного комбінату імені Ілліча.

01.07.2004 року набрав чинності Закон
України від 15.05.2003 р. № 755 «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», преамбулою якого
визначено, що він регулює відносини,
які виникають у сфері державної
реєстрації юридичних осіб, також
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до статті 2 Закону № 755
відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, регулюються
Конституцією України, цим Законом та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
№ 755 державна реєстрація юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців - це
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
№ 755, дія цього Закону поширюється на
державну реєстрацію всіх юридичних
осіб незалежно від
організаційно-правової форми, форми
власності та підпорядкування, а також
фізичних осіб - підприємців.

Як вбачається з приписів частини 1
статті 17 Закону № 755 відомості про
юридичну особу або фізичну особу -
підприємця включаються до ЄДР, зокрема,
шляхом внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток.

Для включення відомостей про юридичну
особу до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідно до вимог
статті 19 та частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 755 заявник подає
заповнену реєстраційну картку форми 6
(наказ Держпідприємства від 09.06.2004 р. №
67) та свідоцтво про державну реєстрацію
старого зразка.

Державний реєстратор перевіряє
відповідність відомостей, які вказані
в реєстраційній картці для включення
юридичної особи до ЄДР, відомостям, які
знаходяться в реєстраційній справі (у
разі її відсутності - відомостям чинної
редакції установчих документів).

Як встановлено судом, 18.07.2005 р.
керівником Організації орендарів
ОСОБА_9 подана реєстраційна картка про
підтвердження відомостей про юридичну
особу, у якій в графі «Засновники
юридичної особи» зазначено: фізичні
особи - 27 571 орендарів.

Держаним реєстратором внесено до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запис за № 0002641 та видане
свідоцтво серії А00 «285405.

Позивачі та їх представник посилаються
на порушення при заповнені
реєстраційної картки, що полягає у не
підписанні установчих документів
засновниками.

З такими висновками суд не може
погодитися з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону
№ 755 установчі документи юридичної
особи, а також зміни до них,
викладаються письмово, прошиваються,
пронумеровуються та підписуються
засновниками (учасниками) або
уповноваженими особами, якщо законом
не встановлено інший порядок їх
затвердження. У випадках, які
передбачені законом, установчі
документи повинні бути погоджені з
відповідними державними органами.

Як вбачається з статті 3 Закону «Про
господарські товариства» № 1576 від
19.09.1991 року засновниками та учасниками
товариства можуть бути підприємства,
установи, організації, а також
громадяни, крім випадків, передбачених
законодавчими актами України. Іноземні
громадяни, особи без громадянства,
іноземні юридичні особи, а також
міжнародні організації можуть бути
засновниками та учасниками
господарських товариств нарівні з
громадянами та юридичними особами
України, крім випадків, встановлених
законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 79 Господарського
кодексу України визначається коло
суб'єктів, які можуть бути засновниками
та учасниками господарського
товариства. До суб'єктів, які
наділяються правом щодо заснування та
участі в господарських товариствах
належать:

- Господарські організації -
юридичні особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до Господарського
кодексу України, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку;

- Громадські та інші організації;

- Громадяни України, іноземці та
особи без громадянства;

- Органи державної влади, наділені
господарською компетенцією;

- Органи місцевого самоврядування,
наділені господарською компетенцією.

Як вбачається з реєстраційної картки
від 18.07.2005 року, організаційно-правова
форма юридичної особи Організації
орендарів Маріупольського
металургійного комбінату імені Ілліча
визначена як «інші
організаційно-правові форми».

Тому, суд зазначає, що у даному випадку
Організація орендарів не мала
засновників, а включала до себе лише
орендарів, тому у графі «Засновники
юридичної особи» керівником
обґрунтовано зазначено: «фізичні особи
27571 орендарів», оскільки внесення
відомостей про орендарів не
передбачено у реєстраційній картці.

Згідно зі статтею 17 Закону № 755 в ЄДР
містяться відомості, зокрема, щодо
засновників (учасників) юридичної
особи та не міститься приписів щодо
внесення до цього реєстру відомостей
про фізичних осіб - орендарів.

Згідно з Прикінцевими положеннями
Закону № 755, в редакції чинній на момент
проведення реєстраційних дій, 18 липня
2005 року державним реєстратором
Виконавчого комітету Маріупольської
міської ради Донецької області внесено
запис про включення відомостей про
Організацію орендарів до ЄДР на
підставі реєстраційної картки форми №
6 за підписом керівника цієї
організації ОСОБА_9 У реєстраційній
картці форми № 6, затвердженій наказом
Держпідприємництва № 67 від 09.06.2004 року,
для включення відомостей про юридичну
особу до ЄДР на сторінці 3 зазначаються
засновники юридичної особи. Згідно
статті 9 Закону України «Про оренду
майна державних підприємств та
організацій» Організація орендарів є
об'єднанням, створеним членами
трудового колективу підприємства.
Положення про організацію не містить
переліку цих членів - орендарів, тому у
реєстраційній картці форми № 6
зазначена загальна кількість
орендарів.

З наведеного виходить правомірність
дій керівника Організації орендарів
Маріупольського металургійного
комбінату імені Ілліча при заповнені
реєстраційної картки форми № 6.

Тобто, відділ державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції діяв на підставі приписів
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», який набрав
чинності з 01.07.2004 р.

Позивачі та їх представник ОСОБА_3 не
надали суду жодних переконливих
доказів на підтвердження заявлених
вимог.

У зв»язку з тим, що позивачам у
задоволені позову про визнання
недійсними засновницьких документів
відмовлено, не має підстав в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст..ст.10,60,81,88,209,212,213,214,215 ЦПК
України, ст..ст.11,15,16,115 ЦК України, 79
Господарського кодексу України,
Законом України «Про особливості
приватизації пакета акцій, що належить
державі у статутному фонді відкритого
акціонерного товариства», Законом
України «Про господарські товариства»,
Декретом Кабінету Міністрів України
«Про приватизацію цілісних майнових
комплексів державних підприємств та їх
структурних підрозділів, зданих в
оренду», Законом України «Про
приватизацію державного майна»,
Законом України «Про оренду майна
державних підприємств та організацій,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат «імені Ілліча»,
Приватного акціонерного товариства «
Ілліч - Сталь», треті особи відділ
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, Фонд
державного майна України, Національна
комісія по цінним паперам та фондовому
ринку України, Кабінет Міністрів
України, про визнання недійсними
засновницьких документів та стягнення
моральної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
А. М. Іванченко