Справа № 296/6017/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

З А О Ч Н Е

"12" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд місті
Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового
засідання - Давиденко В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за розписками, -

В С Т А
Н О В И В :

В червні 2013 року ОСОБА_1 (надалі також -
позивач) звернулась до Корольовський
районний суд м. Житомира з позовом до
ОСОБА_3 (надалі також - відповідач), в
якому просила стягнути з відповідача
борг по договорам позики у сумі 23 480,00
грн., оскільки в добровільному порядку
відповідач відмовляється повернути
позику.

12.12.2013 року позивачем подано заяву про
збільшення позовних вимог, в якій
позивач просила стягнути з відповідача
борг за розписками на загальну суму 234
800 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим,
що 11.09.2006 року, 04.11.2011 року позивачем
надано відповідачу грошові кошти на
суму 100 000 грн та 18 000 грн., а також 115 000
грн. зі сплатою 10 відсотків від
вказаної суми, які останній
зобов'язався повернути позивачу, однак
до теперішнього часу позичених коштів
не повернув, що стало підставою для
звернення до суду.

Позивач та її представник в судовому
засіданні поданий позов з урахуванням
збільшених позовних вимог підтримали
повністю, просили його задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві,
проти заочного розгляду справи не
заперечували.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце розгляду
справи повідомлявся згідно ч.9 ст. 74 ЦПК
України, а саме шляхом публікації
оголошення в газеті «Житомирщина»
№128-129 (20209) від 19.02.2013 та газети
«Урядовий кур'єр» № 14 (5143) від 24.01.2014.

З урахуванням викладеного суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутність відповідача на підставі
наявних у справі доказів в порядку
заочного розгляду справи на підставі
ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, розглянувши подані
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав
від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100000,00
грн. згідно розписки від 04.11.2011 року, які
зобов'язався повернути частинами
протягом 2012 та 2013 року (а.с. 41).

Відповідно до розписки від 11.09.2006 року
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 18000,00 грн. та
зобов'язався повернути кошти 12.12.2006
року в повному обсязі та 10 відсотків
від вказаної суми (а.с. 43).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3
отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі
115000,00 грн., що підтверджується
відповідною розпискою наявною в
матеріалах справи (а.с. 42).

Згідно частини 1 статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Частиною 2 статті 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

За змістом статті 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З огляду на викладене, враховуючи
невиконання ОСОБА_3 як позичальником
свого обов'язку щодо повернення ОСОБА_1
як позикодавцю позичених у неї
грошових коштів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість заявлених
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача на користь позивача боргу
на загальну суму 234 800 грн. (100 000 грн. +115 000
грн. + 18 000 грн. + 1800 грн. (18 000,00 грн. х 10%).

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача понесені ним судові витрати у
сумі 3008,00 грн., що складаються з
судового збору у сумі 2 348,00 грн. та
витрат, пов'язаних з публікацією в
пресі оголошень про виклик відповідача
у сумі 660,00 грн.

Разом з тим, суд приходить до висновку
про відсутність законних підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача 12000,00 грн. витрат на правову
допомогу, які в силу ст.ст.56, 84 ЦПК
України мають бути пов"язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, допущених судом
до участі в розгляді справи і не може
перевищувати граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом, оскільки
ОСОБА_2 був допущений до розгляду
справи як представник інтересів
позивача на підставі нотаріальної
довіреності від 13.11.2012 р. (а.с. 13), а не як
адвокат або інший фахівець в галузі
права, окрім того в матеріалах справи
відсутні належні бухгалтерські
документи, що підтверджують дійсне
фактичне понесення позивачем витрат на
правову допомогу при розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 526, 536, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224 - 226
ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за розписками - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
борг за розписками на загальну суму 234
800 (двісті тридцять чотири тисячі
вісімсот) гривень 00 коп.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 3008 (три тисячі
вісім) грн. 00 коп., що складаються з
судового збору у сумі 2 348 (дві тисячі
триста сорок вісім) грн. 00 коп. та
витрат, пов'язаних з публікацією в
пресі оголошень про виклик відповідача
у сумі 660 (шістсот шісдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м.Житомира
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача про перегляд заочного
рішення, яка подається протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
К. В. Шалота