03 лютого 2014 року
Добропільський міськрайонний
суд Донецької області в складі:
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Добропіллі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,
21 листопада 2013 року ОСОБА_1
звернулась до Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, посилаючись в
позовній заяві на те, що 18 жовтня 2012
року рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
було розірвано шлюб між нею та
відповідачем, який був зареєстрований
27 червня 2003 року.
З того часу вона разом з дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою
в АДРЕСА_1. ? частини вказаної квартири
їй подарували батьки (договір
дарування від 16 грудня 2011 року), друга
частина належить їй і її дитині, тому
вона стала власником даної квартири.
При розірванні шлюб розподілу квартири
Колишній чоловік зареєстрований в
квартирі з 02 лютого 2006 року, але в ній не
мешкав, бо в шлюбі вони мешкали за
іншою адресою. Після розірвання шлюбу
позивач постійно разом з дитиною
мешкає у вказаній квартирі.
Відповідач в добровільному
порядку виписуватись з квартири за
адресою в АДРЕСА_1, не бажає. На її
прохання здійснити вимогу, він
відмовляється, тому вона вимушена
звернутися до суду за захистом своїх
Просить визнати ОСОБА_2 втративши
право користування житловим
Позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2
в судове засідання 03 лютого 2014 року не
з'явились, надали суду клопотання про
розгляд цивільної справи за їх
відсутності, позивач просить
задовольнити вимоги, відповідач згоден
з позовними вимогами позивач,
Вивчивши матеріали справи, та
керуючись правилами статі 169 ЦПК
України, суд вважає можливим
розглянути справу в відсутність сторін
по матеріалам, які є в наявності в
справі, направив по місцю мешкання
сторін копію рішення суду для відома.
Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
В судовому засіданні встановлено, що
позивач знаходилась в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2, з 27 червня 2003 року. 18
жовтня 2012 року за рішенням
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області шлюб розірвано в
установленому законом порядку.
Відповідно до технічного паспорту
на житлову квартиру за адресою в
АДРЕСА_1 та договору дарування ? частини
квартири , вбачається, що ОСОБА_1 має на
праві приватної власності квартиру ?
частини, малолітній син ОСОБА_3 має на
праві приватної власності квартиру ?
Відповідно до домової книги
вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в
квартирі за адресою в АДРЕСА_1, 02 лютого
Той факт, що відповідач гр. ОСОБА_2
не мешкає в житловій квартирі за
адресою в АДРЕСА_1 підтверджується
особистою заявою, наданою до суду про
визнання позовних вимоги, а його не
бажання в добровільному порядку
знятися з реєстраційного обліку за
даним адресою, суд розцінює як ухилення
від виконання вимог позивачки.
Посилаючись на ст. 405 ч. 2 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Вказані обставини знайшли своє
підтвердження матеріалами справи,
проаналізованими у судовому засіданні,
і по суті не заперечуються.
Згідно до ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності.
Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є нерушимим. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права або обмежений у його здійснення.
В зв'язку з тим, що відповідач понад
один рік не мешкає за місцем
реєстрації, цей строк не
спростовується в судовому засіданні,
тому керуючись правилами ЦК України, що
право користування жилим приміщенням
зберігається за відсутнім протягом
одного року, підтверджується той факт,
що відповідач втратив право
користування жилим приміщенням, бо
відповідач не мешкає за адресою в
АДРЕСА_1, цей факт не оспорюється іншими
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України,
ст. 405 ч. 2 ЦК України, на підставі ст.72 ЖК
України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця місто Добропілля Донецької
області, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
Зняти з реєстрації гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця місто
Добропілля Донецької області.
Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду.

Копію рішення направити
сторонами, для відома.

Надруковано в нарадчій кімнаті у
одному примірнику.

Головуючий суддя:
С.О. Діденко

03.02.2014