Номер провадження № 22-ц/785/974/14
Головуючий у першій інстанції Бальжик
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Бабія А.П.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
- комунальне підприємство
«Житсервіс-2», про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення та за
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж централізованого опалення, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 (діючого в інтересах ОСОБА_3) на
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 21 листопада
2013 року, -

встановила:

Комунальне підприємство «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі -
КП «ТМ ІТКЕ») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за послуги
централізованого опалення в сумі 9 555
гривень 81 копійка, за обслуговування
внутрішньо будинкових мереж
централізованого опалення в сумі 117
гривень 36 копійок, а також судових
витрат зі сплати судового збору в сумі
229 гривень 40 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
05.11.2009 року між КП «ТМ ІТКЕ» та
власником квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_3,
були укладені договір про
купівлю-продаж послуг з
централізованого опалення та договір
про купівлю-продаж послуг з технічного
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж централізованого опалення,
відповідно до яких остання зобов'язана
оплачувати надані послуги не пізніше 10
числа місяця, що настає за
розрахунковим. Проте, ОСОБА_3 проводила
оплату за спожиті послуги не в повному
обсязі, в результаті чого за нею станом
на 01.05.2013 року склалася заборгованість
у вищезазначеній сумі.

Ухвалою суду від 20.06.2013 року за
клопотанням представника відповідачки
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, залучене
комунальне підприємство «Житсервіс-2»
(далі - КП «Житсервіс-2»).

У судовому засіданні представник
позивача збільшив розмір позовних
вимог, остаточно просив стягнути з
ОСОБА_3 заборгованість за послуги з
централізованого опалення в сумі 10 091
гривня 61 копійка, за обслуговування
внутрішньо будинкових мереж
централізованого опалення в сумі 165
гривень 41 копійка, а також судові
витрати зі сплати судового збору в сумі
229 гривень 40 копійок.

В обґрунтування позовних вимог
пояснив, що у відповідності до умов
договорів, укладених між КП «ТМ ІТКЕ»
та відповідачкою, проводяться
нарахування за послуги виходячи саме
із загальної опалювальної площі - 70, 04 м2
(56, 30 м2- згідно ордеру, 13, 74 м2- частка
опалювальної площі приміщень
загального користування). Звернув
увагу, що ОСОБА_3 не надано жодних
документів на підтвердження того
факту, що вона втратила право на
житлові приміщення згідно ордеру, на
підставі якого були укладені договори.

Також, на його думку, відсутні будь-які
докази того, що інші особи в порядку
ст.ст. 51, 52 ЖК УРСР здобули право зайняти
частину приміщень, на які поширюється
ордер, виданий на ім'я відповідачки. На
додаткове запитання пояснив, що розмір
частки опалювальної площі приміщень
загального користування визначає
спеціальна програма у відповідності до
п.п. 2.2.2 Методики розрахунку кількості
теплоти, спожитої на опалення місць
загального користування
багатоквартирних будинків, та
визначення плати за їх опалення.

Представники відповідачки
заперечували проти задоволення позову,
посилаючись на те що, дійсно, ОСОБА_3 був
виданий ордер на кімнати АДРЕСА_1, проте
як починаючи приблизно з 2008 року,
кімнатами №№ 42, 43 вона не користується.
Дані кімнати були передані КП
«Житсервіс-2» у загальне користування
інших наймачів гуртожитку в той коли
відповідачка за сімейними обставинами
вимушена була проживати за іншою
адресою. Звернули увагу, що
відповідачка згодна сплатити
заборгованість лише за фактично
займану опалювальну площу, розмір якої
складає 3 456 гривень 09 копійок.

Представник третьої особи вирішення
позовних вимог залишила на розсуд суду.
На додаткові запитання пояснила, що при
передачі АДРЕСА_1, у комунальну
власність рішенням МВК від 15.12.2008 рок
ОСОБА_3 була зареєстрована в кімнатах
АДРЕСА_1 з 20.08.2007 року.

Проте, на момент передачі кімната № 42
площею 17, 2 М2 значилася коморою, кімната
№ 43 площею 12, сушарнею, кімнати №№ 44, 45
загальною площею 17, 2 М2 - були
закріплені за ОСОБА_3 Плата за
користування приміщеннями №№ 42, 43,
починаючи з 2008 року по даний час,
розподіляється КП «Житсервіс-2» на
наймачів дванадцяти кімнат та одного
блоку, що знаходяться на третьому
поверсі вищезазначеного гуртожитку.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 21 листопада
2013 року позов комунального
підприємства "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору - комунальне
підприємство «Житсервіс-2», про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення та за
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж централізовано опалення,
задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго"
заборгованість за послуги з
централізованого опалення в сумі 10 091
гривня 61 копійка, та за обслуговування
внутрішньо будинкових мереж
централізованого опалення в сумі 165
гривень 41 копійка, а всього
заборгованість в загальній сумі 10 257
гривень 02 копійки

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
комунального підприємства

"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" судові
витрати зі сплати судового збору в сумі
229 гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про зміну рішення суду та стягнення з
відповідачки заборгованості за
послуги з централізованого опалення в
сумі 4755,15 грн.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах скарги і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2007 року ОСОБА_3
видано ордер на право зайняття із
сім'єю із трьох осіб жилу площу в
кімнатах АДРЕСА_1. Розмір жилої площі
складає 56, 30 м2 (а.с.73).

Дані обставини узгоджуються з
відомостями, викладеними у
поквартирних картках, наявних у КП
«Житсервіс-2» (а.с.86-89).

05.11.2013 року між ОСОБА_3 та КП «ТМ ІТКЕ»
укладено договори про надання послуг з
централізованого опалення та по
технічному обслуговуванню внутрішньо
будинкових мереж централізованого
опалення (далі - Договір).

З п. 1 зазначеного Договору вбачається,
що «Предмет договору» опалювальна
площа квартири становить 70, 04 м2, з яких
56, 30 м2 - згідно ордеру, 13, 74 м2 - частка
опалювальної площі приміщень
загального користування (а.с.5, 6).

На ім'я ОСОБА_3 відкрито особовий
рахунок № НОМЕР_1, згідно якого станом
на 01.10.2013 року за нею склалась
заборгованість за послуги з
централізованого опалення в сумі 10 091
гривня 61 копійка та заборгованість за
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж централізованого опалення в сумі
165 гривень 41 копійка (а.с.66).

Розрахунок оплати за надані послуги з
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж централізованого опалення
проводиться згідно тарифам,
затвердженим рішеннями виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради №
1555 від 25.11.2004 року, № 1695 від 15.12.2008 року
та № 1 від 06.01.2011 року (а.с. 10-12).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" за № 1875-IV
від 24.06.2004 року (далі - Закон № 1875- IV)
послуга з централізованого опалення
відносить комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 1875- IV
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюється виключно на договірних
засадах.

Відповідно до ч.ч. І, 2 ст. 32 Закону № 1875-IV
плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розмірі
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

За змістом ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст. 19
Закону України «Про теплопостачання»
№ 263З- IV від 02.06.2005 року (далі - Закон №
2633-IV) та п.30 Правил надання послуг
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила),
громадян, зобов'язані своєчасно,
щомісячно вносити плату не лише за
користування квартирою, але й за
комунальні послуги, зокрема за
централізоване опалення за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Пункт 2 Правил визначає, що опалювальна
площа - загальна площа квартири без
урахування площі лоджій, балконів,
терас.

Підпунктом 2.2.2 Методики розрахунку
кількості теплоти, спожитої на
опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків, та визначення плати за їх
опалення, затвердженої наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлового-комунального
господарства України 31.10.2006 року за №
359, передбачено, що розподіл визначених
величин витрат теплової енергії,
спожитої на опалення місць загального
користування, між окремими
помешканнями будинку, які не мають
відокремленого входу, пропорційний до
їх загальної опалювальної площі.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. І ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягни згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частина 4 ст. 25 Закону № 263З-IV визначає,
що споживач теплової енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з теплопостачальною
організацією.

Згідно ст. 25 Закону № 2633-IV у разі
відмови споживача оплачувати
споживання теплової енергії
заборгованість стягується в судовому
порядку.

Оскільки за відповідачкою рахується
опалювальна площа відповідно до ордеру
на право зайняття із сім'єю із трьох
осіб жилу площу та укладеним договором
та розмір заборгованості визначений
відповідно до Законів та
нормативно-правових актів, а
відповідачка не відмовлялася від
наданої житлової площі та не
зверталася із заявою про
переоформлення житлової площі на інших
осіб та про внесення змін до п. 1
Договору, то суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що остання має сплатити заборгованість
у повному обсязі.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги доводи представників
позивача про те, що із спірної суми
ОСОБА_3 вже сплатила суму в розмірі 1 807
гривень 13 копійок, оскільки при
розгляді справи встановлено, що дана
сума не була нарахована позивачем при
розрахунку заборгованості, так як вже
була стягнута на підставі заочного
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 18.11.2010 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Що стосується стверджень зазначених в
апеляційній скарзі стосовно того, що
вказаною житловою площею
користувалися інші особи, то суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив, що у
разі, якщо ОСОБА_3 вважає, що певні особи
порушують її права на користування
частиною належних приміщень згідно
ордеру і тому повинні брати участь в
оплаті за послуги з централізованого
опалення, то вона має право звернутися
до цих осіб із позовом про стягнення
майнової шкоди, із обґрунтуванням її
розміру, виходячи із рішення суду про
стягнення боргу на користь
теплопостачальної організації.

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
(діючого в інтересах ОСОБА_3) -
відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 21 листопада
2013 року по справі за позовною заявою
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
- комунальне підприємство
«Житсервіс-2», про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення та за
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж централізованого опалення -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. А. Станкевич

Судді :
О.А. Ступаков

А.П. Бабій