Справа 635/1210/14-ц
Провадження по справі № 6/635/46/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Харківський районний
суд Харківської області у складі:

головуючий суддя - Бобко Т.В.

секретар судового засідання Щербак
Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Нагорної К.В. про
встановлення тимчасового обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

Встановив:

Заявник - державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорна
К.В. звернулася до суду з поданням про
встановлення тимчасового обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В
обґрунтування подання заявник
зазначає, що на виконанні ВДВС
Харківського РУЮ Харківської області
знаходиться виконавче провадження за
виконавчим листом №2-3392, виданим 07
грудня 2011 року Харківським районним
судом Харківської області про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 в твердій грошовій
валюті в розмірі 900,00 гривень від усіх
видів заробітку щомісяця на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Боржник постійно ухиляється від сплати
аліментів, на його адресу неодноразово
були направлені виклики на прийом до
державного виконавця, але останній
жодного разу не з'являвся. Приймаючи до
уваги розмір заборгованості боржника,
яка станом на 20.01.2014 рік складає 29790
гривень, а також можливість останнього
в будь-який момент виїхати за межі
України, що може ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
державний виконавець просить
задовольнити подання про обмеження
його у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорна
К.В. у судовому засіданні подання
підтримала, пояснивши про обставини,
викладені вище.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, подання державного виконавця
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 28 липня 2011
року, ухваленого по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей, 07 грудня
2011 року Харківським районним судом
Харківської області виданий
виконавчий лист №2-3392/11 про стягнення з
ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій
сумі в розмірі 900 гривень щомісячно з 28
квітня 2011 року до досягнення старшою
дитиною повноліття.

12 грудня 2011 року державним виконавцем
ВДВС Харківського РУЮ Харківської
області Слабоус О.О. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№2-3392/11 від 07.12.2011 року.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України»
передбачено, що обмеження може бути
застосовано до громадянина України,
якщо щодо нього неврегульовані
аліменти, договірні чи інші
невиконанні зобов'язання - до виконання
зобов'язань або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, може
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України до виконання
рішення.

При цьому, сам факт наявності
невиконаного рішення суду боржником не
є відповідно до цього Закону
безумовною підставою для тимчасової
заборони виїзду особи за кордон без
обов'язкового визначення дій боржника
по ухиленню від виконання судового
рішення.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) вжите у
п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзд в Україну
громадян України» та у п.18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

Отже, особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне. Відповідно до положення ч.2
ст.10 ЦПК наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання».

Поняття «ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням» варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним
судом України у листі від 01.02.2013 року
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України».

Між тим, ні в матеріалах подання, а ні в
матеріалах виконавчого провадження
№1525/2013 (номер ЄДРВП 30655033) не міститься
будь-яких доказів ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання ним зобов'язань
за рішенням суду, доводи державного
виконавця щодо ухилення боржника від
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього державним органом
та можливості боржника виїхати за межі
України ґрунтуються лише на
припущеннях.

Надані матеріали не містять
беззаперечних, належних та допустимих
доказів і того, що державним
виконавцем достатньо вжиті всі заходи
примусового виконання рішень,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», в тому числі
заходи по виявленню майна та грошових
коштів у боржника.

Наявні в матеріалах виконавчого
провадження копія постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, постановлена
державним виконавцем ВДВС
Харківського РУЮ Харківської області
Нагорною К.В. від 25 січня 2014 року та
копія постанови про розшук майна
божника, постановлена державним
виконавцем ВДВС Харківського РУЮ
Харківської області Нагорною К.В. від 27
січня 2014 року не є безспірними
доказами щодо вжиття заявником заходів
по виявленню майна боржника та свідоме
ухилення останнього від виконання
покладеного на нього рішенням суду
обов'язку по сплаті аліментів, оскільки
в матеріалах справи та в матеріалах
виконавчого провадження відсутні дані
щодо належності вказаного у зазначених
постановах рухомого майна - ОСОБА_1
вантажного, 1986 року випуску, номер шасі
НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2 та МАЗа вантажного,
1983 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, ДНЗ
НОМЕР_4- саме відповідачу.

При цьому суд враховує, що саме
державний виконавець, як ініціатор
вирішення питання про тимчасове
обмеження фізичної особи у праві на
виїзд, зобов'язаний зазначити у поданні
передбачені законом підстави для
такого обмеження і надати відповідні
докази.

За таких обставин суд не вбачає
правових підстав для задоволення
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за кордон.

Разом з тим, вказана ухвала не є
перешкодою для звернення державного
виконавця до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України після
усунення недоліків, що стали підставою
для відмови у задоволенні даного
подання.

Керуючись ст. ст. 10, 377-1 ЦПК
України, Законом України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України»,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
Харківської області Нагорної К.В. про
встановлення тимчасового обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала
була постановлена без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо вона не
скасована, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -