Справа № 589/283/14-ц р.
Провадження № 6/589/52/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 р.

Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого - судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання
Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шостка подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Білевич Н.С., погоджене з в.о. начальника
відділу Д.Г. Денисюком,

- про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції Білевич Н. С.
звернулась до суду з вказаним поданням,
в якому просить тимчасово обмежити
боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за
межі України з вилученням у нього
паспортного документа для виїзду за
кордон органами Державної
прикордонної служби України.

Подання мотивується тим, що у
відділі державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції на виконанні
знаходиться виконавчий лист № 2-207/02 від
24.10.2002 року, виданий Шосткинським
районним судом Сумської області, про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи стягнення з
16.10.2002 року.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_3 з 16.10.2002 року
на утримання дітей аліменти не сплачує,
станом на 01.01.2014 року виникла
заборгованість у розмірі 50 693,37 грн.,
боржник ухиляється від виконання
рішення суду, державний виконавець
просить тимчасово обмежити ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України.

Представник відділу ДВС
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції Сумської області в
судове засідання не з'явився, надав
заяву, в якій подання підтримав, прохав
розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали подання,
прийшов до наступного.

Підстави для тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України визначено в Законі України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (далі Закон).

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Застосування такого обмеження може
мати місце лише у виключних випадках і
повинно використовуватися лише як
крайній захід після реалізації усіх
можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право в разі ухилення боржника від
виконання зобовязань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України до виконання
зобовязань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Аналіз наведених норм дає підстави
для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника від виконання
зобовязань, покладених на нього
рішенням суду чи іншого органу
(посадової особи).

Разом з тим належні докази на
підтвердження того, що ОСОБА_3
обізнаний, щодо відкриття виконавчого
провадження про стягнення з нього на
користь ОСОБА_4 аліментів на утримання
дітей, що йому надсилались постанова
про відкриття виконавчого провадження
і виклики державного виконавця, і він
їх отримував, в матеріалах, доданих до
подання, відсутні. Відсутні жодні
відомості про те, чи здійснювались
виходи державного виконавця на
примусове виконання за адресою
боржника, чи вживались заходи щодо
розшуку манйа боржника. Крім того не
надано розрахунку заборгованості по
сплаті аліментів ОСОБА_3, тому суд
взагалі позбавлений можливості
перевірити її наявність.

Таким чином, не зазначено та не
надано суду доказів, що державним
виконавцем вжито усіх можливих та
передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення і він був змушений після вжиття
всіх заходів звернутись з вказаним
поданням до суду, а тому неможливо
дійти висновку, що ОСОБА_3 умисно
ухиляється від виконання обов'язку
сплатити борг та державним виконавцем
вичерпано всі заходи для виконання
рішення суду.

Зважаючи на зазначене, суд
приходить до висновку, що подання
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
Білевич Н.С. про тимчасове обмеження
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Сумської області
через Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Шосткинського
міськрайонного суду

Сумської області
О. В.
Прачук