Провадження №2/485/128/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 лютого 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом. В позові
зазначила, що є власником житлового
будинку по АДРЕСА_2. З 2008 року до будинку
вселилися відповідачі. Оскільки з
січня 2010 року відповідачі в будинку не
проживають, місце їх проживання
невідоме, що перешкоджає їй
користуватися та розпоряджатися
житлом на власний розсуд, просить
визнати їх такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, суду пояснила, що
відповідачі є її знайомими. У 2008 році
вона домовилася з ОСОБА_2 про придбання
у неї її житлового будинку у
с.Новотимофіївка Снігурівського
району, з метою оформлення документів,
ОСОБА_2 з власного будинку виписалася, а
оскільки для оформлення угоди їй
потрібна була реєстрація на території
України та ніде було проживати,
погодилася прописати її разом з її
сином ОСОБА_3 у своєму будинку у
с.Олександрівка. З 2010 року відповідачі
у будинку не проживають, за ним не
доглядають, а тому він знаходиться у
незадовільному стані та потребує
ремонту. Місце проживання відповідачів
їй не відоме, а тому вона позбавлена
можливості вирішити питання про зняття
їх з реєстрації у добровільному
порядку. Просить позов задовільнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, були належним чином
повідомлені про розгляд справи,
причини неявки суду не повідомили, тому
суд вважає за можливе на підставі ст.224
ЦПК України ухвалити заочне рішення по
справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Між сторонами склалися правовідносини
з приводу набуття та припинення права
користування житлом приватного
житлового фонду.

З матеріалів справи вбачається, що
власником будинку №1 по вул.Молодіжній
в с.Олександрівка Снігурівського
району Миколаївської області є ОСОБА_1,
що стверджується договором
купівлі-продажу від 10.08.2006 року (а.с.4),
витягом про реєстрацію права на
нерухоме майно від 20.09.2007 року (а.с.5).

В зазначеному будинку на день розгляду
справи зареєстровані ОСОБА_2, АДРЕСА_1
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 16,17).

Суду не надано доказів того, що вказані
особи були чи є членами сім'ї власника
житла, а тому до даних правовідносин
підлягають застосуванню ст.ст.71, 163 ЖК
України.

Згідно ст.163 ЖК України у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених ч.1, п.1 і 5 ч.3
і ч.4 ст.71 цього Кодексу. Тимчасова
відсутність наймача та членів його
сім'ї не звільняє їх від виконання
обов'язків за договором найму жилого
приміщення.

Відповідно до ч.ч.1 ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сімї, за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Судом встановлено, що з 2010 року
відповідачі у будинку позивача не
проживають, до будинку не навідуються,
участі в його утриманні не приймають,
будинок знаходиться в занедбаному
стані, земельна ділянка заросла
бур'янами, будівля напіврозвалена,
крівля зруйнована, штахетника, віком та
дверей не має.

Таке підтверджено актом депутата
Олександрівської сільради від 06.11.2013
року (а.с.7), показами свідка ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_4 суду показала, що
працює секретарем Олександрівської
сільської ради Снігурівського району,
їй відомо, що відповідачі з 2010 року в
будинку ОСОБА_1 не проживають, ОСОБА_2 до
села взагалі не з'являлася, а ОСОБА_3
наймався на різні роботи в селі й
проживав у працедавців, оскільки
будинок занедбаний. Ніяких речей в
будинку не має. В сільську раду скарг
від відповідачів з приводу створення
перешкод у проживанні в будинку не
надходило.

Згідно положень ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном і він
реалізовує їх на власний розсуд.

Суд приймає до уваги те, що у матеріалах
справи відсутні докази того, що
відповідачі не проживають у будинку
понад шість місяців з поважних причин,
мали чи мають намір повернутися, а
позивачка чи члени її сім'ї
перешкоджають їм у такому чи створюють
умови за яких вони вимушені проживати в
іншому помешканні. Крім того, наймачі
будинку не доглядали його тривалий час
що сприяло його занедбанню.

За такого, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в
спірному будинку понад шість місяців
без поважних причин, а тому позов є
обґрунтованим та підлягає до
задоволення на захист права власника
майна.

На прохання позивача суд не стягує з
відповідачів судовий збір на користь
позивача.

Керуючись, ст.ст. 3, 10, 88, 209, 212- 218, 224-232 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, -
задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, АДРЕСА_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування житловим будинком, що
розташований по АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем протягом 10 днів з
дня отримання його копії, через
Снігурівський районний суд.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом за письмовою заявою
відповідача до суду, що його ухвалив, з
поданням такої заяви у десятиденний
термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ