Справа № 692/1654/13-ц
Провадження № 2/692/31/14
11 лютого 2014 року
Драбівський районний суд
в складі: головуючого
судді - Фай В.Г.
секретарі - Медведенко С.О.
позивача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Драбів
справу за позовом
управління Держземагенства
про визнання дій Головного управління
у Черкаській області, їх посадових осіб
при здійсненні ними своїх повноважень
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить суд відкрити
провадження у справі, визнати
неправомірними дії Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області в зв'язку з
порушеннями ними ст. 122, ст. 123 та ч. 6 ст.
186-1 Земельного кодексу України,
зобовязати Головне управління
Держземагенства у Черкаській області
погодити технічну документацію (проект
«із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки загальною площею 4,3191
га у власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель державної власності,
які знаходяться в адміністративних
межах Левченківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області») та видати довідку на підставі
якої у реєстраційній службі він
отримає права власності на земельну
ділянку в адміністративних межах
Левченківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області, стягнути з Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області на його користь
матеріальну та моральну шкоду завдану
йому неправомірними діями та відмовами
на видачу державного акта на права
власності на земельну частку (пай), з
якої він міг отримувати доходи та інший
зиск у розмірі 161 682 грн, та стягнути з
відповідача судові витрати.
В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 заявлені
позовні вимоги підтримали і просять
суд позов задоволити.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, не повідомив
причину неявки до суду, хоч про час і
місце розгляду справи був повідомлений
За таких обставин суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, позивач та
його представник не заперечують проти
такого порядку вирішення справи.
Суд, вислухавши доводи позивача
та його представника, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 11 червня 2010 року
визнано за ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай) в землях бувшого ВАТ
«Левченківське» села Левченкове
Драбівського району Черкаської
області, зобов'язано Драбівську
райдержадміністрацію видати на ім'я
ОСОБА_1 державний акт на право
приватної власності на землю за
рахунок земель резервного фонду
Левченківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області.

12 жовтня 2010 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Драбівської районної
державної адміністрації з заявою
надати дозвіл на виготовлення проекту
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки.

7 вересня 2011 року Драбівською
райдержадміністрацією відповідно до
статтей 123, 124, 134 Земельного Кодексу
України позивачеві ОСОБА_1 був наданий
дозвіл на виготовлення проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтованою площею 4,09 га для
вдення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель державної власності,
які знаходяться в адміністративних
межах Левченківської сільської ради
Драбівського району за межами
населеного пункту.

20 серпня 2012 року Драбівським районним
відділом Черкаської регіональної
філії державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру» був
виготовлений вказаний проект із
землеустрою.

Згідно висновку державної експертизи
землевпорядної документації від 29
квітня 2013 року за № 246 проведеної
Управлінням Державного земельного
кадастру та експертизи Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області вказаний проект
землеустрою відповідає вимогам
земельного законодавства та діючих
нормативно-методичних документів,
встановленим нормам і правилам та
оцінюється позитивно.

В відповідності з Законом України від
06.09.2012 року «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» внесені зміни
до Земельного кодексу України, зокрема
до ст. 122, частиною червертою якої
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин
та його територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб. Зміни набрали чинності
з 01.01.2013 року.

Отже, з 01.01.2013 року питання про
передачу земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб віднесено до
компетенції центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин
та його територіальні органи, в даному
випадку до Головного управління
Держземагенства у Черкаській області.

Згідно ст. 186-1 ЗК України, яка
регламентує повноваження органів
виконавчої влади в частині погодження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок - проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок усіх
категорій та форм власності підлягає
обов'язковому погодженню з
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин.

Відповідач - Головне управління
Держземагенства у Черкаській області
всупереч вимагам ст.ст. 122; 186-1 ЗК
України відмовляє позивачеві ОСОБА_1 у
затвердженні проекту із землеустрою, а
тому такі дії посадових осіб Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області суд визнає
неправомірними.

Що стосується вимог позивача про
стягнення з Головного управління
Держземагенства у Черкаській області
на його користь матеріальну та
моральну шкоду завдану йому
неправомірними діями та відмовами на
видачу державного акта на права
власності на земельну частку (пай), з
якої він міг отримувати доходи та інший
зиск у розмірі 161 682 грн. не підлягають
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди)» розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоровя потерпілого,
тяжкість вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у звязку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Статтею 1167 ЦК України
передбачено, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків встановлених ч. 2 цієї
статті.

Як розяснив Верховний Суд України
в постанові «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року
під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб; відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
звязку з ушкодженням здоровя, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
звязку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих звязків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків; у
позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

У позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Позивач не надав суду ні в своїх
поясненнях, ні в самій позовній заяві, з
яких міркувань він виходив визначаючи
розмір моральної шкоди в сумі 12500 грн.
не надав суду докази в чому полягає ця
шкода, а тому суд приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди не підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Вимога позивача в частині
стягнення з відповідача 149 182 грн.
матеріальної шкоди за неможливість
користування земельною ділянкою,
позбавлення можливості використання
вказаної землі та отримувати доходи та
інший зиск, зокрема в насадженні
кукурудзи, соняшника чи гарбузів, не
підлягає до задоволення, оскільки
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
даного факту.

Керуючись ст. ст. 10;15; 60; 61; 213; 215;
224-227 ЦПК України, ст. ст. 122; 123; 186-1 ЗК
України, с у д , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Черкаській області
про визнання дій Головного управління
Держземагенства у Черкаській області,
їх посадових осіб і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень
неправомірними задоволити частково.

Визнати дії посадових осіб Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області щодо відмови
позивачеві ОСОБА_1 у затвердженні
проекту із землеустрою, щодо
відведення йому у власність земельної
ділянки загальною площею 4,3191 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель державної власності,
які знаходяться в адміністративних
межах Левченківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області за межами населеного пункту -
неправомірними.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Черкаській області
затвердити проект із землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки
загальною площею 4,3191 га ОСОБА_1 у
власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель державної власності,
які знаходяться в адміністративних
межах Левченківської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області за межами населеного пункту,
про що видати відповідний наказ.

Стягнути з відповідача - Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області на користь ОСОБА_1
понесені ним судові витрати за сплату
судового збору в розмірі 229 грн. 60 коп.

В решті заявлених вимог позивачеві
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути переглянуте
судом за заявою відповідача, яка може
бути ним подана до суду протягом десяти
днів з часу отримання його копії, а
позивачем може бути оскаржено до
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області
протягом десяти днів з часу його
проголошення.

Головуючий :