Справа № 419/3549/2012 р.
Провадження № 2/204/21/2014р.
У Х В А Л А

17 лютого 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
клопотання представника позивачки
ОСОБА_1 про призначення повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Сьома Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Сьома
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
недійсним.

07 лютого 2014 року в судовому засіданні
представник позивачки ОСОБА_1 заявив
клопотання про призначення по
вищевказаній справі повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи спадкодавця ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року, на розгляд якої поставити
наступні питання: чи страждав померлий
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, будь-яким
психічним розладом в момент укладання
10.01.2011 року заповіту?; в якому
психічному стані знаходився ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, під час посвідчення 10.01.2011
року заповіту?; чи міг ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за своїм психічним станом
у зазначений час розуміти значення
своїх дій та керувати ними?; чи є
діагнози: Іпохондричний невроз,
Інволюційна іпохондрія, параноїдний
сіндром - психічним захворюванням? Якщо
так, то до якого типу психічного
захворювання ставляться?; чи страждав
за життя ОСОБА_4 психічним
захворюванням? Якщо так, то яким саме?;
чи можна стверджувати, що діагноз:
Атеросклероз, склероз судин головного
мозку, діенцефальні пароксизми,
астеноіпохондрічний синдром, які були
протягом тривалого часу у ОСОБА_4 є
психічним розладом?; чи є психічне
захворювання, яким страждав ОСОБА_4:
важким, тимчасовим або постійним,
стійким або прохідним?; чи міг
страждати ОСОБА_4 на момент складання
останнього заповіту 10.01.2011 року
психічним розладом? Якщо так, то
наскільки було виражено прояв даного
психічного захворювання?; чи приводить
діагноз: Інволюційна іпохондрія,
параноїдний синдром до неможливості
розуміти хворим значення своїх дій і
вчинків, втрати здатності приймати
усвідомленні рішення?; чи міг ОСОБА_4
розуміти значення своїх дій і вчинків,
спосібності приймати усвідомленні
рішення на момент підписання заповіту
від 10.01.2011 року, враховуючи його
психічний стан?; чи могло соматичне
неблагополуччя ОСОБА_4 вплинути на його
психологічний стан, в тому числі на
зміну рішення відносно заповіту?; чи
могло соматичне неблагополуччя ОСОБА_4
вплинути на його дієздатність,
розумові здібності, викликати психічні
розлади, у тому числі тимчасові,
зокрема при складанні заповіту від
10.01.2011 року?; могла бути у ОСОБА_4
підвищена сугестивність, підлеглість
наказам третіх осіб на момент
складання заповіту 10.01.2011 року?; чи
можливо було вплинути на ОСОБА_4
психологічним впливом чи навіюванням
третіх осіб на момент підписання
заповіту від 10.01.2011 року?; може одужання
ОСОБА_4 дати рецидив?; чи можливо
стверджувати, що психічний стан і
дієздатність ОСОБА_4 не перевірялись
нотаріусом на момент підписання
заповіту від 10.01.2011 року, оскільки на
момент підписання заповіту йому
виповнилося 81 рік і в заповіті не
вказано, що є довідка від психіатра,
підтверджуюча його дієздатність з
огляду на раніше поставлені лікарями
йому діагнози. В обґрунтування
клопотання вказав на те, що по даній
справі була проведена посмертна
судово-психіатрична експертиза за
результатами якої був складений акт №
22 від 06.06.2013 року. Заявник вважає, що
судово-психіатрична експертна комісія
не в повному обсязі вивчили матеріали
цивільної справи та матеріали історій
хвороб № 9575/81, № 7330/81, оскільки в
висновку вищевказаного акту взагалі не
зазначено, що в матеріалах цивільної
справи є показання свідка ОСОБА_5 та не
зазначено з яких підстав дані
показання не брались до уваги. Також у
акті № 22 від 06.06.2013 року в частині
висновку зазначено, що «На підставі
вищевикладеного комісія доходить
висновку, що відсутність оригіналів
медичної документації, суперечливість
відомостей, наявних у матеріалах
цивільної справи про психічний стан
ОСОБА_4 на період складання та
підписання ним заповіту 10.01.2011 року,
виключає можливість оцінити характер і
ступінь виявлення розладів, які були у
нього на той період часу і вирішити
відносно нього експертні питання на
період часу, що цікавить суд.». Але дана
інформація не відповідає дійсності,
оскільки: суд направив до Комунального
Закладу «Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної ради саме
оригінали історій хвороб № 9575/81, № 7330/81,
у яких містяться оригінали усіх
наданих до суду виписок із епікризів,
отже заявник вважає, що експерти не
уважно вивчали матеріали справи. Разом
з тим, експерти мали можливість
витребувати у суду додаткові
матеріали, які на їх думку були
необхідні для проведення вищевказаної
експертизи. Крім того, в судовому
засіданні була опитана експерт
доповідач ОСОБА_9, яка не змогла надати
відповіді на поставлені їй питання.

В судове засідання заявник не з'явився,
про час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, раніше
надав суду заяву, в якій підтримав своє
клопотання про призначення по даній
справі повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи та
просив його задовольнити. Дане
клопотання просив розглянути без його
участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, раніше його представник ОСОБА_6
надала суду заяву, в якій просила дане
клопотання розглянути без її участі.
Також вказала, що заперечує проти
призначення повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи,
оскільки на її думку немає підстав для
призначення повторної експертизи.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що клопотання
представника позивачки ОСОБА_1 про
призначення повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи
задоволенню не підлягає по наступним
підставам.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України,
якщо висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові.

Ухвалою суду від 26.02.2013 року по даній
справі була призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза, на
розгляд якої представником позивачки
ОСОБА_1 були поставлені наступні
питання: чи страждав померлий ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, будь-яким психічним
розладом в момент укладання 10.01.2011 року
заповіту?; в якому психічному стані
знаходився ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час
посвідчення 10.01.2011 року заповіту?; чи
міг ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за своїм
психічним станом у зазначений час
розуміти значення своїх дій та
керувати ними?

Проте в клопотанні про призначення
повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи від
07.02.2014 року представником позивачки
ОСОБА_1 були заявлені вже шістнадцять
питань для експертів на проведення
повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи.

Але повторна експертиза, якщо висновок
основної експертизи буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
призначається судом іншому експертові,
але з тими ж питаннями, що були заявлені
в основній.

Заявлені представником позивачки
ОСОБА_1, крім тих, що були заявлені й в
основній експертизі, відносяться до
питань для додаткової експертизи ані
повторної. Проте заявником не
заявлялось клопотань про призначення
додаткової експертизи.

Що стосується тверджень представника
позивачки ОСОБА_1 про те, що експертами,
якщо на їх думку було не достатньо
документів, могли бути витребувані від
суду додаткові докази, то вони є
безпідставними з огляду на наступне.

Клопотанням Комунальної застави
«Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної заради від
22.03.2013 року за № 1004 для проведення
основної посмертної
судово-психіатричної експертизи були
витребувані оригінали медичної
документації з Гейківської обласної
психоневрологічної лікарні (а.с.104), де
ОСОБА_4 проходив медичний огляд у 2010
році, які були витребувані з
вищевказаного закладу.

Проте листом від 20.03.2013 року за № 288 ОКЗ
«Гейківська обласна психоневрологічна
лікарня» повідомила, що ОСОБА_4 в них на
лікуванні не перебував і не перебуває
(а.с.107).

Також листом від 15.04.2013 року за № 430 КЗ
«Гейківська обласна психоневрологічна
лікарня» повідомила, що ОСОБА_4 на
лікуванні в КЗ «Гейківська
психоневрологічна лікарня» не
перебував і не перебуває в архівних
книгах не значиться, проте 25.12.2010 року
ОСОБА_4 в супроводі своєї племінниці
звернувся за консультацією до
чергового лікаря ОСОБА_7 Під час огляду
показань для невідкладної
госпіталізації не було, надані усні
рекомендації звернутися до
дільничного психіатру по місцю
проживання. Медичні документації по
цьому випадку не заводились (а.с.110).

Таким чином, твердження представника
позивачки ОСОБА_1 в цій частині є
необґрунтованими та безпідставними, а
тому не беруться судом до уваги.

Що стосується тверджень представника
позивачки ОСОБА_1 про те, що експертами
неправомірно не брались до уваги
показання свідка ОСОБА_5 при проведенні
експертизи та не вказано з яких
підстав, то ці твердження також є
необґрунтованими та безпідставними з
огляду на наступне.

В судовому засіданні була опитана
судовий-психіатричний експерт
відділення судово-психіатричних
експертиз ОСОБА_9, яка дала усні
пояснення стосовно висновку вказаного
у акті № 22 від 06.06.2013 року, і яка вказала,
що такі експертизи проводяться на
підставі наявної медичної
документації, що й було зроблено та
складений відповідний акт. Також
вказала, що вказаний свідок є родичкою
позивачки, а тому є зацікавленою
особою, у зв'язку з чим її свідчення
можуть бути упередженими та
необ'єктивними.

Крім того, представник позивачки
ОСОБА_1 вказав на те, що експерт ОСОБА_9
не надала відповіді на поставлені їй
питання. Проте такі твердження не
відповідають дійсності, оскільки
експерт надала відповіді на питання,
які відносилися до проведеної
експертизи, призначеної ухвалою суду
від 26.02.2013 року, а питання на які експерт
не надала відповіді не відносяться до
проведеної експертизи та такі питання
не ставилися на розгляд експертам у
основній посмертній
судово-психіатричній експертизі, а як
вже було вказано вище такі питання
відносяться до додаткової експертизи,
призначення якої представник
позивачки ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
акт № 22 від 06.06.2013 року складений за
результатами проведеної посмертної
судово-психіатричної експертизи, дав
відповіді на всі поставлені питання, є
вичерпним та обгрунтованим.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, враховуючи пояснення
судового-психіатричного експерта
відділення судово-психіатричних
експертиз ОСОБА_9, суд вважає за
необхідне відмовити представнику
позивачки ОСОБА_1 в задоволенні його
клопотання про призначення повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 150, 168, 209 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника
позивачки ОСОБА_1 про призначення
повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Сьома
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
недійсним - відмовити.

Ухвала в частині зупинення провадження
у справі може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 5-ти
денний строк з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя
В.В.
Самсонова