Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/3707/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І.,
Павицької Т.М.

при секретарі Камінній
М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
житловим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 18 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1
звернулася до суду з названим позовом.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
від 27.08.2002 року вона є власником 23/100
ідеальних частин будинку АДРЕСА_1, які
вона успадкувала після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 Власником
інших 23/100 частин є відповідач у справі,
з яким вони не можуть вирішити питання
користування, володіння та
розпорядження своїми частками у
спільному домоволодінні. Просила
встановити порядок користування 46/100
ідеальних частин будинку АДРЕСА_1,
шляхом передачі їй у користування
кімнати 1-4 площею 10,2 м. кв., а
відповідачу - кімнати 1-5 площею 10,6 м. кв.,
решту приміщень, а саме: кухню, коридор
та ванну кімнату залишити у спільному
користуванні.

В ході розгляду до участі у
справі, як третю особу, залучено ОСОБА_4

Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 18 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду,
оскільки вважає його незаконним, та
постановити нове, яким її позовні
вимоги повністю задовольнити,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що всі особи, які брали
участь у справі не заперечували той
факт, що 46/100 ідеальних частин
зазначеного будинку належать їй та
ОСОБА_2 на праві спільної часткової
власності по 23/100 ідеальних частин і
складаються з двох кімнат та
допоміжних приміщень. Третя особа
ОСОБА_4 не заперечувала проти її позову,
оскільки встановлення судом будь-якого
порядку користування 46/100 ідеальних
частин вказаного будинку жодним чином
не порушує її інтересів.

Також вважає, що виділення відповідачу
кімнати 1-5 площею 10,6 м. кв. не буде
порушувати його законні права. Вказує,
що посилання суду на норму жилої площі
на одну особу не має жодного юридичного
та практичного значення у цій справі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано жодних доказів
можливості надання співвласникам
спірного будинку у володіння та
користування тих частин спільного
майна в натурі, які відповідають їх
часткам у праві спільної часткової
власності. Окрім того, виділення
відповідачу кімнати 1-5 площею 10,6 кв.м.
призведе до порушення його права,
встановленого ст.47 ЖК України щодо
користування жилою площею згідно
встановленої норми -13,65м. кв. на одну
особу.

Проте погодитись з таким
висновком суду не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
права.

За положеннями чч. 1, 2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Цими правами власник
розпоряджається на власний розсуд.
Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 27.08.2002 року №2-772, витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 27.07.2006 року,
технічного паспорту від 24.05.2002 року
ОСОБА_1 належить 23/100ід. частин жилого
будинку, розташованого в АДРЕСА_1
/а.с.6-10/.

Право власності на спадкове майно
перейшло до позивачки в 1/2 його частці
(23/100 ід.ч.) після смерті її батька
ОСОБА_3, якому належало 46/100 частин
зазначеного житлового будинку /а.с.9/.

В спадщину після смерті ОСОБА_3 на іншу
1/2 частину (23/100 ід.ч.) спірної частини
житлового будинку вступила ОСОБА_5
згідно свідоцтва про право на спадщину
від 24.11.1993 року №2-3653 /а.с.30/.

Після смерті ОСОБА_5 в спадщину на 23/100
і.ч. житлового будинку АДРЕСА_1 вступив
ОСОБА_2 /відповідач/ згідно свідоцтва
про право на спадщину від 20.12.2006 року
№2-1243 /а.с.31/.

Матеріалами справи також
підтверджується, що за життя ОСОБА_3
продав частину спірного житлового
будинку ОСОБА_6, розмір якої згідно
рішення виконкому Корольовської
районної ради від 19.12.1979 року №537
становив 54/100ід.ч./а.с.30/.

Після смерті ОСОБА_6 в спадщину на
54/100ід.ч. житлового будинкуАДРЕСА_1
вступила ОСОБА_4, що була залучена до
участі у даній справі як третя особа.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Сторони та третя особа визнали, що як
ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 на праві спільної
часткової власності належить по
23/100ід.ч. спірного будинку, до складу
яких входить кімната 1-4 площею 10,2 кв.м.,
кімната 1-5 площею 10,6 кв.м., кухня 1-1
площею 9,7 кв.м., ванна кімната 1-2 площею
4,8 кв.м., коридор 1-3 площею 4,2 кв.м. Після
прийняття у спадщину після смерті
ОСОБА_3 ця частина будинку ніким не
добудовувалась та не змінювалась.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
хибного висновку про неможливість
встановлення порядку користування
будинком між сторонами, посилаючись на
те, що внаслідок здійснення ОСОБА_4
прибудови та надбудови будинку АДРЕСА_1
змінено загальну житлову площу
будинку.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 357 ЦК України
передбачено, що співвласник має право
на відповідне збільшення своєї частки
у праві спільної часткової власності,
якщо поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна.
Співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

З огляду на наведене вимоги позивачки
про встановлення порядку користування
спірним будинком є обгунтованими.

А тому рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення по справі.

Водночас суд задовольняє вимоги
позивачки частково та встановлює їй
порядок користування кімнатою 1-5
площею 10,6 кв.м., а не кімнатою 1-4 площею
10,2 кв.м., зважаючи на те, що склався
відповідний порядок користування
спірним житлом, відповідач за вказаною
адресою фактично проживає та
користується кімнатою 1-4. Допоміжні
приміщення необхідно залишити у
спільному користування сторін.

Окрім того суд безпідставно застосував
до спірних правовідносин ст.47 ЖК
України, оскільки положення цієї
статті визначають норму жилої площі
при наданні жилих приміщень у будинках
державного і громадського житлового
фонду.

Керуючись ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314,
316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 18 грудня 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Встановити порядок користування
46/100 ід.ч. будинку АДРЕСА_1 та виділити у
користування ОСОБА_1 кімнату 1-5 площею
10,6 кв.м., а ОСОБА_2 - кімнату 1-4 площею 10,2
кв.м. Допоміжні приміщення, а саме кухню
1-1 площею 9,7 кв.м., ванну кімнату 1-2
площею 4,8 кв.м., коридор 1-3 площею 4,2 кв.м.
залишити у спільному користуванні.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді