АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/537/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 639/7889/13-ц
Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Харкова від 22
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_5 до Харківської
міської ради, Державної реєстраційної
служби у Харківській області, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання
незаконними документів, рішень,
відновлення порушеного права,
зобов'язання вчинити певні дії,
скасування права власності, знесення
самовільно побудованої споруди,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 22.11.2013 року клопотання
позивача ОСОБА_5 про забезпечення
позову задоволено частково. Суд
вказаною ухвалою вирішив накласти
арешт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 за
кадастровим №:04:033:0004 та на
самочинно побудованої житлової
прибудови літ. «А -1», тамбуру літ. «а» та
гараж літер «И» по АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати
ухвалу суду, вважаючи її
необґрунтованою та такою, що
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не вказав яким чином судом
було обрано підстави щодо вказаного
забезпечення позову, що в ухвалі
відсутнє посилання на підтвердження
зареєстрованої земельної ділянки по
вул..Фельшерській 81-а за кадастровим №
310137900:04:033:0004, оскільки апелянтом на
момент розгляду справи не було
зареєстровано у встановленому законом
порядку належну йому земельну ділянку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 і
її представник апеляційну скаргу
підтримали і просили її задовольнити,
вказуючи на те, що позивачем не надано
доказів порушення його прав на
земельну ділянку чи будівлі так як він
раніше належна йому земельна ділянка
була ним відчужена за договором
купівлі-продажу від 28.10.2011 року його
батькові ОСОБА_7, саме який і може бути
належним позивачем.

Позивач ОСОБА_5 проти доводів апелянта
заперечував, просив скаргу відхилити,
вказуючи, що дійсно, частина земельної
ділянки ним була відчужена, але на
іншій частині земельної ділянки по
АДРЕСА_1 ним будується житлове
приміщення.

Між ним і сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_8, які
є співвласниками будинку АДРЕСА_1 в
судовому порядку вирішувалися спори,
однак в ході підготовки відповідних
документів він виявив, що рішенням
Харківської міської ради від 19.12.2012р.
№953/12 дозволено збереження громадянці
ОСОБА_3 самочинно побудованих житлової
прибудови літ «А-1», тамбур літ «а»,
гаражу літ. «И», які частково
знаходяться на його земельній ділянці.

Зазначене змусило його звертатися з
вказаним позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, які стосуються
приводу і підстав вжиття судом заходів
забезпечення позову, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що
суддя ухвалою від 16.09.2013 року відкрив
провадження за позовом ОСОБА_5,
визнавши, що позовна заява відповідає
вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України, і
призначив справу до розгляду. (а.с.6).

20.11.2013 року ОСОБА_5 звернувся з заявою
про забезпечення позову шляхом
накладення заборони відчуження і
арешту земельної ділянки по АДРЕСА_1 за
кадастровим №:04:033:0004 та на
самочинно побудовані житлові
прибудови літ. «А -1», тамбуру літ. «а» та
самочинно побудованого гаражу літ. «И»
по АДРЕСА_1, вказуючи, що отримав
інформацію про намір ОСОБА_3 та її
представника швидкого відчуження
зазначених вище земельної ділянки і
будівель з метою створення перешкод у
вирішенні судом справи про поновлення
його порушених прав.

Суд першої інстанції обґрунтовано і у
відповідності з вимогами ст.ст.151, 153 ЦПК
України ухвалою від 22.11.2013 року вжив
заходи забезпечення позову за заявою
ОСОБА_5

Однак при обранні виду забезпечення
позову суд першої інстанції помилково,
за відсутністю достатніх даних саме
такого заходу, обрав самий жорсткий з
передбачених статтею 152 ЦПК України вид
забезпечення позову - арешт земельної
ділянки і прибудови літ. «А-1», тамбур
літер «а» та гараж літер «И», які
знаходяться по АДРЕСА_1

Крім того, такий вид забезпечення
позову не обумовлений викладеними в
заяві ОСОБА_5 від 20.11.2013 року
обставинами, які спонукали його до
звернення з даною заявою до суду,
оскільки він посилався на побоювання
можливого відчуження гр-кою ОСОБА_3
земельної ділянки та належної їй
частки домоволодіння.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України зазначено,
що види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими вимогами.

З урахуванням обставин даної справи
співмірним буде передбачений п.2)
частини 1 ст.152 ЦПК України такий вид
забезпечення позову, як заборона
вчиняти певні дії, а саме: заборона
відчуження земельну ділянку по АДРЕСА_1
за кадастровим №:04:033:0004 та на
самочинно побудованої житлової
прибудови літ. «А -1», тамбуру літ. «а» та
гараж літер «И» по АДРЕСА_1

Посилання апелянта на допущені в
тексті ухвали від 22.11.2013 року неповнота
встановлення способу виконання ухвали
та неточність у викладенні певних
визначень не впливає на вирішення
головного питання щодо вжиття заходів
забезпечення позову і можуть бути
усунені в порядку, передбаченому ст.153,
ч.ч.5,7 ст.209, ст..210 ЦПК України.

Сторони також не позбавлені можливості
скористатися положеннями ст..154 ЦПК
України.

Посилання апелянта на недоведеність
позовних вимог ОСОБА_5 висновок суду
про необхідність вжиття заходів
забезпечення позову не спростовують,
оскільки питання щодо доведеності
позову вирішується при постановленні
рішення по суті спору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.2 ст.307, п.2
ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 22 листопада 2013 року
змінити.

Заяву ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заборонити відчуження земельної
ділянки по АДРЕСА_1, кадастровий
№:04:033:0004, та самочинно побудовані
житлову прибудову літ. «А-1», тамбур літ.
«а», гараж літер «И» по АДРЕСА_1

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, касаційному оскарженню,
згідно ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий -

Судді: