Романівський районний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

10 лютого 2014 року Романівський
районний суд Житомирської області в
складі:

головуючого - судді Бабича С.В., з
участю секретаря Строган Л.В.,
позивача, представника позивача
ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,
представника відповідачів ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Романів
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання договору
дарування житлового будинку удаваним,-

В С Т А Н О В И В :

6 листопада 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5, в
якому зазначив, що з 1995 року по 2013 рік
він перебував у зареєстрованому шлюбі
з відповідачкою ОСОБА_2

19 листопада 2012 року, під час їх
спільного проживання та ведення
господарства, ОСОБА_2 придбала за
договором купівлі-продажу житловий
будинок по АДРЕСА_1. Проте, перехід
права власності відповідачі,
змовившись між собою, оформили під
виглядом договору дарування.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивач просить визнати
удаваним, як таким, що приховує договір
купівлі-продажу, договір дарування
укладений відповідачами 19 листопада 2012
року.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2, а також
представник відповідачів позов не
визнали, пояснивши, що договір
дарування від 19 листопада 2012 року
укладений ОСОБА_5та ОСОБА_2 на законних
підставах та не є удаваним.

Заслухавши пояснення сторін,їх
представників, допитавши свідків,
дослідивши письмові докази,суд
прийшов до висновку про
безпідставність позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач та
відповідачка ОСОБА_2 з 1995 року
перебували у зареєстрованому
шлюбі,який розірвано у 2013 році за
рішенням суду.

19 листопада 2012 року ОСОБА_5 за
нотаріально посвідченим договором
подарувала ОСОБА_2 житловий будинок по
АДРЕСА_1.

9 грудня 2012 року здійснена державна
реєстрація права власності на
вказаний житловий будинок за ОСОБА_2

Відповідно до статей 10, 59, 60 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
ЦПК України) кожна сторона повинна
довести допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із частиною 1 статті 218
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) заперечення однією із сторін
факту вчинення правочину або
оспорювання окремих його частини може
доводитися письмовими доказами,
засобами аудіо-, відеозапису та іншими
доказами. Рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків.

За змістом вказаних норм не може
підтверджуватися показаннями свідків
наявність правовідносин, що виникають
з правочинів, для яких законом
установлено письмову форму.

За договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність
(стаття 717 ЦК України).

Відповідно до статті 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

В той же час, для визнання правочину
удаваним необхідно встановити, що
обидві сторони договору діяли свідомо
для досягнення якоїсь особистої
користі, їх дії направлені на
досягнення інших правових наслідків і
приховують іншу волю учасників угоди.
Наміру однієї сторони на укладення
удаваної угоди недостатньо.

Судом встановлено, що позивач не був
стороною оспорюваного договору, а
допустимих доказів на підтвердження
наміру відповідачів укласти саме
договір купівлі-продажу спірної
квартири та доказів, які б свідчили про
досягнення між сторонами згоди з усіх
істотних умов такого договору, а також
того, що умовою оспорюваного договору
була сплата відповідних коштів, він не
надав, що є підставою для відмови у
задоволенні позову.

При цьому суд, відповідно до статті 218
ЦК України, не бере до уваги показання
допитаних у судовому засіданні
свідків, оскільки такі докази є
недопустимими.

Крім того, оскільки позивач не був
стороною спірного договору, до цих
правовідносин не можуть бути
застосовані положення статті 235 ЦК
України, які містять правові наслідки
удаваного правочину, який сторони
правочину насправді вчинили для
приховання іншого правочину, і
стосуються тільки сторін договору.

Керуючись статтями 218, 235, 717
Цивільного кодексу України статтями 10,
11, 33, 60, 88, 209, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Романівський районний
суд Житомирської області в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
С.В.Бабич