Справа № 683/178/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої: судді
Сагайдак І.М.

секретаря Загоруйко О.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її
представника - адвоката ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3 та
його представника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинів
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась
в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить
стягнути з нього на свою користь
грошові кошти в сумі 15986 грн., а також
понесені судові витрати по сплаті
судового збору та витрат на правову
допомогу.

В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що у лютому 2013
року попередньо домовилась із
відповідачем про купівлю у нього за 17000
доларів США будинковолодіння АДРЕСА_1.
Оскільки у ОСОБА_3 не було належно
оформлених документів на
будинковолодіння та спірну земельну
ділянку, тому він попросив у неї аванс в
сумі 2000 доларів США для виготовлення та
оформлення необхідних
правовстановлюючих документів на
нерухомість. 05 лютого 2013 року вона
передала ОСОБА_3 під розписку 2000
доларів США, зазначивши їх як завдаток
за будинок. У вересні 2013 року вона
дізналась, що відповідач фактично
продав будинок іншій особі, однак
отриманих від неї коштів в сумі 2000
доларів США, що еквівалентно 15986 грн., їй
не повернув.

В ході судового розгляду справи
позивачка збільшила заявлені позовні
вимоги і просить стягнути з
відповідача 17291 грн. 60 коп. грошових
коштів, що станом на 18 лютого 2014 року
еквівалентно за курсом НБУ 2000 доларам
США.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні
вимоги у повному обсязі та просить
позов задоволити.

Представник позивачки - адвокат
ОСОБА_2 також підтримав позовні вимоги,
уточнивши, що сторони домовились про
купівлю належного відповідачу
будинковолодіння під АДРЕСА_1, як було
зазначено у позовній заяві. Вказав, що
отримані відповідачем грошові кошти в
сумі 2000 доларів США є не завдатком, а
авансом, оскільки договору
купівлі-продажу у встановленому
законом порядку між сторонами не
укладалось. Тому, ці кошти мають бути
повернути позивачці.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечив. Спочатку вказував, що ніякої
домовленості між ним і позивачкою не
було, що він перший раз її бачить й
ніяких коштів від неї не отримував, а
домовлявся про продаж будинку з особою
на прізвище Кухарчик, як зазначено у
розписці, яку він їй написав при
отриманні коштів. В подальшому
відповідач змінив свої показання
вказавши, що дійсно домовлявся із
позивачкою та її співмешканцем про
продаж їм належного йому
будинковолодіння АДРЕСА_1. За
домовленістю він мав до кінця березня
2013 року оформити усі необхідні для
продажу документи та оформити з ними
договір купівлі-продажу, що він і
зробив, однак 26 березня 2013 року
співмешканець позивачки ОСОБА_5 заявив,
що вони не будуть купувати у нього
будинок. Оскільки він витратив кошти на
підготовку правовстановлюючих
документів для продажу, продав меблі з
будинку, тому вважає, що не повинен
повертати отримані як завдаток кошти.
Наголошує, що домовленість про купівлю
будинку у нього була не з позивачкою, а
її співмешканцем й кошти в сумі 2000
доларів США йому передав саме її
співмешканець ОСОБА_5

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_4 проти позову також заперечив,
вказавши, що отримані ОСОБА_3 грошові
кошти в сумі 2000 доларів США є завдатком,
оскільки таку їх природу сторони
визначили у розписці від 05 лютого 2013
року, а оскільки купівля будинку не
відбулась з вини позивачки, яка
відмовилась від купівлі, тому ці кошти
повинні залишитись у відповідача.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником житлового будинку з
приналежними до нього будівлями та
спорудами, що розташований АДРЕСА_1
Старокостянтинівського району
Хмельницької області. За цією адресою
згідно землеоблікових документів
виконкому Староостропільської
сільської ради станом на 15 лютого 2014
року за ОСОБА_3 також рахується
земельна ділянка загальною площею 0,59
га, з яких: 0,25 га - для обслуговування
житлового будинку, 0,34 га - для ведення
особистого селянського господарства.
На час розгляду справи вищезазначена
земельна ділянка ОСОБА_3 не
приватизована.

05 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 була досягнута усна
домовленість щодо укладення договору
купівлі-продажу належного останньому
будинковолодіння та земельної ділянки
АДРЕСА_1. В цей же день на підтвердження
наміру придбати будинковолодіння та
земельну ділянку ОСОБА_1 передала
ОСОБА_3 2000 доларів США. Про отримання
зазначених коштів ОСОБА_3 особисто
написав розписку, у якій сторони
визначили зазначені кошти «як
завдаток».

В подальшому договору
купівлі-продажу будинковолодіння між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено не було,
сторони припинили будь-які
домовленості з цього питання і
вважають один одного винним у тому, що
угода не відбулась.

Зазначені обставини
підтверджуються: свідоцтвом про право
власності ОСОБА_3 на спірне
будинковолодіння від 26 грудня 1988 року,
витягом з Державного реєстру прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 14.02.2013 року, довідкою
виконкому Староостропільської
сільської ради №195 від 15.02.2013 року,
оригіналом розписки від 05 лютого 2013
року, яка знаходилась у позивачки та
додана нею до матеріалів справи, а
також показаннями свідка ОСОБА_6, який
підтвердив факт передачі ОСОБА_1 для
ОСОБА_3 2000 доларів США.

Відповідно до ст.570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов»язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Виходячи зі змісту зазначеної
норми, завдаток є доказом існування
зобов»язання, виконує платіжну функцію
та є способом забезпечення виконання
зобов»язання.

Таким чином, внесення завдатку як
способу забезпечення виконання
зобов»язання може мати місце лише у
разі наявності зобов»язання, тобто
укладеного між сторонами договору,
яким визначено предмет та істотні
умови.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не було
укладено договору купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки, який б за
формою і змістом відповідав вимогам
закону, а сторони лише домовились
укласти такий договір в майбутньому,
тому передана позивачкою відповідачу
грошова сума в розмірі 2000 доларів США є
авансом, який підлягає поверненню
ОСОБА_1

Саме до цього зводяться правові
висновки, що висловлені Верховним
Судом України в постанові від 13 лютого
2013 року (справа №6-176цс12), які згідно зі
ст.360-7 ЦПК України є обов»язковими для
судів.

Оскільки, виходячи із встановлених
обставин, правова природа отриманих
відповідачем коштів визначена законом,
то те, що сторонами у розписці вони
зазначені як завдаток, правового
значення не має і не може тягти за собою
наслідків, передбачених ст. 571 ЦК
України.

Крім того, обов»язок по поверненню
авансу не ставиться в залежність від
того, з чиєї вини не був укладений
договір, який сторони мали намір
укласти та в рахунок плати по якому
відповідач отримав аванс.

Тому, доводи ОСОБА_3 про наявність вини
позивачки в неукладені договору
купівлі-продажу правового значення не
мають і підлягають відхиленню.

Доводи відповідача про те, що кошти в
сумі 2000 доларів США позивачка йому не
передавала, а передавав її
співмешканець ОСОБА_5 також не знайшли
свого підтвердження та спростовуються
розпискою від 05 лютого 2013 року, а також
показаннями свідка ОСОБА_6, який вказав,
що кошти ОСОБА_3 передала саме
позивачка.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 слід стягнути отримані ним як
аванс грошові кошти в сумі 17291 грн. 60
коп., що за курсом НБУ станом на 18 лютого
2014 року (з розрахунку 100 доларів США = 864
грн. 58 коп.) еквівалентно 2000 доларів США.

При розподілі судових витрат суд
виходить із положень ст.88 ЦПК України,
згідно якої стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Відповідно до положень ст.79 ЦПК України
до судових витрат відносяться, зокрема
судовий збір та витрати на правову
допомогу.

Вбачається, що за подачу даного позову
ОСОБА_1 сплатила 243 грн. 60 коп. судового
збору, а оскільки позов задоволено у
повному обсязі, тому ці кошти
підлягають стягненню на її користь з
відповідача.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40%
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Представництво в суді інтересів ОСОБА_1
здійснював адвокат ОСОБА_2 на підставі
договору про надання правової допомоги
від 16 січня 2014 року.

Протокольною ухвалою
Старокостянтинівського районного суду
від 06 лютого 2014 року адвоката ОСОБА_2
допущено до участі в даній справі, як
особу, яка надає правову допомогу
позивачці (а.с.16).

Згідно квитанції №1 від 17 січня 2014 року
та наданого розрахунку про виконану
роботу по наданню правової допомоги
позивачка сплатила адвокату ОСОБА_2 1000
грн.

Загальна кількість годин участі
адвоката ОСОБА_2 лише в судових
засіданнях по даній справі становить 2
години 53 хвилин (53 хв. + 2 год.), а тому
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу за участь у судовому
засіданні по даній справі становить 1404
грн. 76 коп.(1218 грн. х 40 : 100 х 2 годин 53
хвилин). Оскільки ОСОБА_1 сплатила
адвокату за правову допомогу лише 1000
грн., тому ці витрати в повному обсязі
підлягають стягненню на її користь з
ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 212-215
ЦПК України, ст.570 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 17291 грн. 60 коп.
(сімнадцять тисяч двісті дев»яності
одну гривну шістдесят копійок), що
станом на дату ухвалення рішення
еквівалентно за курсом НБУ 2000 доларам
США, 243 грн. 60 коп. судового збору, а
також 1000 грн. витрат на правову
допомогу.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: