АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/418/2014
Головуючий в І інстанції
Марків Т.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Вадзінського
П.О.,при секретарі:Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 09.12.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання окремої
частини правочину недійсною, -

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 09.12.2013
року у задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що висновок суду першої
інстанції про те, що наданий кредит не є
договором споживчого кредиту не
відповідає змісту укладеного
кредитного договору, оскільки ОСОБА_5
отримав кредит як фізична особа -
громадянин, а не як підприємець, а також
за умовами кредитного договору банк
надав апелянту споживчий кредит для
придбання нерухомого майна для його
власних потреб, тобто без зазначення
будь-якого обов'язкового цільового
використання цього майна. У зв'язку з
чим просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким його позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляцію
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначає,
що доводи апелянта про те, що укладений
між банком та позивачем кредитний
договір № 010/04-02/1923 від 24.12.2007 року є
споживчим не відповідає дійсності,
оскільки оспорюваний правочин
укладено на підставі клопотання
позичальника від 27.11.2007 р., в якому
ОСОБА_5 зазначено, що кредитні кошти
йому потрібні для купівлі промислової
бази, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
Отже, у ОСОБА_5 був намір отримати
кредитні кошти для придбання
комерційної нерухомості, а не на
споживчі потреби, як зазначає апелянт.
Даний факт також підтверджується
рішенням ОСОБА_5 від 27.11.2007 р. та
заповненою ним 27.11.2007 р. анкетою - заявою
на отримання кредиту суб'єкта малого та
мікробізнесу (фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності). Крім того,
позичальника ознайомлено з умовами
кредитування за програмою «Комерційна
іпотека на придбання нерухомості для
клієнтів МСБ» для фізичних осіб, про що
свідчить його підпис на документі. На
підставі чого, ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» просило про відхилення скарги
та залишення рішення суду без змін.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» - Чертков О.В., у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

ОСОБА_5 до суду не з'явився, про причини
неявки не повідомив, заяви про розгляд
справи за його відсутності не подав. За
таких обставин, колегія суддів, вважає
за можливе розглянути справу без його
участі на підставі ч. 2ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасника
процесу, який з'явився до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що в листопаді 2007 року
ОСОБА_5 звернувся до ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» з клопотанням про надання
кредиту в розмірі 680 000 грн. для
придбання виробничої бази,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
оціночною вартістю 847 395 грн. ( а.с. 24-26, 29).
24.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_5 укладений кредитний
договір № 010/04-02/1923, за яким кредитор
надав позичальнику кредит в розмірі 677
916 грн. для придбання нерухомого майна
(а.с. 3-7). Згідно з актом перевірки
фактів нецільового використання
кредитних коштів ОСОБА_5 працівником
банку не встановлено - позичальник
пред'явив договір купівлі-продажу № 4068
від 20.12.2007 року, що підтверджує факт
купівлі нерухомості, розташованої за
адресою:АДРЕСА_1. (а.с. 32).

Також судом встановлено, що 21.01.2010 року
між сторонами укладена додаткова угода
№ 010/04-02/1923 від 24.12.2007 (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист
прав споживачів» ( в редакції яка діяла
під час виникнення спірних відносин),
договір про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере на себе зобов'язання
надати їх споживачеві для придбання
продукції у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а споживач
зобов'язується повернути їх разом з
нарахованими відсотками.

Пунктом 22 ст. 1 цього ж Закону
встановлено, що споживач - фізична
особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбавати
чи замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_5
отримував кредитні кошти для придбання
комерційної нерухомості, а саме:
промислової бази, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, а не на споживчі
потреби, а його доводи щодо недійсності
частини правочину ґрунтувались на
нормах Закону України «Про захист прав
споживачів», колегія суддів, вважає, що
суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5
Окрім того, колегія суддів вважає, що
позивачем не було належним чином
доведено наявність обставин, з якими
закон пов'язує недійсність правочину.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
вони не спростовують висновків суду і
не містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції, а
відтак і для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 09.12.2013
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: