ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-3622/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Скирута К.В.,
Єфремову В.В., Кругляк О.В., Степанишиній
(Цвігун) Г.А., Волошиній І.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
3 особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7
30.12.2011 року звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_3, 3 особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про поділ спільного майна
подружжя.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що 19.09.2009
року було зареєстровано шлюб між нею та
відповідачем ОСОБА_3, від шлюбу сторони
дітей не мають; з травня 2010 року сторони
припинили ведення спільного
господарства.

За час шлюбу сторонами за спільні кошти
було придбано автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y,
номер кузова НОМЕР_7, номерний знак
НОМЕР_8 вартістю 82720,00 грн., який було
зареєстровано на ім»я відповідача;
оскільки відповідачем автомобіль
фактично використовувався в особистих
цілях, між сторонами не досягнуто угоди
розподілу спільного майна подружжя,
тому позивачка вимушена була
звернутися до суду з даним позовом та
просить суд - в порядку поділу
спільного майна подружжя стягнути з
відповідача на її користь ? вартості
автомобіля, як неподільного майна, у
розмірі 41360,00 грн., а автомобіль
залишити відповідачу.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2, 3 особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя.

ОСОБА_3 зазначав, що після реєстрації
шлюбу з ОСОБА_2 подружжя проживали
разом за адресою АДРЕСА_1, який належить
батькам дружини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (3
особи); з травня 2010 року подружжя
(сторони) разом не проживають; за час
шлюбу сторонами, крім автомобіля Chevrolet
Aveo SF69Y номерний знак НОМЕР_8, було
придбано ще інше майно та проведений
ремонт у кімнаті ОСОБА_2, а саме:
сторонами за спільні кошти було
придбано - телевізор LG плазмовий
вартістю 3000,00 грн., ноутбук Asus K70
вартістю 10000,00 грн., шафа-купе вартістю
4000,00 грн., дошка Євмінова для дружини
вартістю 1700,00 грн., штори та тюль
вартістю 1200,00 грн., люстра вартістю 200,00
грн., килим вартістю 600,00 грн.; в кімнаті
ОСОБА_2 був проведений ремонт, для чого
були придбані будівельні матеріали на
суму 10600,00 грн., у тому числі - було
придбано та встановлено пластикове
вікно за 1500,00 грн., придбані й
встановлені двері за 300,00 грн., придбані
та поклеєні шпалери на 900,00 грн.,
придбані матеріали для облицювання
стін (шпаклювання, ґрунтування, стяжки)
на 4000,00 грн., придбані матеріали на
облаштування підвісної стелі на 1200,00
грн.

Також сторонами був придбаний
зазначений ОСОБА_2 автомобіль Шевроле
вартістю 82720,00 грн.; автомобіль був
куплений за рахунок спільних коштів
подружжя в сумі 32720,00 грн.(кошти
подаровані подружжю на весілля) та 50000,00
грн. - суми позики, яку ОСОБА_3 отримав у
борг від матері ОСОБА_6 (3 особа) зі
строком повернення до 01.04.2012 року, що
підтверджується борговою розпискою,
про що було відомо дружині.

ОСОБА_3 зазначав, що оскільки до моменту
фактичного припинення шлюбних
відносин та ведення спільного
господарства сума боргу 50000,00 грн. не
була повернена ОСОБА_6, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у квітні
2011 року для проведення ремонту
автомобіля додатково було отримано
згідно розписки у борг 30000,00 грн., з них
5000,00 грн. були витрачені на ремонтні
роботи по автомобілю Шевроле, для
покриття збитків учаснику пригоди
ОСОБА_8 було витрачено 18800,00 грн. та
решта суми - для покриття збитків
іншому учаснику ДТП., тому для покриття
боргу ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу передав у власність
ОСОБА_6 автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y номерний
знак НОМЕР_8; при укладенні договору
вартість автомобіля було визначена
суб»єктом оціночної діяльності ТОВ
«Агенція консалтингових послуг» та
становила 70100,00 грн.

Вважаючи, що позичені ним (ОСОБА_3) кошти
на придбання автомобіля та проведення
ремонту автомобіля внаслідок ДТП у
сумі (50000,00 + 5000,00) = 55000,00 грн. були
спільним боргом подружжя, цей борг
погашений ОСОБА_3 за рахунок передачі у
власність позикодавця автомобіля, що
належав на праві спільної сумісної
власності подружжю; виходячи з оцінки
автомобіля 70100,00 грн. на момент його
відчуження ОСОБА_6 та погашення
спільного боргу у сумі 55000,00 грн., до
поділу мали б підлягати кошти в сумі
(70100,00 - 55000,00) = 15100,00 грн.; фактично ОСОБА_3
при передачі автомобіля ніяких коштів
від ОСОБА_6 не отримав, оскільки були
погашені у такий спосіб й його особисті
борги, тому ОСОБА_2 вправі отримати від
нього (ОСОБА_3) ? від 15100,00 грн., що
становить 7550,00 грн.

Оскільки автомобіль на момент розгляду
справи не належить подружжю на праві
власності, при поділі майна може бути
врахована лише різниця між вартістю
автомобіля та спільними погашеними
боргами; об»єктом поділу має бути
рухоме майно на загальну суму 20700,00 грн.
й кошти у сумі 10450,00 грн., використані
для ремонту житла; загальна вартість
спільного сумісного майна й матеріалів
для ремонту (крім автомобіля) становить
31300,00 грн., де вартість ? частини в майні
кожного з подружжя складає - по 15650,00
грн.

Оскільки все майно, зазначене у
зустрічній позовній заяві, залишилося
у ОСОБА_2, позивач за зустрічним позовом
(ОСОБА_3) просить суд - в порядку
розподілу спільного майна подружжя
виділити на праві власності ОСОБА_2 -
телевізор LG плазмовий, ноутбук Asus K70,
шафу-купе, дошку Євмінова, штори та
тюль, люстру й килим, пластикове вікно,
дерев»яні двері, шпалери, матеріали для
облицювання стін (шпаклювання,
ґрунтування, стяжки), матеріали на
облаштування підвісної стелі, тощо; при
цьому, ОСОБА_3 має право на отримання
грошової компенсації у сумі 15650,00 грн., а
ОСОБА_2 має право отримати грошову
компенсацію за автомобіль у сумі 7550,00
грн.; різниця становить 8100,00 грн., ОСОБА_3
не наполягає на стягненні з ОСОБА_2
грошової компенсації в сумі 8000,00 грн., а
просить стягнути з неї тільки 100,00 грн.
грошової компенсації, а в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
та її представники ОСОБА_9, ОСОБА_7,
позивач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_10 позовні вимоги підтримали,
позивачі просили свої позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі, а в
задоволенні відповідно зустрічних
вимог відмовити.

3 особи - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, як треті особи
на стороні ОСОБА_2, без самостійних
вимог на предмет спору, в судовому
засіданні просили позов ОСОБА_2
задовольнити повністю, а в задоволенні
зустрічного позову відмовити; при
цьому, стверджуючи, що зазначеного у
зустрічному позові рухомого майна, як
придбаного сторонами (подружжям
ОСОБА_3) за час шлюбу, у будинку по
АДРЕСА_1, який (частина будинку)
належить на праві власності ОСОБА_4, не
існувало і не має; автомобіль було
придбано подружжям ОСОБА_3 за рахунок
коштів подарованих на весілля та
наданих у подарунок дочці батьком
ОСОБА_4; що ніяких боргів у подружжя
перед ОСОБА_6 не було; подружжя (сторони)
проживали в частині будинку ОСОБА_4
безоплатно, ніяких угод з останнім не
укладали.

3 особа - ОСОБА_6, як третя особа на
стороні ОСОБА_3, без самостійних вимог
на предмет спору, в судовому засіданні
просила зустрічний позов ОСОБА_3
задовольнити,

зазначені позивачем ОСОБА_3 обставини
підтвердила, в задоволенні позову
ОСОБА_2 просила відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення сторін та їхніх
представників, допитавши відповідно до
положень ст.184 ЦПК України в якості
свідка ОСОБА_4 (3 особу), дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають задоволенню
частково, а в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 має бути відмовлено,
виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
19.09.2009 року було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4), від шлюбу
сторони дітей не мають; рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25.10.2013 року шлюб між сторонами було
розірвано (а.с.180).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.68, 69 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу. Дружина та чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу
майна, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення. Майно, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно ч.7 ст.57 СК України, якщо у
придбання майна вкладені крім спільних
коштів і кошти, що належали одному з
подружжя, то частка у цьому майні,
відповідно до розміру внеску, є його
особистою приватною власністю.

Як вбачається з копії Договору
№218188-S02155 купівлі-продажу автомобіля
від 11.02.2010 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(сторони) набули право власності за цим
договором на автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y
номерний знак НОМЕР_8 вартістю 82720,00
грн., який було зареєстровано на ім»я
ОСОБА_3 (а.с.5-9, 16).

Сторони не заперечують про те, що з
моменту реєстрації шлюбу вони
проживали разом за адресою АДРЕСА_1
(приватний будинок), ? частина якого
належить ОСОБА_4 (3 особа, батько ОСОБА_2),
до травня 2010 року; з травня 2010 року
подружжя (сторони) спільного
господарства не ведуть, проживають
окремо (а.с.136-137).

ОСОБА_3 не заперечує того, що автомобіль
Chevrolet Aveo SF69Y, номер кузова НОМЕР_7, 2008
року випуску, номерний знак НОМЕР_8,
станом на травень 2010 року є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя (сторін), що використовувався
автомобіль в інтересах сім»ї лише до
травня 2010 року, а з травня 2010 року
автомобіль залишився у його особистому
володінні.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 і ОСОБА_6 (3 особа) 21.02.2012 року
уклали договір №485851 надання послуг з
купівлі-продажу транспортних засобів,
з видачею довідки-рахунку №485851 від
21.02.2012 року, згідно якого ОСОБА_3 продав,
а ОСОБА_6 придбала автомобіль Chevrolet Aveo
SF69Y, номер кузова НОМЕР_7, 2008 року
випуску, вартість автомобіля на момент
його відчуження визначена сторонами
згідно висновку про оцінку автомобіля
(а.с.40) сумою 70100,00 грн. (а.с.139).

Дані обставини підтверджуються копією
договору №485851 від 21.02.2012 року,
висновком про вартість майна, копією
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу - автомобіля
Chevrolet Aveo SF69Y, номер кузова НОМЕР_7, 2008
року випуску, номерний знак НОМЕР_9
(попередній номерний знак НОМЕР_8) від
21.02.2012 року на ім»я ОСОБА_6 (а.с.40, 138-139, 122,
16) і не заперечується сторонами та 3
особою - ОСОБА_6

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3
не заперечує про те, що він не отримував
в установленому порядку згоду дружини
ОСОБА_2 на відчуження автомобіля, як
спільного майна

подружжя, відповідно - грошової
компенсації за належну їй ? частку
вартості автомобіля ОСОБА_2 не
отримувала по теперішній час; шлюбного
договору сторони не укладали, тощо.

Як вбачається з клієнтської виписки
банківського рахунку ПАТ КБ «Приват
Банк» на ім»я ОСОБА_4, останнім було
знято з рахунку 11.02.2010 року (у день
придбання автомобіля) грошову суму
43028,98 грн. (а.с.23).

Ствердження позивачки ОСОБА_2 про те, що
дана сума була передана їй батьком
(ОСОБА_4) в той же день та використана на
придбання автомобіля, а решта суми
вартості автомобіля (82720,00 грн.)
складалася з подарованих подружжю
коштів на весілля, підтверджуються
зазначеною випискою банківського
рахунку, показаннями допитаного в
судовому засіданні в якості свідка
ОСОБА_4; при цьому, відповідачем ОСОБА_3
та ОСОБА_6 (3 особою) не заперечується
факт зняття зазначених коштів з
рахунку ОСОБА_4 у день придбання
автомобіля та передачі зазначеної суми
ОСОБА_2, із подальшим використанням
цієї суми саме на купівлю автомобіля.

Посилання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на те, що
передані ОСОБА_4 грошові кошти є
коштами, що були подаровані подружжю на
весілля, які заперечуються позивачкою
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, судом не приймаються,
оскільки з рахунку вбачається, що кошти
на рахунок надійшли 25.01.2010 року, а
реєстрація шлюбу мала місце 19.09.2009 року;
будь-яких доказів на підтвердження
своїх тверджень відповідачем ОСОБА_3
судові не надано.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що надані копії
розписок від 10.02.2010 року на суму 50000,00
грн. (а.с.36) та від 27.04.2011 року на суму
30000,00 грн. (а.с.37), та відповідні
твердження відповідача ОСОБА_3 і ОСОБА_6
щодо отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_6
(матері) у борг для придбання
автомобіля та його ремонту у зв»язку із
подією ДТП у квітні 2011 року (після
фактичного припинення ведення
спільного господарства подружжям
ОСОБА_3) зазначених сум, не можуть бути
прийняті судом як належні докази та
покладені в основу судового рішення по
даній справі, оскільки зазначені
розписки, складені під час шлюбу
сторін, але без участі ОСОБА_2, яка
заперечує такі обставини, ОСОБА_6 є
заінтересованою особою, тощо.

Таким чином, суд вважає, що автомобіль
Chevrolet Aveo SF69Y, номер кузова НОМЕР_7, 2008
року випуску, який був придбаний
сторонами 11.02.2010 року, станом на 21.02.2012
року був об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, не обтяженим будь-якими
спільними борговими зобов»язаннями
подружжя.

За встановлених обставин, оскільки
відповідач ОСОБА_3 розпорядився
спільним майном - автомобілем
одноособово та не в інтересах сім»ї,
автомобіль є неподільною річчю, тому
суд вважає, що у межах вимог позивачки
ОСОБА_2 з відповідача ОСОБА_3 підлягає
стягненню на користь ОСОБА_2 ? частина
вартості автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, номер
кузова НОМЕР_7, 2008 року випуску,
виходячи з оцінки автомобіля на дату
його відчуження - у розмірі (70100,00 : 2) =
35050,00 грн., тобто позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають задоволенню частково.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_3, суд приходить до наступного.

Ствердження позивача ОСОБА_3 щодо
придбання за час шлюбу за спільні кошти
подружжя іншого майна, а саме:
телевізора LG плазмового вартістю 3000,00
грн., ноутбука Asus K70 вартістю 10000,00 грн.,
шафи-купе вартістю 4000,00 грн., гардини та
тюль - вартістю 1200,00 грн., люстри
вартістю 200,00 грн., килиму вартістю 600,00
грн.; придбаня будівельних матеріалів
на суму 10600,00 грн., у тому числі -
пластикове вікно за 1500,00 грн., дверей в
кімнату за 300,00 грн., шпалери на 900,00 грн.,
матеріалів для облицювання стін
(шпаклювання, ґрунтування, стяжки) на
4000,00 грн., матеріалів на облаштування
підвісної стелі в кімнаті на 1200,00 грн.,
які заперечуються відповідачкою
ОСОБА_2, а також 3 особами - ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, у тому числі - останнім, як
свідком, будь-якими належними доказами
щодо існування такого майна, як
набутого за час шлюбу, його вартості, в
судовому засіданні не підтверджені.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_3
при цьому не заперечує про те, що він з
дружиною після реєстрації шлюбу
проживав в окремій кімнаті будинку
батька дружини ОСОБА_4, як власника, у
період з вересня 2009 року по травень 2010
року, при цьому ніяких угод щодо
користування житлом або проведення
будь-яких поліпшень з власником житла
не укладалось.

Ствердження ОСОБА_3 в частині придбання
сторонами за час шлюбу дошки Євминова
відповідачкою не заперечується; при
цьому ствердження останньої про те, що
дошка Євминова

придбавалась саме для неї, для
лікування хребта, тому є річчю
індивідуального користування,
позивачем ОСОБА_3 фактично не
заперечуються та підтверджуються
відповідною медичною документацією на
ім»я ОСОБА_2 (а.с.94-98).

Тому, відповідно до положень ч.2 ст.60 СК
України, суд вважає, що дошка Євминова
не є об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_3 не доведені в судовому
засіданні у повному обсязі, тому в
задоволенні зустрічного позову має
бути відмовлено у повному обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 350,50 грн.
(а.с.3).

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК
України, на підставі ст.ст.57, 60, 61, 63-71 СК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_5) на
користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
- НОМЕР_6) 35050 грн. 00 коп., судові витрати в
сумі 350 грн. 50 коп., а всього - 35400
(тридцять п»ять тисяч чотириста) грн. 50
коп.; в решті позову ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3 особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя на загальну суму 31300,00
грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.