Головуючий суду 1 інстанції - Павлова
Доповідач - Масенко Д.Є.
Справа № 406/1026/13
Провадження № 22ц/782/5303/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
в складі:

головуючого судді:
Масенко Д.Є.,

суддів: Коротких
О.Г., Орлова І.В.,

при секретарі:
Ковальчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Алчевського міського суду Луганської
області від 12 листопада 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ТОВ „Луганське енергетичне об'єднання"
про захист прав споживача в частині
визнання незаконним відключення від
мережі електропостачання, зобов'язання
відновити електропостачання та
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

встановила:

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 12 листопада 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ТОВ „Луганське енергетичне
об'єднання" про захист прав споживача в
частині визнання незаконним
відключення від мережі
електропостачання, зобов'язання
відновити електропостачання та
стягнення матеріальної та моральної
шкоди було відмовлено за
безпідставністю.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
апеляційною скаргою, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, просив рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю
доповідача, пояснення осіб, які
з'явились, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, приходить до наступного.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом, обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, під
час ухвалення рішення суд у числі інших
вирішує також питання, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судова колегія вважає, що у даному
випадку судом першої інстанції
зазначені вимоги закону у повному
обсязі виконано.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків зокрема є договори та
інші правочини.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються нормами ЦК України, ст.ст.
24-27 Закону України "Про
електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією для
населення.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що позивач є
споживачем електричної енергії,
постачання якої до його квартири,
розташованої за адресою: м. Алчевськ,
вул. Леніна, 120/25, здійснює відповідач
ТОВ „Луганське енергетичне
об'єднання". 01.02.2013 року рейдовою
бригадою, яка складалась з контролерів
ТОВ «ЛЕО» ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
в квартирі позивача була проведена
перевірка додержання вимог Правил
користування електричною енергією для
населення. Перевіркою було виявлено
самовільне підключення
електропроводки до електромережі, яка
не належить енергопостачальнику, а
саме: змонтована розетка за приладом
обліку, яка підключена до електрощита в
під'їзді житлового будинку. При
підключенні навантаження на дану
розетку (холодильник) диск
електролічильника не обертається. При
відключенні запобіжників напруги в
розетці - енергія споживається,
електролічильником не враховується,
про що було складено акт про порушення
№ 817118 (а. с. 37). В акті також зазначено, що
позивач від підпису відмовився, вів
себе агресивно, фото зробити не
дозволив. До акту № 817118 від 01.02.2013 року
додана схема підключення (а.с.38). На
підставі зазначених в акті порушень
квартиру позивача було відключено від
мережі електропостачання.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 звертався з заявою до
Алчевського МВ УМВС про незаконність
дій працівників ТОВ «ЛЕО», але ознак
кримінального правопорушення в їх діях
встановлено не було (а. с.73).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив того, що акт
про порушення Правил користування
електричною енергією для населення №
817118 складений контролерами ТОВ «ЛЕО»
01.02.2013 року, не скасований, справжність
зазначених у ньому порушень правил
користування електричною енергією в
побуті ніким не заперечувалась, тому
відповідачем правомірно була
відключена квартира позивача від
мережі електропостачання за порушення
Правил користування електричною
енергією для населення.

Розглядаючи спір судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин та обґрунтовано дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом норм матеріального та
процесуального права під час розгляду
справи, які призвели до неправильного
її вирішення не заслуговують на увагу з
огляду на наступне.

Статтею 26 Закону України «Про
електроенергетику» передбачається, що
споживач електроенергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил користування
електроенергією, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 27 Закону України «Про
електроенергетику» встановлена
відповідальність за порушення
законодавства про електроенергетику
та визначено, що порушеннями в
електроенергетиці є, зокрема: крадіжка
електричної енергії; самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку; порушення
правил користування енергією.

Згідно п. 35 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою КМУ від 26
липня 1999 р. N 1357, енергопостачальник має
право відключити споживача у разі:
самовільного підключення до
електричної мережі; розкрадання
електричної енергії, навмисного
пошкодження приладу обліку та зриву
пломби; порушення термінів сплати за
спожиту електричну енергію у порядку,
визначеному пунктом 27 цих Правил, або
порушення умов договору про
реструктуризацію заборгованості;
неоплати за встановлення нового
приладу обліку відповідно до пункту 17
або інших платежів згідно з цими
Правилами; невиконання припису
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної енергії; зниження
показників якості електричної
енергії з вини споживача.

Пунктами 48,53 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою КМУ від 26
липня 1999 р. N 1357, передбачено, що
споживач несе відповідальність згідно
із законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку, а також за
пошкодження приладу обліку. У разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем. На
підставі акта енергопостачальник має
право відключити споживача від
електропостачання (у випадках,
передбачених пунктом 35 цих Правил), а
також визначити величину збитків,
завданих йому протиправними діями
споживача.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на положення наведених норм
права, підставою для відключення
споживача від мережі
електропостачання є порушення
останнім п. 35 Правил користування
електричною енергією для населення, за
які споживач несе відповідальність
згідно із законодавством, а факт
правомірності або незаконності
відключення від енергопостачання
сторони повинні довести суду шляхом
надання відповідних доказів та
доведеності перед судом їх
переконливості, проте позивачем
наведені вимоги закону виконані не
були.

Апелянтом не надано суду жодних
доказів, які б спростовували обставини,
викладені у акті № 817118 від 01.02.2013 року
про порушення Правил користування
електричною енергією для населення або
факту порушення відповідачем Правил
користування електричною енергією при
відключенні квартири ОСОБА_2 від мережі
електропостачання. З тих же підстав
необґрунтованими є посилання апелянта
на ті обставини, що акт № 817118 від 01.02.2013
року був сфальсифікований
працівниками відповідача.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що при виявленні у
позивача порушення пунктів 42, 48 Правил
користування електричною енергією для
населення, зокрема, самовільного
підключення, працівники відповідача
мали право на складання акту та
відключення відповідача від
постачання електричної енергії.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суд з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
будь-яких належних доказів на
підтвердження своїх доводів апелянт
суду не надав, тому судом першої
інстанції постановлене правильне по
суті і справедливе рішення.

Колегія суддів керуючись ст. ст. 307,308
ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 12 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, однак
може бути оскаржена протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: