Справа № 2-71/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В.І.

при секретарі
Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» та державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

у с т
а н о в и в:

У листопаді 2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд з
позовом до відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз»,
правонаступником якого в даний час є
публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» (далі - ПАТ «Львігаз») та
державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» (далі
ДТГО «Львівська залізниця) про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок вибуху
газу.

В обґрунтування своїх вимог
покликались на те, що з 2005 року вони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1. 22
листопада 2005 року в належній їм на
праві приватної власності
вищевказаній квартирі стався вибух
газу.

Для з'ясування всіх обставин вибуху та
проведення розслідування причин
вибуху було скликано на позачергове
виїзне засідання комісію з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій. Виїзне
засідання комісії було зафіксововане
протоколом №30 від 23 листопада 2005 року,
в якому доручено УЕГГ м. Львова та
будинкоуправлінню Львівської
залізниці провести розслідування
причин вибуху та результати і висновки
розслідування подати в комісію з
питань техногенно-екологічної безпеки
та надзвичайних ситуацій
Пустомитівської райдержадміністрації
Львівської області.

На їх, позивачів, численні звернення в
Пустомитівську райдержадміністрацію
Львівської області та в інші інстанції
стосовно встановлення причин вибуху і
встановлення осіб, які повинні
відшкодувати завдану майнову та
моральну шкоду, лише 11 серпня 2008 року
управлінням з питань надзвичайних
ситуацій Львівської обласної
державної адміністрації була надана
відповідь за №47/С-1/33-03, з якої
вбачається, що на виконання
протокольного рішення виїзного
позачергового засідання
Пустомитівської районної комісії з
питань техногенно-екологічної безпеки
та надзвичайних ситуацій від 23
листопада 2005 року (протокол №30)
проведено розслідування причин вибуху
газу, проведено комісійне обстеження
пошкоджених внаслідок вибуху газу
квартир та виконані
аварійно-відновлювальні роботи. З
інформації, зазначеної в акті від 02
грудня 2005 року з розслідування причин
вибуху газу, видно, що вибух газу в
квартирі виник «…внаслідок
недотримання вимог нормативних актів
при будівництві та монтажі
газопроводів і обладнання зі сторони
Львівської залізниці та порушень при
пуску газу ВАТ «Львівгаз».

Опис пошкодженого їх майна
зафіксований у протоколі від 23
листопада 2005 року, який був підписаний
усіма членами комісії.

Вартість завданої їм майнової шкоди
підтверджується висновком спеціаліста
будівельно-технічного дослідження
№31/10-08 від 15 листопада 2008 року, згідно
якого вартість відновлювального
ремонту приміщень квартири АДРЕСА_1
становить 55897,00 грн.

У відповідності до висновку
спеціаліста товарознавчого
дослідження за №4277 від 17 листопада 2008
року розмір майнової шкоди внаслідок
псування та знищення майна від вибуху
газу, що стався 22 листопада 2005 року в їх
квартирі, становить 4149,00 грн.

Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються в повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Якщо особа, яка порушила право,
одержала у зв'язку з цим доходи, то
розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

Крім цього, в результаті вибуху 22
листопада 2005 року їм, позивачам, була
заподіяна моральна шкода, яка полягає
в тому, що належна їм на праві приватної
власності квартира була приведена до
непридатного для проживання стану, що
змусило їх сім'ю переїхати на тимчасове
проживання до родини в м. Тернопіль. В
результаті отриманих значених стресів
вона, ОСОБА_2, захворіла на ВДПТБ туб.
Вовчак шкіри правої щоки, виразкову
форму МБТ (0) Гіст.(+) Кат 3, Ког. 3,
підгострий підщелепний правобічний
лімфаденіт, що потягло за собою
постійне перебування на лікуванні в
закладах охорони здоров'я, понесення
значних затрат на лікування, а також
змусило припинити займатись
підприємницькою діяльністю, якою вона
почала займатись задовго до вибуху
газу.

Жодних компенсацій за заподіяні
майнову і моральну шкоду вони з боку
відповідачів не отримали, а тому
змушені звернутись за захистом своїх
порушених прав в суд.

З огляду на такі факти просили
постановити рішення, яким солідарно
стягнути з відповідачів на їх користь
60046, 00 грн. у відшкодування майнової
шкоди та 90000,00 грн. компенсації за
заподіяну моральну шкоду, а також
понесені судові витрати і витрати на
правову допомогу.

У листопаді 2013 року позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від імені яких
дії представник ОСОБА_5, подали заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
збільшили свої вимоги та просять
стягнути солідарно з ПАТ «Львівгаз» і
ДТГО «Львівська залізниця» 77911,91 грн. у
відшкодування майнової шкоди та 90000,00
грн. у відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок вибуху газу.

В обґрунтування таких вимог додатково
вказали на те, що висновком судової
будівельно-технічної експертизи за
№3753 від 26 липня 2011року, виконаним
експертом Львівського НДІ судових
експертиз Бочуляком Р.П., встановлено,
що наслідки вибуху газу в приміщенні
квартири АДРЕСА_1, який мав місце 22
листопада 2005 року, не усунуті.

Вони, позивачі, вважають, що даний вибух
стався внаслідок порушення
відповідачами вимог «Правил надання
послуг населенню з газопостачання»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999
року (з наступними змінами і
доповненнями), «Правил безпеки систем
газопостачання України», затверджених
Держнаглядохоронпраці 01 жовтня 1997 року
№254, вимог діючих будівельних норм і
правил, внаслідок недотримання вимог
нормативних актів при будівництві та
монтажі газопроводів і обладнання зі
сторони Львівської залізниці та
порушень при пуску газу ПАТ «Львівгаз»
тощо. З урахуванням інфляції на даний
час розмір заподіяної їм майнової
шкоди становить 77911,91 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
представник позивачів ОСОБА_5 позовні
вимоги підтримали, зіславшись на
обставини, які викладені в позовній
заяві та заяві про уточнення позовних
вимог. Просять позов задовольнити.

Крім цього, позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні додатково пояснила, що у
даній квартирі вона з сім'єю проживали
постійно до дня вибуху. У грудні 2004 року
у їх квартирі працівниками
відповідачів було проведено газові
труби, після чого роботи припинилися.
Про дату пуску газу мешканцям квартири
не було нічого відомо та оголошення про
це вони не бачили. Якщо б вчасно і
належно було повідомлено мешканців
будинку про такий пуск, вони, позивачі,
змогли б забезпечити свою присутність
у квартирі та не стався б даний випадок.
Також зазначила, що у грудні 2004 року
було розпочато монтаж газопроводу та
встановлення газових приладів
паралельно з існуючою газовою мережею.
У квартирі АДРЕСА_1 також було
змонтовано паралельну з існуючою
газову мережу під встановлення
опалювального приладу та
перепідключення газової плити. Про
пуск газу у будинку АДРЕСА_1 їх, як
мешканців, даного будинку
відповідачами не повідомлялося у
будь-якій формі, зокрема і шляхом
розміщення оголошення про дату та час
запланованого пуску газу, а тому 22
листопада 2005 року нікого з членів сім'ї
вдома не було. Окрім цього ствердила,
що відповідачами жодного разу не
проводилися інструктажі з питань
користування газом та техніки безпеки,
не ознайомлювали з відповідною
документацією та проектами по
влаштуванню газопостачання та місцем
розташування газових кранів. Пояснила,
що газовий кран до газової плити
спочатку працівниками ДТГО
«Львівської залізниця» та ПАТ
«Львівгаз» було встановлено, однак
через деякий час, без будь-яких
пояснень, такий кран у присутності
майстра дільниці ОСОБА_7 іншими
працівниками бригади був знятий. Такі
їхні дії на той момент не викликали
застережень, оскільки відбувалися у
присутності майстра дільниці, а вони,
позивачі, не мають спеціальних знань в
даній галузі. Вважає, що вибух газу
стався внаслідок халатного відношення
працівників відповідачів до своїх
обов'язків. Як згодом їй стало відомо зі
слів сусідів, такий пуск газу мав
здійснюватися на день пізніше
проведеного. Також ствердила, що під
час пуску газу її сусіди звертали увагу
працівникам бригади на запах газу,
однак такі жодним чином не
відреагували. Після вибуху газу у її
квартирі, неодноразово біля їх
житлового будинку виконувалися
ремонті роботи, а саме зашивалися шви
на стиках газової труби.

Представник позивачів ОСОБА_5 в
судовому засіданні додатково
зазначила про невідповідність
інформації, вказаної одним з
відповідачів в наряді-допуску про
надання абонентам інструктажу,
фактичним обставинам справи та вважає,
що така спростовується іншими
матеріалами, згідно яких мешканці
одних квартир проходили інструктаж
декілька разів в один і той же день, а з
позивачами не проводили жодного
інструктажу з моменту монтажу
газопроводу. Вказала, що додані
представником ПАТ «Львівгаз»
документи, зокрема примірник
оголошення та наряд-допуск на
виконання газонебезпечних робіт в
газовому господарстві, містять
розбіжності у годинах часу
запланованого пуску робіт, а дата
початку робіт виправлена.

Представник відповідача ДТГО
«Львівська залізниця» Дейнека І.С. в
судовому засіданні позов не визнала,
покликаючись на доводи, які викладені в
долученому до справи письмовому
запереченні, а також пояснила, що
працівниками ДТГО «Львівська
залізниця» було виконано
будівельно-монтажні роботи системи
газопостачання у відповідності до
проекту, БН і П 3.05.02-88, «Правил безпеки
систем газопостачання України» та
«Правил приймання закінчених
будівництвом об'єктів систем
газопостачання». Вина ДТГО «Львівська
залізниця» в тому, що в квартирі
позивачів стався вибух газу не
встановлена. Працівниками ДТГО
«Львівська залізниця» за кошти
підприємства були проведені
ремонтно-відновлювальні роботи у
будинку, в тому числі у квартирі
позивачів на суму 8138 грн., що
підтверджується також Актом від 13
грудня 2005 року, висновком спеціаліста
№31/10-08, складеним 15 листопада 2005 року
судовим експертом Журавльовою О.І. та
висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 26
липня 2011 року. Крім цього, вважає, що
вимоги позивачів про відшкодування
моральної шкоди є безпідставними і
неаргументованими та в задоволенні
позовних вимог просить відмовити.

Представник ПАТ «Львівгаз» Яськевич
О.Є. в судовому засіданні позов не
визнав та пояснив, що причиною вибуху
стала також недбалість позивачів, яких
на момент проведення пуску газу вдома
не було. Про пуск газу в даному будинку
мешканців повідомлялося оголошенням,
текст якого долучено до матеріалів
справи. Зазначив, що дані, які відсутні
в оголошенні, вписуються працівниками
ПАТ «Львівгаз» самостійно. Особами,
відповідальними за розміщення такого
оголошення, є також працівники ПАТ
«Львівгаз» та зазначив, що система
газопостачання в будинку АДРЕСА_1 була
перевірена на справність 16 вересня 2005
року, а тому, враховуючи попередження
мешканців будинку про пуск газу шляхом
розміщення оголошення, працівники ПАТ
«Львівгаз» мали право дати дозвіл на
пуск, оскільки вважали, що все в
порядку. Розбіжності в часі проведення
пуску газу, зазначеному в оголошенні та
наряді-допуску пояснив тим, що було
прийнято рішення проводити пуск газу
після робочого дня, вказує що такий
пуск здійснювався з 19.00 год. до 21.00 год.

Після вибуху газу, який мав місце 22
листопада 2005 року, на підприємстві було
проведено службове розслідування, за
результатами якого майстра дільниці
ОСОБА_7, як особу, відповідальну за пуск
газу згідно наряду, було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності,
оголошено догану та відсторонено від
займаної посади, а згодом переведено на
нижчу посаду. Іншого працівника
(інженера) звільнено з роботи. Просить
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2,
представника позивачів ОСОБА_5,
представника ДТГО «Львівська
залізниця» Дейнеку І.С., представника
ПВТ «Львівгаз» Яськевича О.Є.,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності №9628 від 22 січня 2004 року,
виданого Львівською державною
залізницею згідно з розпорядження №9628,
квартира АДРЕСА_1 належить позивачам
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
праві спільної сумісної власності.
Вказана квартира розташована на
першому поверсі будинку та складається
з трьох житлових кімнат, площею 38,9 кв.м,
кухні з комунальними вигодами та її
загальна площа становить 69,9 кв.м, що
підтверджується долученими до справи
копіями свідоцтва про право власності
на квартирі, витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно та
технічного паспорту на вищевказану
квартиру (а.с.4,5,67).

З пояснень позивача ОСОБА_2,
представника позивачів ОСОБА_5,
долученої до справи довідки
Пустомитівського РВ ГУ МВС України у
Львівській області №1628 від 13 березня
2008 року (а.с.17), та цих обставини не
заперечували в судовому засіданні
представники відповідачів, 22
листопада 2005 року в період з 21.00 год. по
22.00 год. в належній позивачам на праві
спільної сумісної власності квартирі
АДРЕСА_1 стався вибух газу.

У зв'язку з цією подією 23 листопада 2005
року було скликане виїзне позачергове
засідання комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської області, за результатами
якого складено протокол №30, в якому
доручено УЕГГ м. Львова та
будинкоуправлінню Львівської
залізниці провести розслідування
причин вибуху та результати і висновки
цій комісії (а.с.6).

23 листопада 2005 року комісією, в складі
керуючого БУ-2 Львівської залізниці,
сільського голови Сороки-Львівської
сільської ради, начальника СЕВГО м.
Львова ВАТ «Львівгаз», свідка та
ОСОБА_4, було складено опис
пошкодженого вибухом майна в квартирі
АДРЕСА_1 (а.с.8).

23 листопада 2005 року комісією в складі
начальника ЖКО №6 та інших членів
комісії було складено акт про виявлені
внаслідок вибуху газу пошкодження у
квартирі АДРЕСА_1 (а.с.70).

13 грудня 2005 року комісією у складі
начальника БУ-6, головного інженера
УЕГГ м. Львова, сільського голови
Сороки-Львівської сільської ради було
зафіксовано факт виконання окремих
будівельних робіт у квартирі АДРЕСА_1
(а.с.71).

З відповіді Управління з питань
надзвичайних ситуацій Львівської
обласної державної адміністрації за
№47/С-1/33-03 від 11 серпня 2008 року
вбачається, що на виконання
протокольного рішення виїзного
позачергово засідання Пустомитівської
районної комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій від 23 листопада
2005 року (протокол №30) проведено
розслідування причин вибуху газу,
проведено комісійне обстеження
пошкоджених внаслідок вибуху газу
квартир (акт обстеження від 23 листопада
2005 року) та виконані
аварійно-відновлювальні роботи. Про
виконані аварійно-відновлювальні
роботи у квартирі комісією, з
залученням представників
будинкоуправління №6, управління з
експлуатації газового господарства м.
Львова, Сороки-Львівської сільської
ради, 13 грудня 2005 року складено акт. З
інформації, зазначеної в акті від 02
грудня 2005 року з розслідування причин
вибуху газу, видно, що вибух газу в
квартирі виник «….внаслідок
недотримання вимог нормативних актів
при будівництві та монтажі
газопроводів і обладнання зі сторони
Львівської залізниці, порушень при
пуску газу працівниками ВАТ
«Львівгаз». З врахуванням цих обставин
запропоновано позивачам вирішувати
порушені у скарзі питання в судовому
порядку (а.с.7).

Як вбачається з письмового заперечення
ПАТ «Львівгаз» на позовну заяву,
відповідно до акту №1 від 02 грудня 2005
року причиною заповнення квартири
позивачів природнім газом була
відсутність газового крану на газовій
трубів, яка проходила до газової плити
(ас.158).

Відповідно до висновку спеціаліста
№31/10-08 будівельно-технічного
дослідження по заяві гр. ОСОБА_4,
складеного СПД ФО - судовим експертом
Журавльовою О.І. 15 листопада 2008 року, в
приміщеннях квартири АДРЕСА_1 наслідки
вибуху газу, який мав місце 22 листопада
2005 року, станом на час проведення
дослідження не усунені і приміщення
квартири не приведені до попереднього
стану. Вартість відновлювальних
ремонтних робіт, які необхідно
провести для ліквідування наслідків
вибуху газу, який мав місце 22 листопада
2005 року становить 55897,00 грн. (а.с.9-16).

З висновку спеціаліста №4277
товарознавчого дослідження по
визначенню розмір матеріальної шкоди,
завданої внаслідок вибуху газу в
квартирі АДРЕСА_1, який був складений 17
листопада 2008 року спеціалістом
Львівського НЖДІ судових експертиз
Скоропад В.М., видно, що розмір
матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_4
внаслідок псування та знищення майна
від вибуху газу 22 листопада 2005 року у її
квартирі може становити 4 149,00 грн. (а.с.
64,65).

В процесі судового розгляду ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 04 листопада 2009 року в справі
було призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
виконання якої доручено експертам
Львівського НДІ судових експертиз.

Висновком №3753 судової
будівельно-технічної експертизи від 26
липня 2011 року встановлено, що наслідки
вибуху газу в приміщенні квартири
АДРЕСА_1, який мав місце 22 листопада 2005
року, не усунені, а також визначено, що
вартість недовиконаних
ремонтно-будівельних робіт по
відновленню приміщень даної квартири
становить 44 170,00 грн. (а.с.98-103, 186-189).

З долучених до справи письмових
заперечень на позовну заяву випливає,
що відповідачами ними було розпочато
проведення ремонтно-відновлювальних
робіт квартири позивачів. Дані
обставини також стверджуються актом
обстеження результатів проведених
будівельних робіт від 13 грудня 2005 року
(а.с.69). З огляду на це суд не приймає до
уваги посилання представника
відповідача ДТГО «Львівська
залізниця» у письмових запереченнях на
пропуск позивачами строку позовної
давності, так як таке є
необґрунтованим.

До матеріалів справи долучено бланк
оголошення ВАТ «Львівгаз» про те, що з 10
год. до 18 год. у будинку буде
проводитися перевірка
внутрішньобудинкового газового
обладнання і внутрішніх газопроводів
на герметичність, у зв'язку з чим подача
газу у будинок буде тимчасово
припинена. Для своєчасного відновлення
подачі газу ВАТ «Львівгаз» просить
забезпечити доступ працівників в
квартири протягом робочого дня (а.с. 30).

Представник ПАТ «Львівгаз» в судовому
засіданні пояснив, що саме такого
змісту оголошення було вивішено 22
листопада 2005 року в будинку АДРЕСА_1, в
якому проживали позивачі і
повідомлялось мешканців про пуск газу.

Однак з наряду -допуску №104 на
виконання газонебезпечних робіт в
газовому господарстві, такий одержано
для виконання майстром ОСОБА_7, а
пунктом 5 даного наряду вказано дату і
час початку робіт 22.11.2005р. 19.00 год., 21.00
год. В розділі 4 цього наряду міститься
висновок керівника робіт про їх
закінчення, а саме про проведення пуску
газу та надання абонентам інструктажу.
Разом з тим, в наряді відсутній час
фактичного закінчення робіт по пуску
газу, а зважаючи на період початку
робіт 19-21 год., є незрозумілим час
фактичного їх початку. Крім цього, в
цьому наряді-допуску містяться ряд
виправлень дати виконання робіт (а.с.37).

Зі змісту бланку оголошення ВАТ
«Львівгаз» та наряду-допуску №104 видно,
що вказані документи відрізняються за
своїм змістом та вказаним часом
проведення відповідних робіт. З огляду
на це, суд вважає, що відповідачем ПАТ
«Львівгаз» було порушено право
споживачів на своєчасну та достовірну
інформацію щодо обсягу та виду
запланованих підприємством робіт, час
та дати їх проведення. Це призвело до
того, що позивачі не були повідомлені
про дійсну дату та час проведення
запланованих робіт, у зв'язку з чим на
час проведення пуску газу були
відсутні у житловому приміщенні.

Суд надає віри поясненням позивача
ОСОБА_2 про те, що вона разом з сім'єю до
дня вибуху постійно проживали у
вищевказаній квартирі, що про дату
пуску газу вони не знали, і якщо б вони
були своєчасно і належним чином
повідомлені про такий пуск, то були б
присутні у своїй квартирі. Крім цього.
ОСОБА_2 також пояснила, що майстер
дільниці ОСОБА_7 міг зателефонувати її
зятю та повідомити про такий пуск газу,
оскільки вони з зятем є знайомими та
раніше разом працювали.

З огляду на викладене вище, суд не
приймає до уваги твердження
представників відповідачів про
недбалість власників квартири,
оскільки таке не підтверджене жодними
доказами. Більше того, представниками
відповідачів не доведено факту
своєчасного повідомлення мешканців
будинку про запланований пуск газу, не
надано доказів проведення перевірки в
цей день щільності системи
внутрішньобудинкового газопостачання
шляхом опресування повітрям, після
позитивного результату якої
(перевірки) може бути дано
розпорядження на проведення робіт по
продувці газопроводу, після чого
здійснюється перевірка робочого тиску,
перевіряється працездатність приладів
обліку газу та наявність тяги в
димовентиляційних каналах та
проводиться повторна перевірка
герметичності з'єднань газопроводу
приладним методом або мильною
емульсією з одночасним проведенням
інструктажу мешканців з правил
безпечного користування газовими
приладами.

Крім цього, з інвентаризаційних
відомостей про проведення технічного
обслуговування дільниці Личаківського
СЕВГО м. Львова на АДРЕСА_1 вбачається,
що в них відсутні дані про обстеження
квартири позивачів та проведення
інструктажу.

Згідно з положеннями ст.1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана із використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утримання диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» джерелом
підвищеної небезпеки належить
визнавати будь-яку діяльність,
здійснення якої створює підвищену
небезпеку та імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
обєктів виробництва господарського чи
іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяна діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей. Під
володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснює
експлуатацію джерел підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або інших
підстав.

Як вбачається з пояснень представника
ДТГО «Львівська залізниця» станом на
дату вибуху 22 листопада 2005 року будинок
АДРЕСА_1 знаходився на балансі даного
підприємства та згодом був переданий у
комунальну власність. Як випливає з
пояснень представників відповідачів,
між організаціями не укладався договір
на проведення технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем газопостачання та акт
балансового розмежування.

Відповідно до п.п. 28, 32, 33, 36 «Правил
надання населенню послуг з
газопостачання», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№2296 09 грудня 1999 року споживач має право
на якісне і своєчасне технічне
обслуговування та усунення пошкоджень
внутрішньобудинових систем
газопостачання, отримання інформації
щодо виконавців послуг, правил
підключення до газових мереж.
Газопостачальне та газорозподільне
підприємство зобов'язане неухильно
дотримуватися вимог Правил безпеки
систем газопостачання, надавати
споживачам інформацію щодо правил
підключення до газових мереж,
проводити інструктаж споживача з
безпечного користування газовими
приладами та попереджати про
відповідальність за порушення вимог
Правил безпеки систем газопостачання.
Газопостачальне та газорозподільне
підприємство несуть відповідальність
згідно з законодавством за несвоєчасне
надання інформації або надання
недостовірної інформації, неякісне
виконання робіт з технічного
обслуговування та усунення пошкоджень
внутрішньо будинкових систем
газопостачання, шкоду, заподіяну
житловому приміщенню і майну
споживача, а також його життю, здоров'ю
та навколишньому середовищу.

Положеннями «Правил безпеки систем
газопостачання України», затверджених
наказом Державного комітету України по
нагляду за охороною праці №254 від 01
жовтня 1997 року, передбачено, що ці
Правила встановлюють вимоги до
проектування, будівництва і
експлуатації систем газопостачання та
поширюються на підприємства, установи
та організації незалежно від форми
власності, відомчої належності та
видів їхньої діяльності, в тому числі
на газопроводи та газове обладнання
житлових і громадських будинків,
промислових і сільськогосподарських
підприємств, котелень, підприємств
житлово-комунального і побутового
обслуговування та ТЕС. Контроль за
дотриманням вимог цих Правил в процесі
проектування, наладки і експлуатації
систем газопостачання повинен
здійснюватися підприємством, що
виконує названі роботи. Контроль
якості будівельно-монтажних робіт та
порядок його проведення повинен
здійснюватися у відповідності з
вимогами Положення із організації і
проведення відомчого контролю з
урахуванням вимог ДБН А3.1-5-96 і СНИП
3.05.02-88. За безпечність конструкції,
правильність вибору матеріалу, якість
виготовлення, монтажу, налагодження,
ремонту і технічного діагностування, а
також відповідність об'єкта цим
Правилам несуть відповідальність
підприємство, установа, організація
(незалежно від форми власності та
відомчої належності), що виконують
відповідні роботи. Відповідальність за
технічний стан і безпечну експлуатацію
об'єктів, вказаних у п.1.1.2. цих Правил
покладається на їх власників. Про дату
проведення пуску газу підприємство
повідомляє СПГГ не пізніше ніж за 5
днів. Коли на підприємстві газова
служба відсутня, пуск газу проводиться
спеціалізованою службою СПГГ за
договорами, укладеними у встановленому
порядку. Про відключення газопроводів,
а також про час поновлення подачі газу
споживачі попереджаються заздалегідь.
Власники житлових будинків до пуску
газу повинні забезпечити інструктаж
квартиронаймачів, власників квартир і
житлових будинків з питань
користування газом та техніки безпеки
спеціалізованим підприємством
газового господарства. Інструктаж при
газифікації існуючого житлового фонду
проводиться в технічних кабінетах на
діючому газовому обладнанні або
безпосередньо в квартирах під час
пуску газу. Інструктаж проводить особа,
відповідальна за безпечну
експлуатацію газового господарства
об'єкта, з записом у журналі
інструктажів. Газонебезпечні роботи
виконуються, як правило, вдень. Всі
газопроводи і газове обладнання перед
їх приєднанням до діючих газопроводів,
а також після ремонту повинні
підлягати зовнішньому огляду і
контрольному опресовуванню бригадою,
яка проводить пуск газу. Контрольне
опресовування проводиться повітрям
або інертним газом. Пуск газу в
газопровід, якщо не перевірені оглядом
його цілісність, справність газового
обладнання і не проведене контрольне
опресовування, забороняється (п.п.1.1.1,
1.1.2, 1.3.1, 1.3.3, 1.4, 4, 4.5.2, 7.17, 7.23, 7.24, 7.43).

У відповідності до п.6.1 ДБН В 2.5-20-2001
можливість установки газового
обладнання та прокладання
газопроводів у будинках різного
призначення слід визначати у
відповідності з будівельними нормами і
правилами на проектування цих будинків
та вимогами цього розділу.

У відповідності до п.6.17 ДБН В 2.5-20-2001
установку вимикаючих пристроїв на
газопроводах, що прокладаються в
житлових і громадських будинках, слід
передбачати для вимикання стояків, які
обслуговують більше п'яти поверхів;
перед лічильниками; перед побутовими
плитами, опалювальними газовими
приладами, печами та газовим
обладнанням; на відгалуженнях до
опалювальних печей або приладів згідно
з вимогами п. 6.49 необхідність
улаштування пристроїв для вимикання
стояків (під'їздів) 5-ти і менше
поверхових житлових будинків
вирішується проектною організацією за
погодженням з експлуатуючою
організацією в залежності від місцевих
конкретних умов, в тому числі
поверховості будинків та кількості
квартир, що підлягають вимиканню у
випадку проведення аварійних та інших
робіт. Пристрої, що передбачаються для
вимикання стояків (під'їздів) слід
встановлювати зовні будинків на
газопроводах, що підводяться до
харчоварочних котлів, ресторанних
плит, опалювальних плит, опалювальних
печей та іншого аналогічного
обладнання, слід передбачати установку
послідовно двох вимикаючих пристроїв:
одного для відключення приладу
(обладнання) вилому, іншого - для
вимикання пальників. На газопроводах
до газових приладів та апаратів, у яких
вимикаючий пристрій перед пальниками
передбачено в їх конструкції (газові
плити, водонагрівачі тощо), необхідно
установлювати один вимикаючий
пристрій.

У відповідності до ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються в повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Якщо особа, яка порушила право,
одержала у зв'язку з цим доходи, то
розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право. На вимогу особи, якій завдано
шкоди, та відповідно до обставин справи
майнова шкода може бути відшкодована і
в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана
майну, може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

З пояснень позивача ОСОБА_2,
представника позивачів ОСОБА_5 та
долученого до справи розрахунку, який
не оспорювали в судовому засіданні
представники відповідачів,
вбачається, що розмір майнової шкоди,
яка заподіяна позивачам внаслідок
вибуху газу 22 листопада 2005 року, з
урахуванням втрат від інфляції,
становить 77 911,91 грн.

Положеннями ст. 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В судовому засіданні також
встановлено, що в результаті вибуху
газу позивачам дійсно заподіяна
моральна шкода, яка полягає в тому, що
належна їм на праві приватної
власності квартира була приведена до
непридатного для проживання стану, що
змусило їх сім'ю переїхати на тимчасове
проживання до родини в м. Тернопіль.
Вони, позивачі, перенесли душевні
страждання у зв'язку із знищенням їх
майна, був порушений їх звичний ритм
життя тощо. Крім цього, позивач ОСОБА_2
захворіла на ВДПТБ туб. Вовчак шкіри
правої щоки, виразкову форму МБТ (0)
Гіст.(+) Кат 3, Ког. 3, підгострий
підщелепний правобічний лімфаденіт, що
потягло за собою необхідність
перебування на лікуванні в закладах
охорони здоров'я та ін. Враховуючи
характер протиправних дій щодо
позивачів з боку відповідачів, ступінь
їх вини в завданні позивачам моральної
шкоди, характер та тривалість душевних
страждань позивачів. А також вимоги
розумності і справедливості, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивачів в частині відшкодування
моральної шкди слід задовольнити
частково.

Судом не приймаються до уваги
заперечення проти позову
представників відповідачів з підстав
відсутності вини цих підприємств у
вибуху газу, який мав місце 22 листопада
2005 року, оскільки відповідачами
вживалися фактичні дії, які свідчать
про усунення наслідків вибуху, а саме,
проводилися ремонтно-відновлювальні
роботи у квартирі позивачів. Більше
того, як стверджено представником ПАТ
«Львівгаз» з приводу вибуху газу у
квартирі позивачів на підприємстві
проводилося службове розслідування, за
наслідками якого до ОСОБА_7 як до особи,
відповідальної за виконання наряду
було застосовано заходи
дисциплінарного впливу, а одного
працівника, який входив до складу
комісії, у зв'язку з цим випадком було
звільнено з займаної посади.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 210, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167,
1190 ЦК України, суд

в и р
і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» та державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» в користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 77 911,91
грн. (сімдесят сім тисяч дев'ятсот
одинадцять гривень дев'яносто одну
копійку) у відшкодування майнової
шкоди, 24 000,00 грн. (двадцять чотири
тисячі гривень) у відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
вибуху газу, та 4648,00 грн. (чотири тисячі
шістсот сорок вісім гривень) судових
витрат.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити у зв'язку з їх
безпідставністю.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. І. Кавацюк