АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1828/14
Головуючий 1 інст. - Задорожна А.М.
Категорія : на дії держвиконавця
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Московського районного суду
м.Харкова від 29 січня 2014 року

по цивільній справі за заявою ОСОБА_3
на дії та бездіяльність начальника
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Дудка І.М.,
-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду зі скаргою на неправомірні дії та
бездіяльність начальника Жовтневого
ВДВС Харківського міського управління
юстиції щодо невжиття відповідних
заходів по контролю та здійсненню
перевірки діяльності державного
виконавця цього відділу Чепурнюк А.А.
по виконанню зведеного виконавчого
провадження по виконанню судових
рішень за виконавчими листами, які
видані Московським районним судом
м.Харкова про стягнення з ОСОБА_6 на її
користь додаткових витрат на утримання
їх доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
відшкодування моральної шкоди та про
стягнення грошових сум компенсації в
порядку поділу їх спільного сумісного
майна подружжя.

На обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3
посилалась на те, що постановою
державного виконавця Чепурнюк А.А. від
15 листопада 2013 року із зведеного
виконавчого провадження на її адресу
повернуто виконавчий лист № 2-1663/10 від 2
серпня 2010 року про стягнення
додаткових аліментів на дитину без
відмітки про те, що за зведеним
виконавчим провадженням відбувались
стягнення за цим виконавчим листом у
розмірі 2400 грн. у Московському ВДВС, 1350
грн. у Жовтневому ВДВС та 200 грн. за її
заявою від 5 листопада 2013 року.

Окрім цього ОСОБА_3 зазначала те, що
наявні у справі документи по
здійсненню виконавчих дій не
відповідають дійсності та фактично не
вчинялись, на її неодноразові
звернення, відповіді не отримували, а
за скаргою на бездіяльність державного
виконавця на адресу начальника ВДВС
постанова від 21 листопада 2013 року про
скасування постанови від 15 листопада
2013 року про повернення виконавчого
документу свідчить про неповний та
неналежний результат перевірки
провадження.

З таких підстав ОСОБА_3 просила суд :
визнати неправомірними дії державного
виконавця; зобов'язати вжити до
боржника в повному обсязі заходи
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» щодо
примусового виконання судових рішень;
зобов'язати начальника ВДВС здійснити
належну перевірку виконавчого
провадження та змінити його постанову
від 21 листопада 2013 року в частині
перевірки виконавчого провадження про
стягнення аліментів та зведеного
виконавчого провадження із
зазначенням виявлених порушень та
заходів на їх усунення.

Ухвалою Московського районного суду
м.Харкова від 29 січня 2014 року у
задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з
посиланням на підставність її скарги,
порушення судом вимог матеріального і
процесуального права при залишенні її
без задоволення, просить ухвалу суду
скасувати, скаргу задовольнити.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
заперечення проти них, колегія
вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3
відповідно до п.1 ч.2 ст.207 та п.1 ч.1 ст.312
ЦПК України відхилити, ухвалу суду
залишити без змін з наступного.

Згідно до ст..383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням , дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцям за нормою ч.1 ст.83 Закону
України «Про виконавче провадження»
здійснюють начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, а також керівник
вищестоящого органу державної
виконавчої служби, рішення, дії чи
бездіяльність, яких за ч.4 ст.82 цього
Закону щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ.

При вирішенні справи за скаргою ОСОБА_3
на рішення , дії та бездіяльність
державного виконавця Чипурнюк А.А. та
начальника Жовтневого ВДВС
Харківського МУЮ Дудка І.М. щодо
виконання зведеного виконавчого
провадження № ЄДРВП 38575398 про стягнення
на її користь з ОСОБА_6 додаткових
аліментів на дитину, грошової суми на
відшкодування моральної шкоди та
компенсації вартості їх спільного
сумісного майна подружжя встановлені
такі обставини.

Згідно виконавчого листа № 2-1663/10
виданого Московським районним судом
м.Харкова 2 серпня 2010 року з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 підлягало стягненню 5972
грн. додаткових аліментів на лікування
їх малолітньої дитини. Відповідно
виконавчого листа цього суу за № 1-620/11
від 16 листопада 2011 року - 3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а за
дублікатом виконавчого листа № 2-1664/10
від 6 грудня 2013 року стягненню
підлягало 511562 грн. вартості частини
ОСОБА_3 при поділу з ОСОБА_6 їх спільного
сумісного майна подружжя.

При надходженні виконавчих листів до
державного виконавця виконавчі
провадження відкриті з дотриманням
положень ст..25 Закону України «Про
виконавче провадження», зведені в одне
провадження та за спливом
встановленого строку на добровільне
виконання були вжиті відповідні заходи
за ст..32 цього Закону щодо примусового
виконання судових рішень, про що
свідчать відповіді за квітень 2013 року
Харківського обласного центру
зайнятості, інспекції сільського
господарства в Харківській області,
управління Держземагенства,
управління Пенсійного фонду, державної
податкової служби, інформаційна
довідка з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

В ході перевірки майнового стану
ОСОБА_6 будь-яке рухоме або нерухоме
майно не виявлено.

Згідно актів від 10 червня, 10 липня та 2
серпня 2013 року, складених державним
виконавцем, перевірити майновий стан
за адресами, які зазначав боржник,
стягувач виявилось не можливим.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Харкова від 23 серпня 2013 року за
поданням державного виконавця
тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві
виїзду за межі України.

Із матеріалів справи також вбачається,
що відповідно заяв ОСОБА_3 та квитанції
про перекази на її адресу державним
виконавцем здійснювались перерахунки
розмірів заборгованості за виконавчим
листом № 2-1663/10 від 2 серпня 2010 року з
дотриманням вимог ст..44 , 74 закону про
виконавче провадження про що
повідомлялись сторони виконавчого
провадження. Примусового виконання
судових рішень, не здійснювалось.

Перевірка діяльності державного
виконавця за скаргами ОСОБА_3
проводилась начальником відділу та
начальником управління ДВС Головного
управління юстиції, про що виносились
постанови, копії якої направлялись
стягувачу.

Постановою начальника ВДВС від 21
листопада 2013 року за скаргою ОСОБА_3
постанову державного виконавця про
повернення виконавчого листа № 2-1663/10
від 2 серпня 2010 року з підстав п.2 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» з доданим розрахунком
заборгованості ОСОБА_6 скасовано у
зв'язку з надходженням клопотання
стягувача про необхідність вирішення
питань про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності за
ухилення від виконання судових рішень
по оплаті аліментів на дитину.

В подальшому державним виконавцем
Чипурнюк А.А. постановами було
відновлено виконавче провадження про
стягнення аліментів та приєднано до
зведеного виконавчого провадження, які
передані до виконання іншим державним
виконавцем, у зв'язку з відпусткою
Чипурнюк А.А,

За таких обставин, вирішуючи справу та
залишаючи без задоволення скаргу
ОСОБА_3 на дії та рішення начальника
ВДВС Дудки І.М., з урахуванням вжитих
заходів щодо контролю за діяльністю
державного виконавця Чипурнюк А.А. при
виконанні нею виконавчих листів про
стягнення з ОСОБА_6, грошових коштів на
користь ОСОБА_3, суд дійшов правильного
висновку про безпідставність та
необґрунтованість її доводів про
порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження» суб'єктами її
оскарження, оскільки наявність копії
документів про вчинення виконавчих дій
в одному провадженні із зведеного
свідчить про їх дійсність, а не
фіктивність, як безпідставно
зазначається у скаргах.

Окрім цього, у зв'язку з переданням на
виконання виконавчих проваджень
іншому державному виконавцю про що
було відомо ОСОБА_3 у скарзі від 26
листопада 2013 року про відвід
Чипурнюк А.А. порушені питання не
вимагали їх вирішення в порядку ст..16
Закону України «Про виконавче
провадження».

З огляду на викладене, колегія не
вбачає підстав до задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_3 доводи та
докази якої повторюють доводи скарги
на рішення, дії чи бездіяльність
державної виконавчої служби, яким
судом першої інстанції відповідно до
ст..212 ЦПК України надана належна
оцінка. Також колегія не приймає до
уваги за недоведеністю доводи
апеляційної карги про те, що внаслідок
бездіяльності державного виконавця не
були виявлені доходи від
підприємницької та трудової
діяльності боржника, в порушення її
прав та інтересів.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 312-314 ЦПК України,
колегія. -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Московського районного суду
м.Харкова від 29 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді