АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1465/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Зосименко С.Г. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 09 вересня
2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в
и л а :

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з 24
вересня 1977 року він перебував у шлюбі з
відповідачкою. Від шлюбу мають
дорослих дітей.

Посилаючись на те, що шлюбні
стосунки з відповідачкою фактично
припинено з 2006 року, разом не
проживають, спільне господарство не
ведуть, просив розірвати шлюб між ним
та відповідачкою.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від
09 вересня 2009 року позов ОСОБА_3
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на те, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального й процесуального права,
просить заочне рішення
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 09 вересня 2009
року скасувати і постановити ухвалу
про закриття провадження по справі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено і це вбачається
з матеріалів справи, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 24
вересня 1977 року. Від спільного
проживання мають дорослих дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3
помер.

Відповідно до ч.1,3,5,6 ст.74 ЦПК
України судові виклики здійснюються
судовими повістками про виклик, що
надсилаються особам, які беруть участь
у справі, свідкам, експертам,
спеціалістам, перекладачам. Судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть
бути видані судові повістки для
вручення відповідним учасникам
цивільного процесу. Судова повістка
може бути вручена безпосередньо в суді,
а у разі відкладення розгляду справи
про час і місце наступного засідання
може бути повідомлено під розписку.
Особи, які беруть участь у справі, а
також свідки, експерти, спеціалісти і
перекладачі можуть бути повідомлені
або викликані в суд телеграмою, факсом
чи за допомогою інших засобів зв'язку,
які забезпечують фіксацію
повідомлення або виклику.

Згідно із ч.1,2 ст.76 ЦПК України
судові повістки, адресовані фізичним
особам, вручаються їм під розписку, а
юридичним особам - відповідній
службовій особі, яка розписується про
одержання повістки. Розписка про
одержання судової повістки з поміткою
про дату вручення в той самий день
особами, які її вручали, повертається
до суду.

В матеріалах справи знаходиться
судова повістка про виклик в судове
засідання на 17 серпня 2009 року ОСОБА_2,
яка належним чином через відділення
зв'язку останній не вручена (а.с.23-24),
телеграма про виклик в судове
засіданні ОСОБА_2 на 09 вересня 2009 року
вручена її чоловіку, позивачу по
справі, тобто особі, яка зацікавлена в
результаті розгляду справи (а.с.28).

Отже, підтвердження про вручення
судової повістки чи телеграми в
установленому цивільним процесуальним
законодавством порядку ОСОБА_2 щодо
розгляду справи в Індустріальному
районному суді м.Дніпропетровська в
матеріалах справи відсутнє.

За таких обставин, суд першої
інстанції, порушивши положення глави 7
ЦПК (судові виклики і повідомлення), ч.1
ст.158 ЦПК, ст.6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод та
розглянув справу за відсутності
відповідачки, тим самим її доводів і
заперечень по суті спору не врахував,
належної правової оцінки їм не дав.

Проведення заочного розгляду
справи можливе лише у разі наявності
умов, визначених у ст.224 ЦПК.
Законодавець встановив, що у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суди повинні
дотримуватись таких умов проведення
заочного розгляду справ: неявка
відповідача в судове засідання;
належне повідомлення відповідача про
час і місце судового засідання;
відсутність поважних причин неявки
відповідача; відсутність клопотання
відповідача про розгляд справи за його
відсутності; відсутність заперечень
позивача проти заочного розгляду
справи. Лише за наявності всіх п'яти
умов суд може провести заочний розгляд
справи.

На підставі ст.224 ЦПК суд до
постановлення ухвали про заочний
розгляд справи обов'язково повинен
перевірити факт повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце судового засідання. Повідомлення
сторін про час і місце розгляду справи
повинно проводитися відповідно до
вимог статей 74 - 76 ЦПК. При цьому в
матеріалах справи повинні бути належні
докази такого повідомлення. Якщо
відповідні докази відсутні, то
відповідач не може вважатися
повідомленим належним чином, і підстав
для заочного розгляду справи не існує.

У разі, якщо суд встановить, що
відомості про належне повідомлення
відповідача відсутні, він повинен
відкласти провадження у справі
відповідно до п.1 ч.1 ст.169 ЦПК.

Крім того, суд повинен перевірити не
лише факт належного повідомлення
відповідача про час і місце судового
засідання, але й поважність причин
неявки відповідача в судове засідання,
якщо вони відповідачем були
повідомлені. За відсутності
відповідача з причин, які судом визнано
поважними, заочний порядок розгляду
справи виключається.

Як зазначено в п.10 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21 грудня
2007 року N11 Проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
із закриттям провадження по справі,
оскільки правонаступництво по даній
категорії справ не передбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,310,313,314,315,317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від
09 вересня 2009 року скасувати.

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: