Провадження № 2/522/3125/14
Приморський районний суд м. Одеси у
головуючого судді -
розглянувши в судовому засіданні в
залі Приморського районного суду м.
Одеси цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
Позивачка ОСОБА_1 30.09.2013 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 59 684,42 грн. та стягнення судових
В обґрунтування своїх позовних
вимог позивачка зазначила, що
звернулася до суду через несплату
відповідачем на її користь аліментів,
протягом двох років з 06.09.2011 року по
31.08.2013 року, визначених рішенням
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 05.01.2012
року в розмірі 1/4 частки доходу,
щомісячно, на утримання їх спільного з
відповідачем сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до розрахунків
заборгованості від 04.03.2013 року та від
18.09.2013 року складених державними
виконавцями Першого Приморському
відділу ДВС Одеського МУЮ при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-4012/11, виданого 19.04.2012 року,
станом на 08.09.2013 року за відповідачем
утворилась заборгованість по сплаті
Посилаючись на положення статті 196 СК
України, якою встановлена
відповідальність особи за
прострочення сплати аліментів за
рішенням суду, позивачка вважає, що
вона, як одержувач аліментів, має право
на стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів, за кожен день прострочення.
Виходячи з визначених державними
виконавцями сум, позивачка в доданому
до позову розрахунку неустойки
розрахувала, що неустойка за
прострочення відповідачем сплати
аліментів на утримання дитини, за
період з 06.09.2011 року по 31.08.2013 року,
становить 59 684,42 грн.. До державної
виконавчої служби відповідач не
з'являється та не вирішує питання про
погашення заборгованості по аліментам.
Вона з моменту народження дитини не
працює та перебуває у відпустці по
догляду за дитиною. Утримувати дитину
їй допомагають її батьки.

В судове засідання 23.01.2014 року
з'явився представник позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від
18.07.2012р.), який підтримав позовні вимоги
в повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, хоча був
повідомлений належним чином у
встановленому порядку про час, дату та
місце судового засідання, заяву
відповідно до якої просить суд
розглядати справу за його відсутністю
суду не надавав, поважних причин неявки
суду не сповістив, тим самим позбавив
суд можливості вислухати його думку по
суті. При цьому, відповідач надав до
суду заяву про відкладення судового
засідання у зв'язку з його хворобою,
зобов'язавшись в наступному судовому
засіданні надати суду лікарняний лист.
Однак, вказані докази щодо хвороби так
суду і не представив.

Суд, у зв'язку з неявкою
відповідача та неповідомленням про
поважні причини такої неявки в судове
засідання, ухвалив слухати справу у
відсутності відповідачки, згідно ч.4 ст.
169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК
України, при заочному розгляді на
підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивачки, вивчивши матеріали справи,
додані до неї документи суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 проживала з відповідачем ОСОБА_2
(надалі - Сторони) у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується заочним
рішенням Новомосковського районного
суду Дніпропетровської області, яким
їх шлюб було розірвано (а.с.8).

Від шлюбу у Сторін народилася
дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3, виданого Другим
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції 08.04.2010 року, актовий
запис № 321 (а.с.7).

Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешкає разом з позивачкою та перебуває
повністю на її утриманні, про що
позивачка зазначила в позові.

Відповідач матеріальну допомогу
не здійснює, у зв'язку з чим позивачка
звернулася до Новомосковського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача про
стягнення з відповідача на її користь
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

05.01.2012 року рішенням
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області по
цивільній справі № 2-4012/11 з ОСОБА_2 на
користь позивачки стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частки його заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до
повноліття дитини (а.с.9).

На підставі вищевказаного рішення
Новомосковським міськрайонним судом
Дніпропетровської області 19.04.2012 року
був виданий виконавчий лист № 2-4012/11,
про стягнення аліментів з відповідача
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно,
до досягнення дитиною повноліття, на
користь позивачки.

З матеріалів справи вбачається, що
вказаний лист перебуває на примусовому
виконанні в першому Приморському
відділі державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
тобто за зареєстрованим місцем
проживання відповідача.

У зв'язку з несплатою аліментів на
утримання ОСОБА_3 за розрахунками
заборгованості старшого державного
виконавця Першого Приморському
відділу ДВС Одеського МУЮ Семеновою
К.О. від 04.03.2013 року, та старшого
державного виконавця Першого
Приморському відділу ДВС Одеського МУЮ
Вернигорою В.А., за відповідачем станом
на 08.09.2013 року утворилась
заборгованість по аліментам загальна
сума якої становить 16 837,36 грн., що
підтверджується відповідними
довідками-розрахунками від 18.09.2013 року,
04.03.2013 року (а.с.13-15).

Згідно розрахунку неустойки (пені),
щодо несплачених відповідачем
аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3, за період з
06.09.2011 року по 31.08.2013 року, її розмір
становить - 59 684,42 грн. (а.с.3).

Розрахунок неустойки здійснено
згідно щомісячно несплачених
відповідачем сум аліментів, які
визначені в розрахунках
заборгованості старших державних
виконавців Першого Приморському
відділу ДВС Одеського МУЮ.

Відповідно до положень ст. 195 СК
України розрахунок заборгованості
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору судом.

Згідно положено ч. 1 ст. 196 СК
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням того, що аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно за змістом ст. 196
СК України пеня нараховується не на
всю заборгованість, а на суму
несплачених аліментів за той місяць, у
якому не проводилось стягнення
аліментів.

Пеня за прострочення сплати
аліментів починає нараховуватись з
наступного місяця за місяцем, у якому
виникла заборгованість.

Пеня за один місяць прострочення
сплати аліментів становить 1 % від
добутку простроченої суми аліментного
платежу за місяць та загальної
кількості днів прострочення.

Загальний розмір пені за
прострочення сплати аліментів є сумою
пені, нарахованої за кожен місяць
періоду, у якому було допущено
прострочення сплати аліментів.

При перевірці розрахунку
неустойки здійсненого позивачкою,
враховуючи вищенаведені норми
законодавства, сумнівів щодо вірності
розрахунків у суду не виникло.

Відповідно до п. 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачена
статтею 196 СК України відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Судом встановлено, що за період з
грудня 2011 року по травень 2012 року на
ім'я ОСОБА_1 грошові електронні
перекази (аліменти) не надходили, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи довідками (а.с.16-17), які позивачці
були надані Дніпропетровською
дирекцією Центру поштового зв'язку № 8
за вих. № 36 від 05.06.2012 року та Одеською
дирекцією Центру поштового зв'язку № 1
за вих. № 12/77-70К від 25.05.12 року.

З наявної в матеріалах справи
копії заяви ОСОБА_2 до служби у справах
дітей від 13.02.2013 року вбачається, що
ОСОБА_2 свідомо не сплачував на користь
позивачки присуджених аліментів на
неповнолітнього ОСОБА_3, обґрунтовуючи
це своїми міркуваннями пов'язаними з
недовір'ям своїй колишній дружині щодо
витрачення нею аліментів.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказами.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

З'ясувавши обставини справи, які
мають суттєве значення для правильного
вирішення даної справи, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та необхідності задоволення
позову, оскільки заборгованість за
несплату аліментів за рішенням суду
утворилася з вини відповідача,
заборгованість не була погашена на
момент подання позивачкою позову,
внаслідок чого позивачка, як одержувач
аліментів, має право на стягнення
неустойки (пені) в розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Також з відповідача в дохід
держави підлягає стягненню судовий
збір, який відповідно до ЗУ «Про
судовий збір» складає 596,84 грн..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60 ч.1, 64, 79, 88 ч.1, 169 ч.4,
209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України; ст.ст. 79, 180,
191, 195, 196 ч.1 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
І.П.Н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, І.П.Н. НОМЕР_2) неустойку за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 59 684 (п'ятдесят дев'ять тисяч
шістсот вісімдесят чотири) гривні 42
копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
І.П.Н. НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір у розмірі 596 (п'ятсот
дев'яносто шість) гривень 84 копійки.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на заочне рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.

23.01.2014