АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-358/14
Головуючий у 1 інстанції: Піхур О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Невідомої Т.О.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 серпня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра", третя особа: ОСОБА_2 про
припинення договору поруки.

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 серпня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ
Комерційний банк "Надра", третя особа:
ОСОБА_2 про припинення договору поруки
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, відповідно до
вимог апеляційної скарги, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема апелянт вказує на те, що
останній платіж за договором був
здійснений позичальником у вересні 2008
року. Суд залишив поза увагою ту
обставину, що право на дострокове
повернення усієї суми кредиту банк
отримав в грудні 2008 року, але з позовом
звернувся в липні 2013 року, тобто із
пропуском шестимісячного строку
пред*явлення претензії до поручителя
позичальника, передбаченого у ч. 4 ст. 559
ЦК України. Наведен свідчить про
припинення наданої апелянтом поруки
за виконання ОСОБА_2, зобов*язань за
кредитним договором.

В суд апеляційної інстанції апелянт не
з*явився, будучи повідомленим належним
чином пр. час і місце слухання справи.,
представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 11.06.2008 р. між ПАТ
Комерційний банк "Надра" та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 1269/2008,
відповідно до якого відповідач надає
третій особі у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти у
сумі 170 610,00 доларів США в порядку і на
умовах, визначених цим договором,
строком до 09.06.2028 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за договором
кредиту 11.06.2008 року, між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поруки, умовами якого передбачено, що
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за належне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором.

Відповідно до п. 5.3 договору поруки
вбачається, що дія цього договору
закінчується належним виконанням
позичальником взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору чи
виконанням поручителем своїх
зобов'язань згідно з умовами цього
договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства (ч. І ст. 627 ЦК
України).

Згідно ст.. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Як роз*яснино у п.24 постанови Пленуму
ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
при вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання

Встановлено, що вимога про дострокове
погашення заборгованості за кредитним
договором направлена відповідачем на
адресу позивача 18.02.2013 р., позовну заяву
до позивача та третьої особи
відповідачем про стягнення усієї
заборгованості за кредитним договором
подано до Костівського районного суду
Івано-Франківської області в квітні 2013
року.

Таким чином, оскільки право на
дострокове повернення кредиту було
реалізовано банком (відповідачем) в
лютому 2013 року, то факт звернення в суд
із позовом в квітні 2013 року до
позичальника і його поручителя, в
якості солідарних боржників за належне
виконання зобов*язань за кредитним
договором, свідчить про своєчасне
звернення із вимогою в тому числі і до
поручителя у строки, встановлені ч. 4
ст. 559 ЦК України.

Враховуючи наведене суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні пред*явленого
позову.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суд першої інстанції, який
відповідає встановленим у справі
обставинам, а також нормам
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, які є
аналогічними доводами позовної заяви,
висновків суду не спростовують і до
уваги колегією суддів не приймаються.

Рішення суду є законним і обгрунтовани,
і підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: