ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ЛЯШЕНКО Ю.Ю.

за участю

позивача не
з'явився;

відповідачів
не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
ОСОБА_1, Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» про
відшкодування шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«ПРОСТО-страхування» (далі по тексту -
позивач, ПАТ «ПРОСТО-страхування»)
звернулось до Дарницького районного
суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі
по тексту - відповідач 1, ОСОБА_1),
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» (далі по тексту -
відповідач 2, ВАТ НАСК «Оранта») про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16
травня 2013 року на Підволочиському шосе
у м. Тернополі, водій ОСОБА_1 керуючи
автомобілем ВАЗ, д.н. НОМЕР_1, здійснив
зіткнення з автомобілем Audi Q7, д.н.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в
результаті було пошкоджено автомобіль
останнього, а йому нанесено
матеріальний збиток.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 червня 2013 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні вказаного
ДТП.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2, як власника
транспортного засобу Audi Q7,
застрахована ПАТ «ПРОСТО-страхування»,
а останнім здійснено страхове
відшкодування у розмірі 20 563,92 грн. за
збитки, завдані власнику вказаного
транспортного засобу, позивач і
просить стягнути їх з відповідачів у
порядку зворотної вимоги.

Позивач у судове засідання не з'явився,
однак його представник подала до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутність, у заяві позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
суд їх задовольнити.

Відповідач 1 - ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надіславши при цьому до
суду пояснення щодо позовних вимог.

В судове засідання відповідач 2 - ВАТ
НАСК «Оранта» свого представника в
судове засідання не направив, проте
надіслав заяву, в якій позовні вимоги
визнав в повній мірі та просив розгляд
справи здійснювати за відсутності його
представника.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2013 року
на Підволочиському шосе у м. Тернополі,
водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ,
д.н. НОМЕР_1, здійснив зіткнення з
автомобілем Audi Q7, д.н. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, в результаті було
пошкоджено автомобіль останнього, а
його власнику нанесений матеріальний
збиток.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як власника транспортного
засобу Audi Q7, д.н. НОМЕР_2, застрахована
ПАТ «ПРОСТО-страхування» згідно
договору страхування наземного
транспортного засобу №АТК 224426 від
04.02.2013 року.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 червня 2013 року водія
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України) за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

За змістом ч. 3 ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до Звіту №8158/75261 з оцінки
транспортного засобу від 19.06.2013 року
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Audi Q7, д.н.
НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при
дорожньо-транспортній пригоді,
становить 21 700,79 грн.

Водночас, на підставі страхового акту
№75261 від 05.06.2013 року, розпорядження до
нього та розрахунків суми страхового
відшкодування по пошкодженому
транспортному засобу, позивачем
здійснено страхове відшкодування у
розмірі 20 563,92 грн.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Отже, за аналізом наведених правових
норм, позивач після виплати страхового
відшкодування отримав право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована у ВАТ НАСК «Оранта»
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/4191917, за яким
страхова сума (ліміт відповідальності)
на одного потерпілого за шкоду
заподіяну майну становить 50 000 грн.,
розмір франшизи складає 510 грн.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. А за
пунктом 15 ст. 9 Закону України «Про
страхування» франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Страховим випадком згідно ст. 6
вказаного Закону є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Пунктом 37.4 статті 37 даного Закону
передбачено право страховика за
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, особою, відповідальною за
завдані збитки, у даному випадку є ВАТ
НАСК «Оранта» відповідно до положень
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності.

З огляду на викладене, оскільки
цивільно-правова відповідальність
відповідача 1 була застрахована в ВАТ
НАСК «Оранта», а відповідно до
наведених вище правових норм саме
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату, суд дійшов висновку, що з
відповідача 2 - ВАТ НАСК «Оранта»
підлягає стягненню сума виплаченого
страхового відшкодування у розмірі 20
053,92 грн. (20 563,92 - 510 (франшиза)).

Крім того, статтею 1194 ЦК України
передбачено, що особа, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

А відповідно ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» особою, відповідальність якої
застрахована, потерпілому має бути
компенсована сума франшизи у повному
обсязі.

З огляду на те, що вина відповідача 1 за
заподіяну шкоду завдану джерелом
підвищеної небезпеки доведена
постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 червня 2013 року, суд дійшов
висновку, що з ОСОБА_1 підлягає
стягненню сума франшизи у розмірі 510
грн.

Повно та всебічно дослідивши обставини
справи, оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані та такі, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 12, 22, 29, 37 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. 9 ЗУ «Про
страхування», стст. 22, 993, 988, 1191, 1194
Цивільного кодексу України, стст. 10, 60,
61, 88, 208, 209, 212, 218 Цивільного
процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» (п/р
26503441 в АТ «Райффайзен БАНК АВАЛЬ», МФО
300335, ) затрати по виплаті
страхового відшкодування у розмірі 510
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» (п/р
26503441 в АТ «Райффайзен БАНК АВАЛЬ», МФО
300335, ) витрати по сплаті
судового збору у розмірі 5 грн. 10 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта (, адреса місцезнаходження: м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д) на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» (п/р 26503441 в АТ
«Райффайзен БАНК АВАЛЬ», МФО 300335, ) затрати по виплаті
страхового відшкодування у розмірі 20
053 грн. 92 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта (, адреса місцезнаходження: м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д) на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» (п/р 26503441 в АТ
«Райффайзен БАНК АВАЛЬ», МФО 300335, ) витрати по сплаті судового
збору у розмірі 224 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.