ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2014 р.
Справа №174/1168/13-ц

п/с 2/174/50/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської
області,

в складі:
головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю:
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
13.11.2013 року, позивачка зазначила, що з
відповідачем, ОСОБА_2, вона знаходилася
в зареєстрованому шлюбі з 24.07.1992 року. У
неї та відповідача є сумісна дитина,
дочка: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 14.04.2011 року
шлюб між нею та відповідачем був
розірваний на підставі рішення
Вільногірського міського суду.

Відповідно до вищевказаного судового
рішення від 14.04.2011 року, також було
визначено, що дочка після розірвання
шлюбу буде проживати з відповідачем, а
вона повинна сплачувати відповідачу на
утримання дочки аліменти в розмірі ?
частки свого щомісячного доходу.

Однак після вступу рішення суду від
14.04.2011 року, на цей час ситуація
змінилася, і вже з 21 серпня 2013 року,
дочка фактично постійно проживає з нею
за адресою: АДРЕСА_1, що може
підтвердити у судовому засіданні сама
дочка. При цьому ще у грудні 2012 року
вона у відповідність до ч.І ст.190 СК
України, припинила свій обов'язок по
сплаті аліментів на дитину на користь
відповідача, шляхом дарування дочці
належної їй на праві власності 1/2
частки квартири АДРЕСА_2

Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України,
фізична особа, яка досягла
чотирнадцяти років, вільно обирає собі
місце проживання, за винятком обмежень,
які встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст.160 СК України, якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

У їхньому випадку ІНФОРМАЦІЯ_2 їхній з
відповідачем дочці, ОСОБА_4 юридично
виповнилося чотирнадцять років, і вона
сама, відповідно до ч.3 ст.160 СК України,
визначила своїм місцем проживання, її
місце проживання, а не місце проживання
відповідача.

Таким чином, у неї з 21.08.2013 року виникло
право на отримання аліментів від
відповідача на утримання їхньої
неповнолітньої дочки, на підставі того,
що дочка проживає сумісно з нею та
знаходиться на її утриманні.

Вона, в свою чергу, самотужки не може
забезпечити дочку всім необхідним: їжа,
одяг, ліки. Вона, працює у м.
Вільногірську, у КП «Юмован-Сервіс», і
щомісячно отримує мінімальну
заробітну плату у розмірі
встановленому в Україні, яка приблизно
складає 1100 грн. Іншого доходу крім
заробітної плати не має.

Дочка навчається у загальноосвітній
школі № 5 у м. Вільногірську у 9 класі, а
також займається на підготовчому
відділенні Вільногірського технікуму
Національної металургійної академії
України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення дитиною віку повноліття,
однак відповідач цю норму сімейного
права по відношенню до дочки - не
виконує.

Відповідач працює у ПрАТ «Кримський
Титан» філії «Вільногірський ГМК», і
щомісячно отримує заробітну плату
розміром близько 3000 гривень. Крім того,
відповідач отримує пенсію на пільгових
умовах, яка складає близько 2500 гривень
на місяць.

Відповідач фізично здоровий, інших
непрацездатних осіб на своєму
утриманні не має. Стягування із
щомісячних доходів відповідача згідно
виконавчих документів - не
здійснюється. Вона вважає, що
відповідач в змозі сплачувати аліменти
на її користь, на утримання їхньої
неповнолітньої дочки, у розміру 3/10
часток свого щомісячного сукупного
доходу до досягнення дочкою віку
повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України, одним зі способів виконання
батьками обов'язку утримання дитини, є
рішення суду про присудження аліментів
в частці від доходу його батька. Вона
вважає, що розмір аліментів у вигляді
3/10 часток щомісячного доходу
відповідача, а це 30 %, є цілком розумним,
оскільки розмір аліментів буде
дорівнювати менше 50 % сукупного
щомісячного доходу відповідача, що в
свою чергу дозволяється, виходячи з
пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06
р. № 3 "Про застосування судами окремих
норм СК України при розгляду справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", згідно до якого -
максимальний розмір аліментів, які
стягуються з боржника, не повинен
згідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче
провадження", перевищувати 50 %
заробітної плати цієї особи.

Конституція України у ч. 1 ст. 55 гарантує
кожному, що його права і свободи
захищаються судом. Відповідно до
офіційного тлумачення зазначеної
норми, здійсненого Конституційним
Судом України та викладеного у Рішенні
від 25 грудня 1997 року № 9-зп у справі за
зверненням жителів м. Жовті Води, її
потрібно розуміти як гарантований
кожному захист прав і свобод у судовому
порядку. Суд не може відмовити у
правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх права і свободи
порушені або порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод. Довідку про
свій дохід вона надасть в судове
засідання.

В якості доказу, що з серпня 2013 року
дочка постійно проживає з нею, вважає
за необхідне допитати дочку у судовому
засіданні з цього предмету.

Відповідно до ч.І ст.109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Керуючись ст.ст. 84,90,180,181,182,183,191
Сімейного кодексу України, ст.ст.3,109 ЦПК
України, позивачка прохає стягнути на
її користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, уродженця м.
Дніпродзержинська, Дніпропетровської
області, аліменти у розмірі 3/10 часток
його щомісячного доходу, але не менш як
30 % прожиткового мінімуму дітей віком
до 18 років, на утримання дочки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дати подачі
позову і до досягнення дочкою віку
повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги та їх обгрунтування, що
викладені в позовній заяві, підтримала
в повному обсязі. З її додаткових
пояснень витікає, що вона визнає факт
звільнення з роботи позивача; не визнає
те, що відповідач надає допомогу своєму
батькові, який отримує пенсію в розмірі
близько 2 тисяч гривень; визнає, що
відповідач та дочка є співвласниками
квартири АДРЕСА_2

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов визнали
частково, а саме, що відповідач згоден
сплачувати аліменти у розмірі 2/10
частин свого доходу. З їх пояснень
витікає, що відповідач звільнився з
роботи в кінці грудня 2013 року, тому має
доходи лише у виді пенсії, розмір якої
складає близько 2400.00 грн. Він надає
допомогу своєму батькову-пенсіонеру,
який має ряд захворювань, також він
сплачує житлово-комунальні послуги та
за утримання квартири, ? частина якої
належить йому, а інша ? частина -
належить дочці. Також він сплатив 700.00
грн. за навчання дочки на підготовчих
курсах в металургійному технікумі. Він
визнає те, що дочка обрала місцем свого
проживання місце проживання матері.

Згідно копії паспорту громадянина
України, ОСОБА_1, 20.11.1971 р. н.,
зареєстрована за місцем проживання по
АДРЕСА_1 (а.с.3)

Згідно копії свідоцтва про народження,
ОСОБА_4, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її
батьками зазначені сторони. (а.с.4).

Згідно копії рішення Вільногірського
міського суду, Дніпропетровської
області, від 14.04.2011 року, шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано; визначено
місце проживання дитини ОСОБА_4 місце
проживання її батька ОСОБА_2; з ОСОБА_1
стягнуто аліменти у розмірі ? частини
її доходу, щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, на утримання дитини
- дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
починаючи з 23.09.2010 року і до досягнення
дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2.
(а.с.5-7)

Згідно заяви ОСОБА_2 до відділу ДВС від
18.12.2012 р. він прохає повернути
виконавчий лист стосовно стягнення
аліментів з ОСОБА_1 (а.с.25)

Згідно копії постанови головного
державного виконавця від 20.12.2012 р. про
повернення виконавчого документа
стягувачу, встановлено, що відповідно
до заяви стягувача від 18.12.2012 р., боржник
взамін аліментів віддає ? ч. квартири.
(а.с.27)

Згідно копії паспорту громадянина
України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.,
зареєстрований за місцем проживання
АДРЕСА_2 (а.с.28-29)

Згідно витягу з наказу № 13-К від 05.02.2014
р. ТОВ «Хімтек-пласт», зазначено про
прийняття на роботу в зміну «Б» ОСОБА_1
з 14.02.2014 р. за умови проходження
стажування по професії швачка, з
оплатою згідно штатного розпису. (а.с.37)

Згідно довідки управління Пенсійного
фонду України в м. Вільногірську,
розмір пенсії ОСОБА_2 за період з липня
2013 р. по грудень 2013 р. складає щомісячно
2393.23 грн. (а.с.37)

Згідно роздруківки з банківського
рахунку в «Приватбанку» на ім'я ОСОБА_2
за період з 01.09.2013 по 23.01.2014 р., зазначено
рух коштів по двох банківських картках,
при цьому зазначено платежі в аптеку
«Медсервіс» в м. Вільногірську: вересня
2013 р. по січень 2014 р - 13, та зазначено
платежі за житлово-комунальні послуги -
5. (а.с.38).

Враховуючи пояснення сторін,
обґрунтування позовних вимог, що
викладені в позовній заяві, дослідивши
докази у справі, оцінивши їх в
сукупності та взаємозв'язку,
керуючись законом, суд доходить
висновку, що між сторонами мають місце
правовідносини, які виникають із факту
невиконання встановленого законом
обов'язку одним із подружжя щодо
участі в утриманні спільної дитини, що
позов підлягає задоволенню частково.

Дитина сторін, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 н.,
місце проживання якої за рішенням
Вільногірського міського суду від
14.11.2011р. було визначене місце
проживання її батька, відповідача,
ОСОБА_2, після досягнення віку 14 років, в
серпні 2013 р. визначила місце свого
проживання місце проживання своєї
матері, позивачки, ОСОБА_1. Дитина
власних доходів не має. Позивачка
працевлаштована, але розмір її доходів
невідомий.

Стосовно стану здоров'я позивачки,
відповідача та їх дитини, сторони
ніяких даних не представили, з їх слів,
відповідач та дитина мають задовільний
стан здоров'я, позивачка має
захворювання.

Відповідач не працевлаштований,
перебуває на пенсії, його доходи
складаються з щомісячних пенсійних
виплат - 2393.23 грн., надає своєму батькові
допомогу, розмір якої не встановлений,
сплачує за утримання квартири, ?
частина якої на праві приватної
власності належить дочці, ОСОБА_4, і ?
частина - належить йому.

Визначаючи розмір аліментів, суд
приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК
України, стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, позивача та
відповідача.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не
може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір
аліментів визначається у частці від
заробітку (доходу) одного із батьків, з
якого будуть стягуватися аліменти.

Суд доходить висновку, що будь-які
причини, що унеможливлюють або
звільняють відповідача від обов'язку
щодо сплати аліментів на утримання
дитини на цей час відсутні. Дитина
потребує матеріальної допомоги, стан
здоров'я відповідача та його
матеріальне становище дозволяють йому
сплачувати аліменти на утримання
дитини у розмірі, який слід визначити в
меншому розмірі, ніж той про який
прохає позивачка, враховуючи, що
відповідач згідно закону зобов'язаний
надавати матеріальну допомогу своєму
батькові-пенсіонеру, що він оплачує
утримання належної дитині, ОСОБА_4, ?
частки квартири. Тому, враховуючи ці
обставини, суд вважає обґрунтованим і
доцільним визначити аліменти у розмірі
? частини доходу відповідача, що буде
відповідати також вимогам розумності
та справедливості.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд дійшов висновку про
покладення судових витрат на
відповідача, стягнувши з нього в дохід
держави України судовий збір - 243.60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 292-294, 367 ч.1 п.1
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, уродженця м.
Дніпродзержинська, Дніпропетровської
області, і/к № НОМЕР_1, пенсіонера,
непрацюючого, зареєстрованого за
місцем проживання АДРЕСА_2, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. народження,
уродженки м. Шевченко, Мангишлакської
області, яка має право, згідно відмітки
органу податкової служби від 24.10.2012 р. в
паспорті НОМЕР_2, виданому 12.10.1999 р.
Вільногірським МВ УМВС України в
Дніпропетровській області,
здійснювати будь-які платежі за серією
та номером паспорту, зареєстрованої за
місцем проживання АДРЕСА_1, аліменти у
розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму дітей
відповідного віку, на утримання дитини
- дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
щомісячно, починаючи з дати подачі
позову, тобто, з 13 листопада 2013 року, і
по день настання повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
України судовий збір - 243.60 грн., за
задоволену позовну вимогу про
стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
сторонам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.