Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
- Профатило П.І.

при секретарі
- Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Слов'янську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, посилаючись на те,
що 02.10.2013 року, о 21.30 годині ОСОБА_2
спричинив відносно нього злочин,
передбачений ч.2 ст. 125 КК України.
Вироком Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 22.10.2013 року,
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК
України та призначено покарання у
вигляді штрафу на користь держави у
сумі 850 грн. Так, після спричинення йому
тілесних ушкоджень, його було
доставлено до травматологічної
лікарні. З 03.10.2013 року по 15.10.2013 року він
проходив лікування в міській лікарні
№3, а потім лікувався амбулаторно. Тому
після уточнення позовних вимог,
просить суд стягнути з ОСОБА_2
матеріальну шкоду у сумі 1234,45 грн.,
оскільки він довгий час перебував у
лікарні та витратив кошти на придбання
ліків у сумі 1164,45 грн. та проходження
УЗД у сумі 70 грн., та моральну шкоду у
сумі 10000 грн., оскільки з - за
неправомірних дій відповідача у нього
порушився стан його здоров'я, появилися
болі в області серця, порушився його
сон, а також ритм його життя, а також
витрати по наданню юридичної допомоги
у сумі 1300 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали, просили суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
вимоги позивача визнав частково, не
заперечував відшкодувати ОСОБА_1
матеріальні витрати на придбання ліків
у сумі 1234,45 грн., однак заперечує проти
відшкодування моральної шкоди у сумі
10000 грн., оскільки вважає її не спів
мірною зі спричиненими ним тілесними
ушкодженнями, також пояснив, що він
неодноразово приходив до позивача з
вибаченнями, однак він його вибачення
не приймає, та сума моральної шкоди, яку
він просить відшкодувати є для нього
значно великою.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню, з
наступних підстав:

Відповідно до вироку Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.10.2013 року, ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні злочину, що відбувся 02.09.2013
року приблизно о 21.30 годині, а саме у
спричиненні ОСОБА_1 синці навколо очей,
правої щоки та садно нижньої повіки
праворуч, закритий перелом носу та
садно носу, які за ступенем тяжкості
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, які
потребують для свого загоєння термін
понад 6, але не більше 21-го дня.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно фіскальним чекам загальна
вартість матеріального збитку,
заподіяного позивачу у результаті
злочину: на придбання лікарських
засобів було витрачено у розмірі 1164,45
грн., а також проходження УЗД у сумі 70
грн.

Таким чином, з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню
відшкодування матеріальної шкоди,
завданого злочином у сумі 1234,45 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України -
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Пленум Верховного Суду України в п. 5
постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (з наступними змінами та
доповненнями) зазначив, що відповідно
до загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
звязку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Оскільки судом встановлено наявність
моральної (немайнової) шкоди,
спричиненої позивачу саме з вини та
внаслідок дій відповідача, позивач має
право на відшкодування моральної
шкоди.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню на користь позивачки, суд
враховує вищезазначені обставини
справи, характер та ступінь моральних
страждань позивача, те що він отримав
легкі тілесні ушкодження від дій
відповідача у виді синців та перелому
носу, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1
були спричинені моральні страждання та
переживання з приводу ушкодження
здоров'я, які настали внаслідок
злочинних дій відповідача, тому суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивача
компенсацію моральної шкоди, разом із
тим, суд вважає, що розмір такої шкоди
позивачем є дещо завищеним, а тому,
виходячи з принципу розумності та
справедливості, приймаючи до уваги
характер та обсяг страждань, яких
зазнав позивач, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану, суд
приходить до переконання, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню компенсація
моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Таким чином, на підставі досліджених в
судовому засіданні доказів, в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
з відповідача необхідно стягнути на
користь позивачки, в рахунок
відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди 1234,45 грн., а також в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1000 грн..

Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судових
витрат та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, до яких належать
витрати на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Так у судовому засіданні була присутня
представник позивача, в матеріалах
справи є договір про надання правової
допомоги, де зазначено, які саме
послуги було надано позивачеві, надано
квитанцію про отримання коштів від
позивача у сумі 300 грн. за складання
позовної заяви та 1000 грн. за участь у
справі у суді.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так з матеріалів справи вбачається, що
час, який витрачено представником
позивача на участь в судовому
засіданні складає 137 хвилин, а саме
23.01.2014 року - 54 хвилини, 7.02.2014 року - 7
хвилин та 17.022014 року - 76 хвилин, що в
грошовому еквіваленті складає 1112,44
грн. при призначенні вказаної суми
судом враховується розмір мінімальної
заробітної плати на 2014 рік, що
становить 1218 грн., та визначається за
наступним розрахунком 1218 грн. * 40% : 60 * 137
хвилин =1112,44 грн.

Однак оскільки рішення суду
задоволено частково, то судові витрати
на правову допомогу за участь
представника у справі присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, що в
пропорції складає 26% ((10000грн. +1234,45)* (1000
грн.+1234,45 грн.) / 100), а тому судові витрати
на правову допомогу у гривневому
еквіваленті складає 300 грн. (1112,44*26%).

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача витрати на
правову допомогу у сумі 1000 грн.,
підлягає частковому задоволенню у сумі
300 грн.

Крім того, суд приходить до
переконання, що не підлягають
задоволенню вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача на його
користь витрати адвоката на складання
позовної заяви у сумі 300 грн., оскільки
позивачем не надано розрахунку з якого
б вбачалося, скільки годин витратив
адвокат (представник позивача) на
складання позовної заяви.

А тому в даній частині вимоги позивача
не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач при зверненні до суду
був звільнений від сплати судового
збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне,
судові витрати по справі у сумі 243,60
грн., стягнути з відповідача на користь
держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», ст.ст.
10,80,84,88,131,169,213,215,118 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 1234
(одна тисяча двісті тридцять чотири)
грн. 45 коп., в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1000 (одна тисяча )
гривень та витрати на юридичні послуги
у сумі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243,60 грн. на рахунок 0075,
отримувач УДКС у м. Слов'янську (м.
Слов'янськ), ЄРДПОУ суду 26503448, ЄРДПОУ
банку 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у
Донецькій області, МФО 834016, код платежу
22030001.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Профатило П