Справа № 219/9291/2013-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Артемiвський мiськрайонний
суд Донецької областi у складі
головуючого судді Шевченко Л.В.,
при секретарі судового засідання
представника позивача Чернеги А.І. (за
довіреністю від 19.08.2013 року),
відповідач - не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Артемівськ
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про виселення
Позивач - Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»)
звернувся з позовом, у якому вказує, що
згідно умов кредитного договору № Е
72-07 від 05.10.2007 року, укладеного між ним
та відповідачем - ОСОБА_2, остання
доларів США строком до 22.10.2012 року, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі встановленому
договором. В забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту між
позивачем та відповідачем був
укладений договір іпотеки № Е 72-07 від
05.10.2007, згідно з яким предметом іпотеки
було наступне нерухоме майно, а саме:
трикімнатна квартира загальною
площею 55,00 кв.м, житловою площею 37,00
кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, обумовлена вартість предмета
іпотеки 126250 грн. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що
відповідач свої зобов'язання за
кредитом не виконала та 04.12.2009 року
Артемівським міськрайонним судом
Донецької області постановлено
рішення про звернення на предмет
іпотеки. Мотивуючи позов ст.40 Закону
України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК
України, позивач просить позов
задовольнити, відповідача та інших
осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі, виселити. Ці
обставини і є підставою позову.

В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином
рекомендованими листами №№ 962,
060, 692, які повернулися до
суду з позначкою «за закінченням
терміну зберігання». У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за адресою, зазначеною стороною
у позові чи згідно даним
адресно-довідкового бюро, вважається,
що судовий виклик або судове
повідомлення вручене їм належним
чином. Оскільки в матеріалах справи є
достатні дані, що вказують на
місцезнаходження відповідача за якою,
згідно повернутого поштового конверту
повідомлявся останній, суд вважає, що
судова повістка вручена відповідачу
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно умов кредитного договору
№ Е 72-07 від 05.10.2007 року, укладеного між
ним та відповідачем - ОСОБА_2, остання
отримала у банку кредит у розмірі 22000,00
доларів США строком до 22.10.2012 року, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі встановленому
договором.

В забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту між
позивачем та відповідачем був
укладений договір іпотеки № Е 72-07 від
05.10.2007, згідно з яким предметом іпотеки
було наступне нерухоме майно, а саме:
трикімнатна квартира загальною
площею 55,00 кв.м, житловою площею 37,00
кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, обумовлена вартість предмета
іпотеки 126250 грн.

04.12.2009 року Артемівським
міськрайонним судом Донецької області
у справі № 2-5391-2009 постановлено рішення
про звернення на предмет іпотеки, яке
набуло законної сили 15.12.2009 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень частини 1
статті 3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законом
України (ч.1 статті 4 ЦПК України).

У відповідності до положень
ст.ст.10, 11, 58, 60 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які брали участь у розгляді
справи, а кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, а саме доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень
частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

У відповідності з вимогами
частин 1-2 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яка кореспондується с ч.3 ст.109
Житлового кодексу України, звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселенні всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно роз'яснень, викладених у
пункті 43 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, і виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, при
розгляді позову іпотекодержателя про
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою
статті 9, статті 109 Житлового кодексу
України, статей 39 - 40 Закону України
«Про іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами

25.08.2013 року позивач звернувся до
відповідача з листом № 30.1.0.0/2-ОХО, в
якому вимагав добровільно звільнити
нерухоме майно в тридцятиденний строк
з дня отримання вимоги на підставі
рішення суду, що підтверджується
квитанцією (арк.с.21) та реєстром
згрупованих поштових відправлень про
відправлення зазначеного листа на
адресу відповідача 02.09.2013 року
(арк.с.22-24). Лист вручено 04.09.2013 року
(арк.с.25). Проте, відповідач добровільно
квартиру не звільнив. Згідно довідки
ТОВ «Термосервіс ЛТД» в квартирі
зареєстровані донька відповідача та
внук відповідача.

Враховуючи, що відповідач
добровільно не звільнила предмет
іпотеки - квартиру, то суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,1 1, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 526 ЦК України, ст. 109 ЖК
України, Закону України «Про іпотеку»
суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про виселення -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
квартирі № 47 (предмету іпотеки),
розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Це рішення набирає законної сили,
якщо його не буде оскаржено в строк,
передбачений для оскарження
останнього.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення винесено суддею
одноособово в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя
Л.В.Шевченко