Номер провадження № 22-ц/785/1332/14
Головуючий у першій інстанції Ільяшук
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 26 квітня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
борговою розпискою,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів
за договором позики за розпискою від
02.04.2012 року в сумі 210000 грн., а також
штрафних санкцій за неповернення їх в
строк.

Заочним рішенням
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 26.04.2013 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованість за борговою розпискою у
сумі 210000 грн., проценти за прострочення
платежу в сумі 34750,68 грн. та судовий збір
у розмірі 2447,51 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні позову.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
отримала в борг грошові кошти в сумі
210000 гривен, і неповернення їх у
передбачений строк є підставою для
стягнення в судовому порядку.

Проте повністю погодитися із таким
висновком суду не можна, висновки суду
не відповідають обставинам справи,
судом допущене порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
справу в порушення вимог ст.169 ЦПК
України розглянуто судом без участі
відповідача ОСОБА_2 за відсутності
відомостей про її належне сповіщення
про час та місце розгляду справи при
першій неявці в судове засідання.

Відсутні в матеріалах справи і жодні
підтвердження отримання ОСОБА_2 копії
позовної заяви, ухали суду про
відкриття провадження у справи, відтак,
ухвалюючи рішення, суд не з'ясував
ставлення відповідачки до
пред'явленого позову, зміст її
заперечень чи доводів, позбавив
можливості надати докази на
спростування вимог позову, чим порушив
принцип змагальності цивільного
судочинства.

Вбачається з матеріалів справи, що
02.04.2012 року ОСОБА_2 видала розписку
ОСОБА_3 в тому, що вона отримала у борг
грошові кошти в сумі 210000 гривень, і у
випадку прострочення повернення боргу
у визначений строк зобов'язується
сплатити 20% річних від суми
заборгованості.

При цьому текст розписки частково
виконаний друкованим способом,
відомості про особу позикодавця та
позичальника, час складання розписки
та строк виконання зобов'язання
написано власноруч ОСОБА_2, а сума
коштів, що була предметом позики,
викладена іншими чорнилами аніж інший
рукописний текст та обидві сторони
визнали, що сума написана не рукою
ОСОБА_2

Оспорюючи рішення суду про стягнення
коштів, ОСОБА_2 посилалася на те, що
фактично коштів від позивача не
отримувала, розписку написала під
психологічним тиском осіб, які
повідомили про факт недостачі майна на
приблизну суму в гривнях в ТОВ «Нова
пошта», в якій працював її син від її
імені за договором, саме тому
конкретного розміру суми нею не було
заповнено в розписці.

Водночас за агентським договором №90
від 13.09.2011 року ФОП ОСОБА_2
зобов'язалася на умовах і в порядку,
передбаченому договором здійснювати
представництво ТОВ «Нова пошта» перед
його замовниками по доставці вантажів,
пошти, та за п.2.11 договору отримувати
вантаж, пошту принципала можуть ОСОБА_4,
ОСОБА_5

Актом від 03.04.2012 року інвентаризації
товарно - матеріальних цінностей
встановлена нестача грошових коштів в
сумі 210208 гривень, за що відповідальною
визнана ОСОБА_2, тому 08.05.2012 року в
Роздільнянському РВ ГУМВС України в
Одеській області зареєстровано заяву
директора ОФ ТОВ «Нова пошта» по факту
незаконного привласнення грошових
коштів ТОВ «Нова пошта» в сумі 210208
гривень в період часу з 1 січня 2012 року
по 24.04.2012 року відповідно укладеному
агентському договору з ОСОБА_2, і на час
розгляду справи триває слідча
перевірка з цього приводу.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5
підтвердив, що фактично діяльність за
агентським договором виконував він та
їх син, ОСОБА_2, яка лише формально була
стороною в договорі, жодних дій не
вчинювала, працюючи в дошкільному
закладі, і до них були пред'явлені
безпідставні вимоги про нестачу коштів
ТОВ «Нова пошта» в сумі 210208 гривень, що
і стало приводом написання розписки.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж
якості.Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Заперечення ОСОБА_2 про фактичне
отримання коштів у власність на умовах
строковості та повернення, визнання
сторонами факту написання суми коштів
не ОСОБА_2 поряд з власноручним
заповненням інших граф розписки, збіг
часу написання розписки 02.04.2012 року із
часом виявлення нестачі в ТОВ «Нова
пошта», зміст претензій матеріального
характеру за актом інвентаризації
товарно - матеріальних цінностей, які
майже збігаються із сумою боргу за
розпискою, видача розписки під час дії
агентського договору із ОСОБА_2,
пояснення свідка ОСОБА_5 про обставини
пред'явлених до них претензій,
пояснення обох сторін щодо обставин
написання розписки та підтвердження
представником позивача того, що ОСОБА_3
на час виникнення боргових зобов'язань
був працівником ТОВ «Нова пошта», в їх
сукупності не дають підстав вважати
встановленим факт видачі розписки саме
на посвідчення отримання боржником від
кредитора певної грошової суми на
умовах позики.

Оскільки судом першої інстанції
неповно з'ясовані обставини справи,
всупереч вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України
відповідної правової оцінки наданим
доказам взагалі не надано, то рішення
суду не може вважатися законним та
обґрунтованим, підлягає скасуванню із
ухваленням нового про відмову в
задоволенні позову, виходячи з
встановлених фактичних обставин, які
підтверджують, що за справжньою
правовою природою розписка ОСОБА_2 не є
підтвердженням відносин позики, і
претензії матеріального характеру до
неї випливають з обставин здійснення
дій за агентським договором.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 26 квітня 2013
року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за розпискою від 02
квітня 2012 року відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: