Справа № 447/1902/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.01.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді
Головатий А. П.

при секретарі Савків Л.М.,

за участю представника позивачів
ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Миколаївської міської ради Львівської
області, третя особа ОСОБА_2 про
визнання права власності на земельну
ділянку із визнанням недійсним та
скасування рішення органу місцевого
самоврядування щодо скасування
рішення про передачу земельної ділянки
у власність ,-

в с т а н о в и в:

18 червня 2013 року позивачі звернулися в
суд з позовом до Миколаївської міської
ради Львівської області відповідно до
якого просять визнати недійсним
рішення Миколаївської міської ради
Львівської області від 13.07.2010 року №1081/1
"Про розгляд звернень і заяв" недійсним
та визнати за позивачами право на
спільну часткову приватну власність на
земельну ділянку відповідно до рішення
Миколаївської міської ради Львівської
області від 07.05.2010 року №1007 "Про
внесення змін в рішення міської ради". В
обґрунтування позовних вимог наведено
наступне. Рішенням Миколаївської
міської ради Львівської області від
29.03.2013 року №942 позивачам було надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації з землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки
площею 0,0112 га в натурі, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1. Рішенням
Миколаївського районного суду
Львівської області від 16.01.2012 року та
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 24.12.2012 року за позивачами
визнано право власності на спірну
земельну ділянку. Рішенням
Миколаївської міської ради Львівської
області від 07.05.2010 року №1007 "Про
внесення змін в рішення міської ради"
надано дозвіл позивачам на
виготовлення технічної документації з
землеутрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку площею 0,02849 га, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1, з метою передачі у
спільну часткову власність. Коли
позивачі звернулися до відповідача з
заявою про передачу у приватну
власність земельної ділянки площею
0,02849 га їм було відмовлено. Відмову
відповідач мотивував тим, що рішення
Миколаївської міської ради Львівської
області від 07.05.2010 року №1007 "Про
внесення змін в рішення міської ради"
було скасоване рішенням Миколаївської
міської ради Львівської області від
13.07.2010 року №1081/1 "Про розгляд звернень і
заяв" у зв'язку з тим, що у
Миколаївському районному суді
Львівської області знаходиться справа
за позовом ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою. Однак, дане рішення є
незаконним виходячи з наступного.
Позивачам належить на праві спільної
часткової власності будинок за
адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок
розташований на спірній земельній
ділянці. Частина земельної ділянки
належить позивачам на підставі рішення
суду, а частина на підставі рішення
Миклаївської міської ради Львівської
області, яке було скасоване
оспорюваним рішенням незаконно,
оскільки право власності на земельну
ділянку переходить разом із правом
власності на житловий будинок, який на
ній знаходиться. Примусове припинення
права власності здійснюється в
судовому порядку, а не за рішенням
органу місцевого самоврядування. Тому
відповідач скасовуючи рішення від
07.05.2010 року №1007 "Про внесення змін в
рішення міської ради" явно вийшов за
межі своїх повноважень.

В судове засідання позивачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з'явилися,
уповноважили на представництво своїх
інтересів ОСОБА_1 Також позивачі подали
заяву про уточнення позовних вимог
відповідно до якої просять визнати
недійсним рішення Миколаївської
міської ради Львівської області від
13.07.2010 року №1081/1 "Про розгляд звернень і
заяв"; визнати за позивачами право на
спільну часткову приватну власність на
земельну ділянку площею 0,02849 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та визнати за ними
право на виготовлення технічної
документації з землеустрою на
вищевказану земельну ділянку.

Представник позивачів ОСОБА_1 в
судовому засіданні позов підтримав, в
обгрунтування позову навів аргументи
викладені у позовній заяві та просив
суд задоволити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав в суд заяву
про проведення судового розгляду
справи у його відсутності, зазначивши,
що при ухваленні судом рішення у даній
справі покладається на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_2 - у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив. Подав письмові заперечення
на позов, в обґрунтування яких наведено
наступне. Спірна земельна ділянка
самовільно забудована позивачами.
Тому, у них виникли труднощі з
виготовленням державного акту про
право валсності на землю. Перед
прийняттям рішення було проведено
обстеження меж земельної ділянки. Хоча
ОСОБА_2 є власником суміжної земельної
ділянки - зазначене обстеження
проводилося без його участі. Також його
не було ознайомлено з актом обстеження.
За результатами даного обстеження було
прийнято рішення Миколаївської
міської ради Львівської області від
07.05.2010 року №1007 "Про внесення змін в
рішення міської ради" яким надано
дозвіл позивачам на виготовлення
технічної документації з землеутрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
площею 0,02849 га, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, з метою передачі її у
спільну часткову власність. З листа
Миколаївської міської ради Львівської
області встановлено, що позивачі
заперечили дані наведені в акті
обстеження. З мотивів порушення прав
ОСОБА_2 на земельну ділянку відповідач
і прийняв оспорюване рішення, яким
скасував рішення від 07.05.2010 року №1007.
Судові рішення на які посилаються
позивачі не підривають законності
оспорюваного рішення. Також позивачі
порушили порядок вирішення земельних
спорів, оскільки спочатку спір повинен
вирішуватися органом місцевого
самоврядування, але позивачі
категорично проти цього.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши подані
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

Рішенням Миколаївської міської ради
Львівської області від 07.05.2010 року №1007
затверджено акт обстеження меж
земельної ділянки, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1; уточнено площу
земельної ділянки з 0,0112 га на 0,02849 га за
резульататами кадастрової зйомки;
внесено зміни у рішення від 16.10.2007 року
№357, якими надано позивачам дозвіл на
виготовлення технічної документації з
землеустрою щодо складення документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку площею 0,02849 га з метою її
безоплатної передачі у спільну
часткову власність.

Рішенням Миколаївської міської ради
Львівської області від 13.07.2010 року №1081/1
скасовано рішення Миколаївської
міської ради Львівської області від
07.05.2010 року №1007 щодо уточнення площі
земельної ділянки з 0,0112 га на 0,02849 га у
зв'язку з тим, що у провадженні
Миколаївського районного суду
Львівської області знаходиться справа
за позовом ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування" рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень. Акти
органів місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст.122 ЗК України міські
ради передають земельні ділянки у
власність із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Однак, законодавством України не
передбачено такої підстави скасування
рішення міської ради, як перебування на
розгляді у суді справи про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою. Підставою скасування
рішенням може бути у такому випадку
рішення суду, яке набрало законної
сили. Однак, відповідач в обґрунтування
своєї позиції у справі не надав суду
доказів того, що на момент скасування
рішення Миколаївської міської ради
Львівської області від 07.05.2010 року №1007
було винесене рішення суду у справі за
позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, яке
набрало законної сили. Хоча відповідно
до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Рішенням Миколаївського районного
суду Львівської області від 16.01.2012 року
було частково частково задоволено
позов ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право
спільної часткової власності на
земельну ділянку площею 112 кв.м для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1.
Дане рішення було залишено в силі
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 24.12.2012 року.

Рішенням Миколаївської міської ради
Львівської області від 29.03.2013 року №942
позивачам було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації з
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки площею 0,0112 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Оскільки позивачами на виконання вимог
ст.60 ЦПК України не надано достатніх
доказів в обґрунтуванні решти позовних
вимог - дані вимоги задоволенню не
підлягають.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення частково.
Рішення слід визнати недійсним, а у
задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 215
ЦПК України, ст.122 ЗК України, ст. 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування", суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати недійсним рішення
Миколаївської міської ради Львівської
області від 13.07.2010 року №1081/1 "Про
розгляд звернень і заяв".

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя :
Головатий А.
П.