АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/100/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Шевченко В.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бондаренко С. І. УХВАЛА
20 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Бондаренко С. І. суддів
Новіков О. М. , Вініченко Б. Б. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу приватного підприємства
«Родник Плюс» на рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
15 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_6 до приватного
підприємства «Родник Плюс», третя
особа - відділ Держземагенства у
Драбівському районі Черкаської
області про визнання договору оренди
недійсним та зняття його з державної
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ПП «Родник Плюс»,
третя особа - відділ Держземагенства у
Драбівському районі Черкаської
області про визнання договору оренди
недійсним та зняття його з державної
реєстрації, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що на підставі Державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЧР №065093, виданого згідно
розпорядження Драбівської районної
державної адміністрації №552 від 22
грудня 2003 року, позивач є власником
земельної ділянки, площею 3,18 га,
розташованої на території Драбівської
селищної ради Черкаської області.
Вказана земельна ділянка перебувала в
оренді ФГ «Джерело», з яким позивач
укладала договір оренди до 2014 року.
Проте в 2013 році ОСОБА_6 дізналася, що її
земельною ділянкою без будь-яких
правових підстав користується
відповідач, що змусило останню
звернутися з позовом до суду про
витребування земельної ділянки із
чужого незаконного володіння.
Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 22 жовтня 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_6 -
відмовлено. Однак під час розгляду
даної справи в судовому засіданні було
встановлено той факт, що договір оренди
позивач з відповідачем не укладала та
не підписувала, що підтвердила
проведена судова почеркознавча
експертиза від 4 жовтня 2013 року.

А тому, позивач просила суд визнати
договір оренди земельної ділянки від 12
січня 2010 року, укладений між позивачем
та відповідачем, зареєстрований у
Державному реєстрі 30 червня 2010 року -
недійсним. Скасувати державну
реєстрацію договору оренди землі,
укладеного між ПП «Родник Плюс» в особі
Клюєва О.С. та ОСОБА_6 Стягнути з
відповідача на користь позивача
понесені судові витрати за сплату
судового збору та витрати за судово
почеркознавчу експертизу в розмірі 1324
гривні.

Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 15 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено
частково.

Визнано договір оренди земельної
ділянки від 12 січня 2010 року, укладений
між ПП «Родник Плюс» в особі Клюєва О.С.
та ОСОБА_6 - недійсним.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача, сплачений судовий збір в сумі
229 гривень 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПП
«Родник Плюс» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів судової палати приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що оспорюваний правочин
не підписувався стороною правочину, а
тому підлягає визнанню недійсним.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_6 належить на праві власності
земельна ділянка площею 3.18 га, що
розташована на території Драбівської
селищної ради Драбівського району
Черкаської області, що підтверджується
державним актом серії ЧР №065093 від 10
січня 2004 року.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В провадженні Драбівського районного
суду Черкаської області перебувала
справа за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_6 до
приватного підприємства «Родник Плюс»
про витребування земельних ділянок з
чужого незаконного володіння за
наслідками якої судом 22 жовтня 2013 року
було ухвалене рішення.

Вказаним рішенням встановлені
обставини укладення 12 січня 2010 року
договору оренди землі між ПП «Родник
Плюс» та ОСОБА_6 Також встановлено те,
що у даному договорі підпис виконано не
ОСОБА_6

Частиною 1 статті 215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК
України, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Волевиявлення ОСОБА_6 на укладення
оспорюваного договору не було, тому
суд першої інстанції вірно визнав
договір недійсним.

Посилання апелянта на те, що судом не
було розглянуто одну з вимог позивача,
не відповідає дійсності, оскільки з
резолютивної частини рішення суду
вбачається, що вимоги позивача
задоволені частково, а в решті вимог
відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України
«Про оренду землі», в редакції яка
діяла на час виникнення правовідносин,
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації та на підставі ч.1
ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, в редакції яка
діяла на час виникнення правовідносин,
є укладеним з моменту його державної
реєстрації.

Таким чином оспорюваний позивачем
договір є укладеним з часу державної
реєстрації, а тому може бути визнаний
недійсним.

Така правова позиція була висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 18 вересня 2013 року в справі №6-99цс13.

Твердження апелянта про те, що позивач
знала про укладений договір та
отримувала по ньому плату (зерном) не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки як вбачається з
позовної заяви позивач не знала про
укладений договір, а факт отримання нею
зерна в рахунок плати доказами не
підтверджений.

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються та не дають
підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів, не
вбачає підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст..ст.303,304,307,308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Родник Плюс» - відхилити.

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 15 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :