Справа № 738/2616/13-ц
№ провадження 2/738/31/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року м. Мена

Менський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді
Чепурко В.О.

за участю: секретаря
Омельяненко Л.І.

позивача-відповідача
ОСОБА_1

представника позивача-відповідача
ОСОБА_2

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

третьої особи - позивача
ОСОБА_5

представника третьої особи - позивача
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Мена
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, третіх осіб -
приватного нотаріуса Менського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
як спадкоємця другої черги за законом ;
зустрічний позов ОСОБА_5 до
Миколаївської сільської ради
Менського району Чернігівської
області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, третьої
особи - приватного нотаріуса Менського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання права власності на ?
частину домоволодіння після смерті
ОСОБА_8 з яким проживала однією сім'єю
без реєстрації шлюбу , визнання права
власності на ? частину спадкового
нерухомого майна , як спадкоємця
четвертої черги за законом нарівні із
спадкоємцями другої черги за законом ,

В С Т А Н О В И
В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Миколаївської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, третіх осіб -
приватного нотаріуса Менського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
як спадкоємця другої черги за законом ,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 рідного
брата ОСОБА_8.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її рідний брат - ОСОБА_8 Після його
смерті відкрилася спадщина на житловий
будинок з господарськими будівлями.
Звернулася до нотаріуса Менського
районного нотаріального округу із
заявою про прийняття спадщини, проте їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом із-за
відсутності правовстановлюючих
документів на житловий будинок по
АДРЕСА_1 , якими згідно чинного
законодавства є нотаріально
посвідчений договір забудови та витяг
з реєстру прав власності. Спірний
будинок був побудований батьками для
проживання сім'ї її покійного брата
ОСОБА_8 в 1979 р. , де і проживала сім'я
брата. З 2003 р. в будинку без реєстрації
періодично проживала співмешканка
брата ОСОБА_5 Після смерті брата
відсутня перша черга спадкоємців. Як
спадкоємець другої черги за законом, 27
червня 2013р. вона звернулась із заявою
про прийняття спадщини після смерті
брата ОСОБА_8 до приватного нотаріуса
Менського районного нотаріального
округу, як рідна сестра померлого.
Рідна сестра спадкодавця ОСОБА_3 та
рідний брат ОСОБА_4 відмовились від
належної ним частки спадщини на її
користь. Просить суд визнати право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1 за
нею за законом в судовому порядку, як
спадкоємця другої черги.

26 грудня 2013 року до суду надійшов
зустрічний позов ОСОБА_5 до
Миколаївської сільської ради
Менського району Чернігівської
області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, третьої
особи - приватного нотаріуса Менського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання права власності на ?
частину домоволодіння після смерті
ОСОБА_8 з яким проживала однією сім'єю
без реєстрації шлюбу ; визнання права
власності на ? частину спадкового
нерухомого майна , як спадкоємця
четвертої черги за законом нарівні із
спадкоємцями другої черги за законом,
так як вона протягом тривалого часу
опікувалася за покійним ОСОБА_8, який
через тяжку хворобу та каліцтво був у
безпорадному стані.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_8.
Після його смерті відкрилась спадщина
на все належне йому рухоме та нерухоме
майно. Рішенням Менського районного
суду Чернігівської області від 04
листопада 2013 р. встановлено факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу між нею та покійним
ОСОБА_8. З ОСОБА_8 проживали в не
зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2003
року по 26 травня 2013 року, вели спільне
господарство, зробили капітальний
ремонт житлового будинку, сараю,
паркану. В березні 2004 р. ОСОБА_8 отримав
травму голови , після чого довгий час
лікувався , де перебував у безпорадному
стані , був інвалідом, а тому вона
доглядала за ним , опікувалася ,
надавала допомогу в ремонті будинку та
господарських споруд. Просить суд
задовольнити позов та стягнути з
відповідачів витрати понесені за
надання правової допомоги, сплачений
судовий збір.

Ухвалою суду від 26 грудня 2013 року
зустрічний позов ОСОБА_5 об'єднано в
одне провадження з первісним позовом
ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач -
відповідач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 первісний позов підтримали ,
просять його задовольнити. В
задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 просять відмовити та
доповнили, що спірний будинок по
АДРЕСА_1 був побудований та введений в
експлуатацію в 1979 р. , що
підтверджується довідками та
ксерокопією з погосподарської книги на
дане господарство , виданими
Миколаївською сільською радою.
Зареєстровано право власності на
спірний будинок за покійним ОСОБА_8 ,
відповідно до нормативних актів, які
передбачали реєстрацію будинків та
домоволодінь у сільській місцевості на
час забудови. В 2002 р. померла дружина
брата ОСОБА_9 , а в 2012р. помер син брата -
ОСОБА_10. Після 1979 р. капітальний ремонт
будинку та господарських будівель
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не проводили. В
спірному будинку з 2003р. періодично
проживала ОСОБА_5 без реєстрації , так
як останні роки брат не бажав , щоб
вона проживала в будинку , а тому часто
вигонив із свого будинку. В 2004 р.
ОСОБА_8 отримав травму голови і дві
неділі перебував на лікуванні в
медичних установах м. Чернігова, в
зв'язку з чим йому встановлено другу , а
з 2005 р. третю групу інвалідності . В
безпорадному стані за час життя він
не перебував , сторонньої допомоги не
потребував , матеріально був
забезпечений , так як отримував
пенсію, особисто вів підсобне
господарство, в якому тримав корову ,
свиней , обробляв присадибну ділянку.
Похорони ОСОБА_8 організовувала за
свої кошти разом з рідним братом ОСОБА_4
та сестрою ОСОБА_3 Позовні вимоги
ОСОБА_5 вважають безпідставними,
просять в позові відмовити.

Третя особа за первинним позовом ,
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5
та її представник ОСОБА_6 позов ОСОБА_1
не визнали , зустрічний позов просять
задовольнити , посилаючись на
обставини викладені в зустрічній
позовній заяві. Додатково ОСОБА_5
пояснила , що у 1996 році вона розлучилась
з своїм першим чоловіком. У 2003 році
зійшлася з ОСОБА_8 та проживала з ним 10
років як чоловік та дружина, що
підтверджується рішенням Менського
районного суду Чернігівської області
від 04 листопада 2013 року. З ОСОБА_8 вели
спільне господарство. В будинку та
надвірних будівлях за час спільного
проживання був зроблений ремонт. В
даному будинку проживала без
реєстрації, а зареєстрованою значиться
в будинку своїх батьків в с.Миколаївка
Менського району. Вважає, що вона має
право на спадщину, оскільки доглядала
за покійним, коли він у березні 2004 року
отримав травму голови та перебував в
реанімаційному відділенні. Починаючи з
2005 року по 2008 рік супроводжувала його в
лікарню на медичні комісії, доглядала
за ним, коли він перебував в лікарні на
обстеженні для оформлення групи
інвалідності. Останні роки доглядала
за ним, так як він часто стомлювався,
мав хворобливий вигляд. ОСОБА_8 за життя
допомагав обробляти город, вести
господарство до останнього дня свого
життя. Покійний підтримував сімейні
стосунки з братом та сестрами.

Представник третьої особи, позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_6 додатково
пояснив , що ОСОБА_5 будучи розлученою,
з 2003 р. проживала з ОСОБА_8. Будинок був
вже побудований , але він не був
введений в експлуатацію. ОСОБА_5
проводила ремонті роботи будинку ,
господарських споруд , вели спільне
господарство. Після отриманої травми
у 2004 році догляд за ОСОБА_8 здійснювала
ОСОБА_5 Перед смертю доглядала за
ОСОБА_8 , приймала участь в організації
похорон, тобто виконувала всі обов'язки
дружини. На даний час підтримує будинок
у належному стані, проживає в ньому,
тому має право на частину спадкового
майна , так як у разі смерті
спадкодавця, особа яка здійснювала
догляд за ним не будучи спадкоємцем,
має рівні права з іншими спадкоємцями
на спадщину за законом, в даному
випадку з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3. В
сукупності вимог ЦК України та ст. 74
Сімейного кодексу України , особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно . ОСОБА_5 десять років
прожила з спадкодавцем, чого не
заперечують сторони і десять років
володіла домоволодінням разом з
чоловіком, а тому має повне право на
частку в спадковому майні.

Відповідачі за зустрічним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_5
не визнали та підтвердили дані в
судовому засіданні пояснення
позивача - відповідача ОСОБА_1 Просять
задовольнити позов ОСОБА_1 , визнав
право власності за нею на спірний
житловий будинок та господарські
споруди. В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 просять відмовити.

Представник відповідача -
Миколаївської сільської ради
Менського району Чернігівської
області в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус
Менського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений. За наведених
обставин , суд вважає за можливе
цивільну справу розглянути без участі
представник відповідача -
Миколаївської сільської ради
Менського району, третьої особи -
приватний нотаріус Менського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
, проти чого не заперечують сторони по
справі.

Заслухавши сторін по справі,
дослідивши матеріали справи та докази,
що містяться у справі, суд дійшов до
наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 392, 1262 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою. У другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали із
спадкодавцем однією сім'єю не менше
п'яти років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1267 ЦК України
передбачено, що частки у спадщині
кожного із спадкоємців за законом є
рівними.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер - ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
виданого виконкомом Миколаївської
сільської ради Менського району
Чернігівської області 27 травня 2013 року
(а.с.5).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2
вбачається, що між ОСОБА_14 та ОСОБА_1
зареєстрований шлюб 08 липня 1972 року.
Після реєстрації шлюбу чоловіку та
дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1»
(а.с.115).

Згідно актового запису про народження
ОСОБА_8, свідоцтва про народження
ОСОБА_1 серії НОМЕР_3, виданого 26 квітня
1953р. їх батьками значаться ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 (а.с.115,147-148).

З наданої виконкомом Миколаївської
сільської ради Менського району
Чернігівської області довідки № 102-19/151
від 27 серпня 2013 року слідує, що на день
смерті ОСОБА_8 в спадковому будинку за
адресою АДРЕСА_1 проживала без
реєстрації співмешканка ОСОБА_5 (а.с.122).

Станом на 31 грудня 2013 року право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 не зареєстровано, будинок має
100% готовності та 25% зносу, що
підтверджується повідомленням
Комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради №77 від 03
вересня 2013 року (а.с.123).

Із довідки Миколаївської сільської
ради Менського району Чернігівської
області № 02-19/235 від 17 грудня 2013 року
вбачається, що на території
Миколаївської сільської ради в 1972 році
був утворений радгосп «Менский».
Згідно погосподарського обліку
земельна ділянка під забудову за
адресою АДРЕСА_1, надавалась
керівництвом радгоспу «Менський». Рік
введення будинку в експлуатацію - 1979.
Згідно погосподарської книги за №3
Миколаївської сільської Ради народних
депутатів на 1980 - 1982 роки (особовий
рахунок НОМЕР_4) в будинку проживав
ОСОБА_8, який 15 січня 1980 року вибув в м.
Чернігів. В погосподарській книзі за
1983-1985 роки (особовий рахунок НОМЕР_5) за
адресою в АДРЕСА_1, проживали: ОСОБА_8 -
голова сім'ї, ОСОБА_9 - дружина, ОСОБА_10 -
син. На час реформування (1997 рік)
радгоспу «Менський» в колективне
сільськогосподарське підприємство
«Миколаївське» в будинку по АДРЕСА_1
проживали: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. На
час реорганізації шляхом перетворення
в сільськогосподарський кооператив
«Миколаївський» (2000 рік) в будинку за
адресою АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_9 померла в 2002
році. ОСОБА_10 помер в 2012 році ( а.с.130).

Рішенням Менського районного суду
Чернігівської області від 04 листопада
2013 року встановлено юридичний факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_5 з ОСОБА_8 з 08
серпня 2003 року по 26 травня 2013 року
(а.с.66-67).

Із Звіту оцінки майна проведеного
Комунальним підприємством
Чернігівського міжміського бюро
технічної інвентаризації
Чернігівської обласної ради від 29
серпня 2013 року , оціночна вартість
житлового будинку з господарськими
спорудами , що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 складає 24 772 грн. 00 коп. (а.с.8- 28).

Як вбачається з технічної
документації, виготовленої
Чернігівським міжміським бюро
технічної інвентаризації,
домоволодіння в АДРЕСА_1 станом на 27
серпня 2013 року складається з
житлового будинку А-1, сараїв Б-1,В-1,
погребу б-1, вбиральні Г-1 (а.с.74-78).

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії приватним нотаріусом
Менського районного нотаріального
округу № 470/02-31 від 28 листопада 2013 року
слідує , що ОСОБА_1 звернулася із заявою
до приватного нотаріуса Менського
районного нотаріального округу для
прийняття спадщини, але їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
по АДРЕСА_1 через відсутність
правовстановлюючих документів та
витягу з реєстру прав власності на
нього. (а.с.6,33).

Із матеріалів спадкової справи № 61/2013,
заведеної за заявами позивача -
відповідача ОСОБА_1 та третьої особи -
позивача ОСОБА_5 як спадкоємцями за
законом, останні звернулися до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини. ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 є спадкоємцями другої черги за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_8. Спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_3
подали заяви про відмову від частини
спадщини на користь позивача -
відповідача ОСОБА_1 ( а.с.106,107).

Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду
народних депутатів трудящих УРСР" (від
02.06.1968р.) кожна сільська рада вела
погосподарські книги. В заглавній
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім'я по батькові
глави сім'ї, на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, він і був власником
будинку, іншим чином реєстрація
власності в сільській місцевості
передбачена не була за виключенням
договорів дарування, міни,
купівлі-продажу, пожиттєвого
утримування, спадкування. З введенням
в дію Закону України "Про власність" 1991
року та ЦК України 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачається, самовільно
збудованими вони також не являються
так як будувалися і реєструвались
згідно діючого на той час
законодавства.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
пункті 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» № 7 від 04
жовтня 1991 року, що право власності на
жилий будинок, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 29 «Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності» (у редакції, яка була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин), розглядаючи позови,
пов'язані з спільною власністю
громадян, суди повинні виходити з того,
що відповідно до чинного законодавства
спільною сумісною власністю є не лише
майно, нажите подружжям за час шлюбу
(статті 16 Закону "Про власність", статті
22 КпШС України), а й майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім'ї,
або майно, придбане внаслідок спільної
праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, коли укладеною
між ними письмовою угодою визначено, що
воно є спільною сумісною власністю
(пункту 1 статті 17, статті 18, пункту 2
статті 17 Закону України "Про
власність"), тощо.

Майно, набуте до 1 січня 2004 року під час
спільного проживання особами, які не
перебувають у зареєстрованому шлюбі
між собою, є об'єктом їхньої спільної
сумісної власності, якщо: 1) майно
придбане внаслідок спільної праці
таких осіб, як сім'ї (при цьому спільною
працею осіб слід вважати їх спільні або
індивідуальні трудові зусилля,
унаслідок яких вони одержали спільні
або особисті доходи, об'єднані в
майбутньому для набуття спільного
майна, ведення ними спільного
господарства, побуту та бюджету); 2) інше
не встановлено письмовою угодою між
ними.

Судом встановлено , що житловий
будинок з господарськими будівлями
АДРЕСА_1 був побудований та
зареєстрований на померлого ОСОБА_8 в
сільській раді в 1979 р. , що
підтверджується довідкою № 02-19/235 від 17
грудня 2013 року, записами з
погосподарських книг, наданими
Миколаївською сільською радою
Менського району Чернігівської
області ( а.с. 130, 134-141).

За наведених обставин, позов ОСОБА_1
слід задовольнити, визнавши за нею
право власності на спадкове майно , як
спадкоємця другої черги за законом на
житловий будинок з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1, після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 рідного брата
спадкодавця ОСОБА_8.

Статтею 74 СК України визначено , що
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Судом встановлено , що спірний
житловий будинок та господарські
споруди по АДРЕСА_1 були збудовані , не
підчас спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та
ОСОБА_5, а тому не може належати
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності. Сам факт
перебування у фактичних шлюбних
відносинах без установлення ведення
спільного господарства, побуту та
бюджету не є підставою для визнання
права власності на спадкове майно.

Крім того , позивачем за зустрічним
позовом ОСОБА_5 не надано доказів та
недоведено суду , що під час спільного
проживання з ОСОБА_8 ними проведений
капітальний ремонт спірного
нерухомого майна.

Відповідно до вимог ст. 1259 ЦК України,
черговість одержання спадкоємцями за
законом права на спадкування може
бути змінена нотаріально посвідченим
договором заінтересованих
спадкоємців, укладеним після
відкриття спадщини. Цей договір не
може порушити прав спадкоємця, який не
бере у ньому участі, а також спадкоємця,
який має право на обов'язкову частку у
спадщині.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого
часу опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України визначено ,
що під безпорадним станом слід
розуміти як безпомічність особи,
неспроможність її своїми силами через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
фізично та матеріально самостійно
забезпечити умови свого життя, у
зв'язку з чим ця особа потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Із досліджених матеріалів справи
слідує , що ОСОБА_8 в 2004р. отримав тяжку
травму голови , що підтверджується
вироком Менського районного суду від 21
липня 2004 р. ( а.с.124 ). З 24.06.2004 р. йому
встановлено МСЕК другу групу
інвалідності , а з липня 2005 р. третю
групу інвалідності безстроково ,
причина інвалідності - загальне
захворювання, протипоказані фізичні та
психоемоційні навантаження.( а.с. 131-132).

Довідками МСЕК не підтверджується, що
ОСОБА_8 перебував з 2004 по 2013 рр. у
безпорадному стані , потребував
сторонньої допомоги , не міг
самостійно забезпечити умови свого
життя. Встановлено , за весь період
проживання з ОСОБА_5 , він особисто вів
домашнє господарство , виконував
роботи на присадибній ділянці до дня
смерті.

Посилання представника позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_6 , що ОСОБА_5 10
років володіла житловим будинком ,
проживала зі спадкодавцем однією
сім'єю не менше 5 років , а тому має
право на частку в цьому майні є
безпідставними, та не обґрунтовуються
діючим законодавством. Відповідно до
ст. 1264 ЦК України ОСОБА_5 є спадкоємцем
четвертої черги за законом і за
відсутності другої черги спадкоємців
, вона мала право на спадкування
після померлого спадкодавця ОСОБА_8

За наведених обставин у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
16 , 375, 392, 1258, 1262 , 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.
57, 60 , 212 - 215 , 218 ЦПК України,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, третіх осіб -
приватного нотаріуса Менського
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
як спадкоємця другої черги за законом
- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
право власності на житловий будинок
з надвірними будівлями оціночною
вартістю 24772 грн., що знаходиться по
АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
рідного брата - ОСОБА_8.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В. О. Чепурко