Справа № 165/3170/13-ц Провадження №
22-ц/773/225/14 Головуючий у 1 інстанції:
Василюк А.В. Категорія: 56 Доповідач:
Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді
Завидовської-Марчук О. Г.,

суддів - суддів - Грушицького А.І.,
Свистун О.В.,

при секретарі - Мельничук Т.Ю.,

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Відділ державної виконавчої
служби Нововолинського міського
управління юстиції, про звільнення
майна з-під арешту за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 04 грудня 2013
року,

встановила:

В жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернулась з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Відділ державної виконавчої
служби Нововолинського міського
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту, обґрунтовуючи позов
тим, що постановами старшого слідчого з
ОВС відділу розслідування ДТП СУ
України у Волинській області від 20.03.2009
року по кримінальній справі № 53-022-09 по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ознаками
злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК
України, накладено арешт на майно
ОСОБА_1, зокрема на автомобіль марки
«Iveco» модель «49.10.АО51», 1995 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2 та житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На
виконання постанови протоколом від 20
березня 2009 року описано арештований
житловий будинок з господарськими
будівлями. Вважає, що опис вказаного
майна та арешт порушують її
конституційні права, як власника
частини даного майна, оскільки ухвалою
Нововолинського міського суду
Волинської області від 17.06.2013 року в
справі за її позовом до ОСОБА_1 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя була затверджена мирова
угода, відповідно до умов якої їй у
власність передано арештований
автомобіль марки «Iveco» та 309/500 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а тому просила виключити його
з акту опису та звільнити з-під арешту.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 04 грудня 2013
року позов задоволено.

Виключено з опису та звільнено з-під
арешту майно: транспортний засіб марки
«Iveco» модель «49.10.АО51», 1995 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2, 309/500 частини житлового
будинку з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належать на праві приватної власності
позивачу ОСОБА_7

Не погоджуючись із даним рішенням суду
першої інстанції, відповідач ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
покликаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить вказане
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким в позові відмовити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_7, як
власник частини арештованого майна,
вправі вимагати усунення порушень її
прав щодо зазначеного майна та
звільнення його з-під арешту.

Однак, вказаний висновок суду не
відповідає обставинам справи та
зроблений з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судом правильно встановлено, що
постановами старшого слідчого в ОВС
відділу розслідування ДТП СУ УМВС
України у Волинській області Рущака
В.М. від 20.03. 2009 року у кримінальній
справі про обвинувачення ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
286 КК України накладено арешт на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, автомобіль марки
«Фіат-Дукато», реєстраційний номер
НОМЕР_3 та автомобіль марки «Iveco» модель
«49.10.АО51», 1995 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6).

Як вбачається з протоколу про
накладення арешту на майно від 20.03.2009
року, слідчим відділу розслідування
ДТП СУ УМВС України у Волинській
області Дружуком А.А. у вищевказаній
кримінальній справі було проведено
опис арештованого майна, в тому числі
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Ухвалою Нововолинського міського суду
від 17 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ спільного
сумісного майна подружжя визнано
мирову угоду між сторонами, згідно якої
майно, в тому числі і транспортний
засіб марки «Iveco» модель «49.10.АО51», 1995
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та 309/500
частини житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
передано у власність позивача ОСОБА_7

Згідно зі ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності і про зняття з
нього арешту.

Частиною 1 статті 73 СК України
встановлено, що за зобов'язаннями
одного з подружжя стягнення може бути
накладено лише на його особисте майно і
на частку у праві спільної сумісної
власності подружжя, яка виділена йому в
натурі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.4 постанови «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року
за правилами, установленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володінні ним.

Як встановлено судом в ході
апеляційного розгляду справи ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 23 грудня 2013 року скасовано ухвалу
Нововолинського міського суду
Волинської області від 17 червня 2013 року
про визнання мирової угоди в справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя, а питання про визнання
мирової угоди передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Отже, як на час накладення арешту на
зазначене майно, так і на даний час це
майно є спільною сумісною власністю
подружжя на яке за ст.ст. 60, 63, 70 СК
України дружина і чоловік мають рівні
права і частки їх майна є рівними.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення не звернув уваги на ту
обставину, що ухвала суду, якою визнано
мирову угоду між подружжям не набрала
законної сили, оскільки на час
вирішення даного спору була оскаржена
ОСОБА_3 до апеляційного суду, а тому
прийшов до передчасного висновку про
належність позивачу на праві
власності саме вказаної частки майна,
яку вона просить звільнити з-під арешту
і помилково задовольнив позов.

Також, згідно з роз'ясненнями, що
містяться в п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
серпня 1976 року «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»
судам слід враховувати, що в тих
випадках, коли предметом позову є
частка в спільній сумісній власності
на неподільну річ, на яку звертається
конфіскація або стягнення на користь
організації, питання про виключення
цієї речі з опису (при відсутності
іншого спільного майна вирішується
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
власність» і роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, даних у п.7
постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності.
При цьому суд з урахуванням конкретних
обставин може виключити річ з акта
опису і стягнути з позивача в доход
держави чи на користь організації
грошову компенсацію за частку, що
припадає боржнику, або залишити річ в
опису, зобов'язавши відповідну
державну податкову інспекцію або
організацію виплатити позивачу
відповідну частину її вартості.

З урахуванням наведеного, додатковому
з'ясуванню підлягають також обставини
щодо подільності чи неподільності
речей, частка в спільній сумісній
власності на які є предметом позову,
так як від з'ясування зазначених
обставин залежить можливість
вирішення питання про виключення речі
з акта опису і стягнення з позивача в
доход держави грошової компенсації за
частку, що припадає боржнику, або
залишення речі в опису із покладенням
на відповідну державну податкову
інспекцію обов'язку виплатити позивачу
відповідну частину вартості речі.

Отже, у зв'язку з допущеними судом
першої інстанції порушеннями норм
матеріального та процесуального права
оскаржуване рішення слід скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в
позові відповідно до вимог ст. 309
Цивільного процесуального кодексу
України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 04 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Відділ державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції, про
звільнення майна з-під арешту
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: