№ 2/679/15/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Нетішинський міський
суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді
Гаврищук Л.П.

при секретарі -
Василюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовом
засіданні в залі суду м. Нетішин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, малолітньої ОСОБА_3, в
інтересах якої діє орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Нетішинськоїміської ради, як
правонаступників ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про поділ майна, що належить
подружжю на праві спільної
сумісної власності, за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
правонаступниками якої є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, малолітня ОСОБА_3, в інтересах
якої діє орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Нетішинської міської ради про поділ
майна, що належить подружжю на
праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Померла ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_5 про поділ майна,
що належить подружжю на праві
спільної сумісної власності.

В обґрунтування позову зазначала, що
08.07.1989 року між нею та відповідачем
було укладено шлюб, який рішенням
суду від 13.09.2012 року розірвано.

В період шлюбу 13.08.1996 року ними було
придбано квартиру АДРЕСА_1. Покупцем
за договором купівлі - продажу
виступила вона - ОСОБА_4

Хоча вищезазначене житло було
придбано в період шлюбу, однак не за
кошти подружжя. Відповідач не брав
участі у придбанні спірного житла, а
квартира була придбана виключно за
кошти її матері - ОСОБА_1

Оскільки, відповідач не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
зловживав спиртними напоями, витрачав
кошти на шкоду сім'ї, крім того з нею
проживала неповнолітня дочка ОСОБА_3,
просила зменшити частку відповідача
у спільній сумісній власності та
виділити їй у власність 4/5 спірної
квартири, а відповідачу 1/5 частину
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка ОСОБА_4 померла.

Правонаступниками позивачки є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, малолітня ОСОБА_3, в інтересах
якої діє орган опіки та піклування
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради.

Позивачі-правонаступники, згідно
заяви, уточнили позовні вимоги та
просили визнати за ними право
власності на квартиру АДРЕСА_1 по
26,67 % за кожним. В задоволенні
зустрічного позову просили
відмовити.

В судовому засідання правонаступник
ОСОБА_1, будучи допитаною в якості
свідка показала, що її дочка ОСОБА_4,
відповідач та онука ОСОБА_2 проживали
в отриманій на сім'ю двохкімнатній
квартирі АДРЕСА_2.

Між відповідачем та дочкою склалися
неприязні стосунки через його
негативну поведінку. З цього приводу
дочка зверталась до суду з позовом про
розірвання шлюбу, в зв'язку з чим
вона з чоловіком дали дочці 3000
доларів США на придбання житла, за які
вона на своє ім'я придбала
трьохкімнатну квартиру, де почала
проживати з дочкою ОСОБА_2 залишивши
двохкімнатну квартиру в якій проживала
з відповідачем. Згодом, після
покращення подружніх стосунків, до
них переселився і відповідач. Вона не
знала, що останній зареєструвався у
трьохкімнатній квартирі, а також те, що
двохкімнатна квартира була продана.
Після смерті дочки малолітня онука
ОСОБА_3 проживає з нею.

Правонаступник ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, згідно заяви
просить розгляд справи проводити у її
відсутності, позовні вимоги
підтримує.

Представник органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Нетішинської міської ради, що діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
позов підтримала та вважає, що
відступлення від рівності часток в
праві спільної сумісної власності
подружжя буде доцільним заради
інтересів неповнолітньої, яка
втратила матір та на даний час
проживає з бабусею ОСОБА_1

Представник позивачів ОСОБА_8 позов
підтримав посилаючись на обставини
закладені в ньому. Проти зустрічного
позову заперечив.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав,
зустрічний позов підтримав, вказавши,
що за час перебування у шлюбі з
ОСОБА_4 ними було придбано квартиру
АДРЕСА_1, а тому просить визнати
означене житло об'єктом права
спільної сумісної власності та
визнати за ним право власності на 1/2
частину спірного житла.

Пояснив, що у 1991 році отримав
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, яка
була приватизована на трьох осіб -
подружжя та дочку ОСОБА_2. У 1996 році
придбали трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1, в якій зареєструвалась
ОСОБА_4 У 1997 році у спірне житло
перереєструвався і він з дочкою
ОСОБА_2.

У 1997 році двохкімнатна квартира була
продана. Продажем означеного житла
займалась дружина ОСОБА_4 з метою
повернення боргів за купівлю
трьохкімнатної квартири. Яка була
сума боргу, і кому він повертався
йому невідомо. Також невідомо і те, за
яку суму було придбано трьохкімнатну
квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_9 проти
первинного позову заперечив,
зустрічний позов підтримав.

Вказав, що при виділі кожний
співвласник має право на виділ
частки в натурі, однак при виділі
частки одного з співвласників,
необхідно попередньо визначити
розмір частки в праві спільної
сумісної власності, що належить цьому
співвласнику.

Спірна квартира є спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_4, оскільки
придбана під час шлюбу, а тому
частки померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є
рівними, тобто частка кожного з них
складає 1/2 в спільному майні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона
надавала кошти на придбання житла є
безпідставними, оскільки якщо кошти
на придбання нею квартири і
надавались, то надавались вони
подружжю ОСОБА_4.

ОСОБА_4 померла, законним
представником малолітньої є ОСОБА_5,
який не має аліментних зобов'язань,
а тому підстав для зменшення його
частки в спільній сумісній
власності подружжя не має.

Свідок ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_4
розповідала йому, що подружні
стосунки з ОСОБА_5 погіршилися в
зв'язку з чим мати, ОСОБА_1, дала їй
кошти на придбання квартири. Даний
факт підтвердила ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_4
розповіла їй, що на придбання
трьохкімнатної квартири кошти їй
давала її мати ОСОБА_1 Двохкімнатна
квартира була продана після придбання
трьохкімнатної.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
покази свідків, дослідивши матеріали
справи встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

08.07.1989 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
зареєстрували шлюб, який рішенням
суду від 13.09.2012 року було розірвано
(а.с. 7).

Від шлюбу у них є двоє дітей, дочка
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-9).

У 1991 році ОСОБА_5 на склад сім'ї з трьох
чоловік - йому, ОСОБА_4, дочці ОСОБА_2
було виділено двохкімнатну квартиру
АДРЕСА_2.

В період шлюбу за договором
купівлі-продажу від 13.08.1996 року ОСОБА_4
придбано трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно договору купівлі-продажу від
29.11.2003 року ОСОБА_5, діючи в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_2, здійснив продаж двохкімнатної
квартири АДРЕСА_2, означена квартира,
згідно свідоцтва про право
власності на житло від 23.09.1996 року
належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_5, ОСОБА_2 (а.с. 105).

При цьому ОСОБА_2, згідно заяви, давала
згоду на продаж означеного житла, з
метою покращення житлових умов (а.с.115).

Договором купівлі-продажу від 29.11.2003
року спростовується пояснення ОСОБА_5
про те, що двохкімнатна квартира
АДРЕСА_2 була продана у 1997 році з
метою повернення боргів, які виникли в
зв'язку з придбанням спірної квартири,
і що продажем двохкімнатної квартири
займалась ОСОБА_4, а не він.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла (а.с. 44).

Після її смерті відкрилась спадщина
на належне їй майно і її
спадкоємцями, стали ОСОБА_1, ОСОБА_2,
малолітня ОСОБА_3.

За загальним правилом, встановленим ч.1
ст. 22 КпШС України, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин, та
ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. 370 ЦК України,
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленністю між ними, законом або
рішенням суду.

Пункт 224 Інструкції «Про порядок
здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України» затверджує, що
нотаріус може видати свідоцтво про
право на спадщину після смерті одного з
учасників спільної сумісної власності
лише після виділення частки померлого
у спільному майні.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, ч.1
ст.70 СК України, частки подружжя у
спільному майні є рівними. Проте,
відповідно до ч.3 ст.70 СК України та абз.2
ч.2 ст.372 ЦК України, суд при вирішенні
спору про поділ майна подружжя може
відступити від рівності часток
подружжя за обставин, що мають істотне
значення.

Так, згідно ч.3 ст.70 СК України частка
дружини, у якої є неповнолітні діти,
може бути більшою, за умови, що розмір
аліментів, які вона одержує,
недостатній для забезпечення
фізичного, духовного розвитку та
лікування дітей.

Як вбачається з матеріалів справи
неповнолітня ОСОБА_3, після розірвання
шлюбу сторонами, проживала разом із
матір'ю ОСОБА_4

Після смерті останньої, за умовами
мирової угоди, яка була затверджена
Нетішинським міським судом 08.11.2013 року
між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, погоджено місце
проживання малолітньої ОСОБА_3 з
ОСОБА_1, за місцем її проживання в
квартирі АДРЕСА_3.

Крім того ОСОБА_5 зобов'язався
щомісячно віддавати ОСОБА_1 пенсію по
втраті годувальника, яку він отримує
на дочку ОСОБА_3

Будь-яких доказів, які б свідчили про
те, що ОСОБА_5 надає матеріальну
допомоги на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3, суду не надано.

Як встановлено судом, ОСОБА_5, діючи в
своїх інтересах та в інтересах на
той час малолітньої ОСОБА_2, у 2003 році
здійснив продаж квартири АДРЕСА_2.

При цьому остання була позбавлена
права власності на належу їй на
праві спільної

сумісної власності частку в
означеному житлі, оскільки у
придбаній ОСОБА_4 квартирі АДРЕСА_1
Хмельницької області, вона права
власності не набула, а залишалась в
ній лише зареєстрованою.

Тим самим не було покращено її
житлові умови, задля чого, згідно
заяви ОСОБА_5 на ім'я голови
Нетішинської міської ради, було
здійснено продаж вищевказаного житла.

За таких обставин, суд знаходить
достатність підстав для відступу від
рівності належних сторонам часток у
квартирі і вважає необхідним
визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становить 2/3 частки.

При цьому частка ОСОБА_5 становить 1/3
частину спірного житла.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що вимоги правонаступників
про визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2,
малолітньою ОСОБА_3 права власності в
порядку спадкування за померлою
ОСОБА_4 підлягають задоволенню в
розмірі на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1,
що становить 66,7 %, а кожному із
спадкоємців по 22,23 %.

За таких обставин, зустрічні вимоги
ОСОБА_5 також підлягають частковому
задоволенню в розмірі 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1, що становить 33,3 %.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги
правонаступників задоволено на 83,3 %
стягненню з відповідача на їх користь
підлягають 191 грн. витрат понесених
на оплату судового збору. З
правонаступників, за виключенням
малолітньої ОСОБА_3, підлягають
частковому стягненню на користь
ОСОБА_5 по 99 грн. витрат на оплату
судового збору, що пропорційно
задоволенню позовних вимог на 86,7 %.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
370, 372 ЦК України, ч. 1 ст. 22 КпШС, ст.ст. 60,
70 СК україни, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становить 2/3 частки.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, малолітньою
ОСОБА_3 право власності в порядку
спадкування за померлою ОСОБА_4 на 2/3
частки квартири АДРЕСА_1, що становить
66,7 %, а кожному із спадкоємців по 22,23
%.

В решті позову відмовити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на
1/3 частку квартири АДРЕСА_1, що
становить 33,3 %.

Стягнути частково з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5 по 99,00 грн. витрат
понесених на оплату судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, як правонаступників - 191,00 грн.
витрат понесених на оплату судового
збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Хмельницької області через
Нетішинський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Гаврищук Л.П.