першої інстанції:Вільховий І.М. №
провадження:22-ц/190/7/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Белинчук Т. Г.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Белинчук Т.Г.
суддів:Ісаєва Г.А., Підлісної І.А. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення безпідставно набутих коштів,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на заочне рішення
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 07
грудня 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

28 жовтня 2012 року ОСОБА_6 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_7 про
стягнення безпідставно набутих коштів
у розмірі 299 000 грн. та 3% річних за
користування безпідставно одержаними
грошима у розмірі 8085 ,29 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що між
позивачем та відповідачем існувала
домовленість щодо укладення в
письмовій формі договору підряду на
виконання будівельних робіт після
визначення їх виду, обсягу та вартості,
за яким відповідач у якості підрядника
виконає роботи з капітального ремонту
належної позивачу квартири АДРЕСА_1. В
подальшому позивачем були передані
відповідачу готівкові гроші у якості
авансу за виконання будівельних робіт
за договором № 12092011 від 12 вересня 2011
року на загальну суму 299 000 грн., що
підтверджується складеними та
підписаними сторонами актами передачі
грошових коштів за актами: №1 від 25.09.2011
року на суму 11 000 грн.; № 2 від 27.09.2011 р. на
суму 12 000 грн.; №3 від 30.09.2011 р. в сумі 30 000
грн.; № 4 від 06.10.2011р. в сумі 30 000 грн.; №5
від 11.10.2011 р. на суму 16 000 грн.; З 6 від
19.10.2011р. на суму 30 000 грн.; № 7 від 24.10.2011р.
на суму 30 000 грн.; № 8 від 26.10.2011 р. на
суму100 000 грн.; № 9 від 10.11.2011 р. на суму 30
000 грн.; № 10 від 22.11.2011р. на суму 10 000 грн.
Натомість договір підряду № 12092011 від 12
вересня 2011 року між позивачем та
відповідачем укладений не був, згода з
необхідних істотних умов такого
договору між сторонами відсутня,
будівельні роботи з капітального
ремонту квартири відповідачем не
виконувалися та позивачем не
приймалися, позивач вважає, що грошові
кошті в сумі 299 000 грн. набуті позивачем
без достатньої правової підстави та 3%
річних за користування безпідставно
одержаними грошима у розмірі 8085 ,29 грн.

Заочним рішенням Євпаторійського
міського суду АР Крим від 07 грудня 2012
року позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
безпідставно набуті кошти отримані за
актами передачі грошових коштів в
розмірі 299 000 грн. та виплати по сплаті
судового збору в розмірі 3070 грн. 85 коп.,
а загалом 302 070 грн. 85 коп. В іншій
частині позовні вимоги залишені без
задоволення ( а.с. 46-48 т.1).

Ухвалою Євпаторійського міського суду
АР Крим від 16 січня 2013 року заяву
представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 про
перегляд заочного рішення по справі за
позовом ОСОБА_6 залишено без
задоволення ( а.с. 74-75 т.1).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ставить питання про
скасування заочного рішення суду і
просить ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позову відмовити у повному
обсязі, посилаючись на те, що рішення
незаконне і необґрунтоване, ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Вважає, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, і висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Зазначає, що у період з 24 жовтня 2011 року
по 01 грудня 2011 року ОСОБА_7, з метою
капітального ремонту належної
позивачу квартири виконано всі
необхідні будівельні роботи: демонтаж,
підсобні роботи, монолітні роботи,
поточні будівельні роботи, тимчасову
крівлю, загально будівельні роботи,
монолітні роботи, що підтверджується
відповідними актами здачі-прийняття
робіт, показаннями свідків. Проте,
судом першої інстанції дані факти не
були взяті до уваги та повно й всебічно
не дослідженні. На підставі
викладеного просить суд задовольнити
його апеляційну скаргу.

У запереченнях на апеляційну скаргу
представник ОСОБА_6 - ОСОБА_9 просить
заочне рішення суду залишити без змін,
вважає його законним, а апеляційну
скаргу відхилити як необґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача ОСОБА_6,
відповідача ОСОБА_7 та його
представника, перевіривши матеріали
справи, доводи скарги и заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є необґрунтованою і
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог статті 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог та їх доведеності в
задоволеної частині, керувався
положеннями ст. 1212 ЦК України та
стягнув 229000 грн. з відповідача на
користь позивач як безпідставно
набуті.

З даними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають вимогам
закону і підтверджені зібраними по
справі доказами.

З матеріалів справи вбачається , що
між сторонами існувала домовленість
щодо укладення в письмовій формі
договору підряду на виконання
будівельних робіт з капітального
ремонту належної позивачу квартири
АДРЕСА_1. Проти вказаного не заперечує
відповідач, зазначає, що письмово
договір підряду укладено не було.

На виконання обговорюваємого
договору підряду позивач передав
відповідачу в період з 25 вересня 2011
року по 22 листопада 2011 року грошові
кошти у загальному розмірі 299000 грн.
Вказане підтверджується складеними та
підписаними сторонами актами передачі
грошових коштів за актами: №1 від 25.09.2011
року на суму 11 000 грн.; № 2 від 27.09.2011 р. на
суму 12 000 грн.; №3 від 30.09.2011 р. в сумі 30 000
грн.; № 4 від 06.10.2011р. в сумі 30 000 грн.; №5
від 11.10.2011 р. на суму 16 000 грн.; З 6 від
19.10.2011р. на суму 30 000 грн.; № 7 від 24.10.2011р.
на суму 30 000 грн.; № 8 від 26.10.2011 р. на
суму100 000 грн.; № 9 від 10.11.2011 р. на суму 30
000 грн.; № 10 від 22.11.2011р. на суму 10 000 грн.
Оригінали актів залучені до матеріалів
справи (а.с. 25-34 т.1).

У вищезазначених актах є посилання
на договір № 12092011 від 12 вересня 2011
року, проте сторони зазначили, що
вказаний договір письмово не
укладався.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту
безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна і які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

З аналізу зазначеної норми закону
слідує, що обов'язковими умовами для
виникнення зобов'язання з
безпідставного збагачення є: набуття
або збереження майна; набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи (збільшення або збереження майна
у особи є наслідком втрати або
недоотримання цього майна іншою
особою); відсутність правової підстави
для набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи (відсутність
положень закону, адміністративного
акта, правочину або інших підстав,
передбачених ст. 11 ЦК України).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач ставив питання про стягнення
коштів у розмірі 229000 грн., посилаючись
на положення ст. 1212 ЦК України,
зазначаючи, що отримання вказаних
коштів є набуттям майна без достатньої
правової підстави.

У доводах апеляційної скарги
апелянт ОСОБА_7 зазначає, що всі
необхідні будівельні роботи ним було
проведено, та посилається на акти
здачі-прийняття робіт.

Відповідно до копій актів
здачі-прийняття робіт, наданих
відповідачем, встановлено наступне:

- акт здачі-прийняття робіт № б/н від
24.10.2011 року, підписаний ОСОБА_7 та ТОВ
"Ромашка ЛТД", на загальну вартість 66
236,00 грн. (а.с. 105-106 т.1);

- акт здачі-прийняття робіт № 12 від
24.10.2011 року, підписаний ОСОБА_7 та ТОВ
"Технобаланс", на загальну суму 88 691,79
грн. (а.с. 107-108 т.1);

- акт здачі-прийняття робіт № 13 від
01.11.2011 року, підписаний ОСОБА_7 та ТОВ
"Технобаланс", на загальну суму 20 440,00
грн. (а.с. 109-110 т.1);

- акт здачі-прийняття робіт № 14 від
01.11.2011 року, підписаний ОСОБА_7 та ТОВ
"Технобаланс", на загальну суму 8 618,00
грн. (а.с. 111-112 т.1);

- акт здачі-прийняття робіт № 15 від
01.12.2011 року, підписаний ОСОБА_7 та ТОВ
"Технобаланс", на загальну суму 1 857,52
грн. (а.с. 113-114 т.1);

- акт здачі-прийняття робіт № б/н від
01.11.2011 року підписаний ОСОБА_7 та ТОВ
"Ромашка ЛТД", на загальну суму 40 857,78
грн. (а.с. 115-116 т.1);

- акт здачі-прийняття робіт №2 від 01.12.2011
року підписаний ОСОБА_7 та ТОВ
"НМТ-Один", на загальну суму 114512,04 грн.
(а.с. 117-118 т.1).

Вказані акти не містять адреси
об'єкту, на якому проводилися вказані в
них роботи, час їх проведення та
підстави проведення цих робіт.
Зазначені акти підписані виключно між
відповідачем і третіми особами.

Колегія суддів вважає, що
вищенаведені акти не свідчать про те,
що вказані в них роботи виконувались
безпосередньо на об'єкті позивача та на
його замовлення. Вказані акти не є
належним та допустимим доказом того, що
між сторонами був належним чином
укладений договір підряду, а
відповідачем були виконані
передбачені таким договором і
проектно-кошторисною документацією
будівельні роботи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 59 ЦПК
України обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Частина 1 ст. 875 ЦК України
передбачає, що за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України,
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 01 серпня 2005 року № 668
затверджено Загальні умови укладення
та виконання договорів підряду в
капітальному будівництві, які
визначають порядок укладення та
виконання договорів підряду на
проведення будівельних робіт. Тобто,
належними і допустимими доказами
фактів укладення договору підряду та
виконання підрядних робіт є: належним
чином оформлений і підписаний договір;
розроблена і затверджена в
установленому порядку
проектно-кошторисна документація (що
визначає обсяг і зміст робіт та інші
вимоги, які ставляться до робіт та до
кошторису, що визначає ціну робіт);
підписані замовником і підрядником
акти приймання-передачі виконаних
робіт.

Таким чином, такі обставини за
законом не можуть підтверджуватись
ані вищевказаними актами
здачі-приймання робіт, ані показаннями
свідків.

Виконуючі положення закону,
враховуючи що справа судом першої
інстанції розглянута у заочному
розгляді, сприяючи всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи,
судом апеляційної інстанції у справі
було призначено судову будівельно -
технічну експертизу, направлені
судові доручення різним судам щодо
допиту свідків відповідно до ст. 132 ЦПК
України.

Відповідно до висновку комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи від 27 січня 2014 року № 2141/13-42,
проведеної судовими експертами
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз, визначено
що за результатами проведеного
дослідження встановити чи
виконувались ремонтні роботи в
квартирі АДРЕСА_1, відповідно до актів
здачі-прийняття робіт на аркушах
справи 105-119 у період з 24 жовтня 2011 року
по 01 грудня 2011 року не вбачається
можливим, оскільки значну частину
робіт з перелічених у актах можливо
перевірити лише під час їх виконання та
на підставі проектної документах, яка
для дослідження не була надана, а
ознаки виконання робіт, що перелічені в
актах і не відносяться до прихованих чи
підготовчих, в квартири АДРЕСА_1 не
спостерігаються. Відповідно визначити
вартість виконаних робіт також не
вбачається за можливе( а.с.132-137 т.2).

Пояснення свідків, допитаних під час
виконання судового доручення, щодо
збирання доказів не підтверджують факт
виконання будівельних робіт
зазначених у наданих відповідачем
актах здачі-прийняття робіт, а також
наявність законних підстав отримання
відповідачем від позивача грошових
коштів у сумі 229000 грн., які є предметом
спору.

Колегія суддів вважає, що позивачем
доведено факт набуття відповідачем
грошових коштів у розмірі 229000 грн. саме
за його рахунок та без достатньої
правової підстави. У зв'язку з чим
висновки суду першої інстанції є
законними та обґрунтованими і такими,
що підтверджені доказами наявними по
справі наданими сторонами на засадах
змагальності, відповідно до вимог
статті 10 ЦПК України, яким судом була
надана належна правова оцінка, згідно з
правилами статті 212 ЦПК України,
кожному окремо і всім у сукупності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції і не є підставами для
скасування чи зміни рішення суду.

Судом правильно встановлені факти,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та докази якими вони
підтверджуються, правовідносини, та
норми матеріального права, які
регулюють ці правовідносини і
постановлено рішення по справі на
підставі доказів, наданих особами в
порядку правил ЦПК України.

Суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
що в силу ст.308 ЦПК України є підставою
для відхилення апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись
статтями 303, 307, 308, 314, 315, 325 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_8 відхилити.

Заочне рішення Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 07 грудня 2012 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

Белинчук Т.Г. Ісаєв Г.А.
Підлісна І.А.