Провадження № 2/742/308/14
унікальний № 742/774/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді Зарічної
Л.А.,

при секретарі : Тищенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Прилуках цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади с. Високе в
особі Смоської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області про визнання права власності
в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В АДРЕСА_1, що був побудований
матір'ю позивача. ОСОБА_1 після
смерті матері прийняв спадщину,
оскільки у визначений законом строк
подав заяву до нотаріальної контори
про вступ у спадщину. Але оскільки
вказаний будинок хоча і був у наявності
та не був свого часу зареєстрований у
Прилуцькому МБТІ, що не дозволило
отримати свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальному порядку та у
зв'язку з чим і постало питання
звернення до суду із заявою про
визнання на нього права власності.

В судовому засіданні позивач
підтвердив наведені вище обставини та
пояснив , що дійсно вказаний будинок
належав спадкодавиці на праві
власності, однак про необхідність
реєстрації його в органах МБТІ ніхто
не повідомляв і за життя спадкодавця не
існувало жодних претензій щодо
незаконного будівництва чи
використання будинку за призначенням .

В судове засідання представник
Територіальної громади не з'явився ,
однак подав письмову заяву, в якій
визнав заявлені вимоги та просив
розглянути справу в їх відсутності.

Вислухавши пояснення сторони,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги підлягають задоволенню.

Так , згідно копії свідоцтва про
народження (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року і його
батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно копії свідоцтва про смерть
(а.с.8) вбачається, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до повідомлення Прилуцької
районної державної нотаріальної
контори (а.с.11) вбачається, що
спадкоємцю, який подав заяву про
прийняття спадщини на спадкове майно
ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
будинок в АДРЕСА_1 з підстав
відсутності правовстановлюючих
документів на даний будинок та
рекомендовано звернутися до суду із
відповідним позовом.

Згідно повідомлення Прилуцького
МБТІ (а.с.10) вбачається, що право
власності на нерухоме майно - будинок
АДРЕСА_1, відповідно до даних обліку
реєстрації документів про право
власності на нерухоме майно в
Прилуцькому МБТІ не зареєстровано.

В той же час довідки Виконкому
Смоської сільської ради (а.с.12-15)
підтверджують ті обставини, що згідно
по господарської книги Смоської
сільської ради, будинок АДРЕСА_1
рахується за ОСОБА_3, яка проживала та
була зареєстрований у даному будинку
до дня смерті.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно,

якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок смерті.

Оскільки за час життя ОСОБА_3 склала
заповіт на ім'я позивача, його вимоги
про визнання права власності на
будинок, що належав до смерті його
матері підлягають до задоволення.

Крім того суд вважає за необхідне
зазначити наступне:

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК
України, який діяв на час здійснення
будівництва будинку ОСОБА_4, громадяни
могли мати у власності житловий
будинок , причому, глава 10 «Особиста
власність» цього Кодексу не
пов'язувала наявність такого права з
його обов'язковою державною
реєстрацією.

В той же час, відповідно до п.6 ч.2
Інструкції «Про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах,
селищах міського типу УРСР»
затвердженої Міністерством
комунального господарства УРСР від 31
січня 1966 року за погодженням з
Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966
року державній реєстрації підлягали
тільки будинки та домоволодіння в
межах міст і селищ, а інвентаризації
домоволодіння в сільській місцевості
не підлягали. В сільській місцевості
оформлення будинків здійснювалося
шляхом запису у по господарській книзі
сільської ради після закінчення
будівництва.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_3 мала у власності
житловий будинок, який знаходиться на
земельній ділянці, відведеної саме для
цієї мети, що підтверджується
записами у домовій книзі та довідками
Виконкому Смоської сільської ради про
запис у по господарській книзі (а.с.
12-15,18-19), а оскільки фактичний власник
будинку помер, позивач, в порядку
правонаступництва, що виникає із права
успадкування , має право ставити
питання про визнання права власності
на даний будинок, оскільки , як було
встановлено в судовому засіданні, хоча
будинок і мається в наявності, однак
відсутні на нього будь-які
правовстановлюючі документи.

Беручи до уваги те, що вказаний
будинок був збудований на земельній
ділянці, якою правомірно користувався
спадкодавець і її цільове призначення
із будівництвом не змінилося та не були
порушені права територіальної громади
чи окремих громадян, інших спадкоємців,
які б претендували на вказану частину
будинок не має, суд вважає, що заявлені
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1216,1261,1269 ЦК, ст.ст.
213-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на будинок з господарськими
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом
після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі впродовж 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги
до Апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд.

Суддя: