РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2014 року
м.
Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області

в складі: головуючого судді
Бібіка О.В.,

за участю секретаря
судового засідання Онацької
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просив стягнути з
відповідачки суму боргу за договором
позики від 06 листопада 2013 року у
розмірі 12000,00 грн. та судові витрати у
сумі 243,60 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав,
що відповідачка взяла у нього в борг
грошові кошти у сумі 12000 грн., які
зобов'язалася повернути 06 січня 2014
року, про що власноруч написала
відповідну розписку. У строк,
зазначений в розписці, гроші,
обумовлені договором, повернуті не
були, що свідчить, на його думку, про
порушення відповідачкою взятого на неї
зобов'язання внаслідок його
невиконання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з»явився, від представника позивача
ОСОБА_3, який діє на підставі угоди про
надання правової допомоги, надав до
канцелярії суду заяву, в якій підтримав
позовні вимоги, просив справу
розглядати за його відсутності, без
фіксування судового процесу
технічними засобами фіксації. Від
позовних вимог у частині стягнення з
відповідачки судових витрат у розмірі
121 грн. 80 коп. відмовився (а.с. 19, 20, 21)

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилася, надала до канцелярії суду
заяву, в якій вказала, що позовні вимоги
визнає у повному обсязі, просила
розгляд справи проводити за її
відсутності, без фіксування судового
процесу технічними засобами
звукозапису (а.с. 22)

Судове засідання проведено у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, так як в судове засідання не
прибули всі особи, які беруть участь у
справі.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Як вбачається з розписки, 06 листопада
2013 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1
грошові кошти у розмірі 12000,00 грн., які
зобов'язалася повернути 06 січня 2014
року. Однак, у вказаний термін
відповідачка гроші не повернула.
Наявність оригіналу письмової
розписки у кредитора свідчить про
невиконання зобов»язання, що
відповідає приписам ч. 3 ст. 545 ЦК
України (а.с. 6)

Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Таким чином, відповідно до умов
договору позики позивачем були надані
відповідачу грошові кошти, чим позивач
виконав свої зобов'язання перед
відповідачем по справі, а взяті
відповідачем на себе договірні
зобов'язання перед позивачем не
виконано. Неповернення боржником
заборгованості перед позивачем за
договором позики свідчить про грубе
порушення ним його умов, а також вимог
ст. 525 ЦК України, які встановлюють
неприпустимість односторонньої
відмови від виконання зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позову.

В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача належить стягнути
витрати зі сплати судового збору.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 174, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049 ЦК
України суд,

в и р і
ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму боргу
за договором позики у розмірі 12 000
(дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три)
гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О.В.Бібік