АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/95/14
Справа № 619/685/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Тичкової О.Ю.,
Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
02 вересня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про виділ 54/100 частини житлового
будинку та надвірних будівель в натурі
і визнання порядку користування
земельною ділянкою ,-

В С Т
А Н О В И Л А :

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилалася на те,
їй на підставі договору дарування,
посвідченого нотаріусом
Дергачівського районного
нотаріального округу Харківської
області від 27 січня 2006 року належить на
праві власності 54/100 частин
житлового будинку і надвірних
будівель, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. Інші 46/100 частин
вищезазначеного житлового будинку і
надвірних будівель належать
відповідачці по справі, її матері
ОСОБА_2

ОСОБА_3 зазначила, що вона має
намір розпорядитися належним їй
нерухомим майном на власний розсуд.
Проте, дійти згоди на виділення її
частини із спільного майна не змогла
дійти згоди з відповідачкою - ОСОБА_2, а
тому була змушена звернутися до суду.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просила
суд виділ їй в натурі 54/100 частини
житлового будинку та надвірних
будівель, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 та визначити порядок
користування земельною ділянкою.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову
заперечувала та просила відмовити в
його задоволенні. В обґрунтування
своїх заперечень зазначила, що вона є
єдиним власником зазначеного будинку і
надвірних будівель, а позивачка
ніякого відношення до її житла не має.

Рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
02 вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
- задоволено.

Виділено ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у
власність у житловому будинку і
надвірні будівлі, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно 1-го
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 3821
від 08.08.2012 року, а саме:

ОСОБА_2 - по житловим будівлям:
житловий будинок літ. "А-1" (приміщення
1-1, 1-2, 1-3, 1- 6), площею 35.2 кв.м (6.2+8.5+7.5+13),
вартістю 20018 грн. (35.2*568.7); веранда літ.
"а1" (приміщення - 1-7) площею 8.6 кв.м,
вартістю 8072 грн.; веранда літ. "а2"
(приміщення - 1-8) площею 6.7 кв.м, вартістю
9970 грн.; тамбур літ. "а" площею 3.1 кв.м,
вартістю 2179 грн.; по надвірним спорудам
: вбиральня літ. "Г" вартістю 1481 грн.;
сарай літ. "Ж" вартістю 19239 грн.; сарай
літ. "Е" вартістю 22502 грн.; огорожа №1-№3
вартістю 1/2 частини - 3979 грн. (7958*1/2) разом
по надвірним спорудам вартістю 87440,00
грн., що складає 46/100 частин вказаного
будинку і надвірних будівель.

Всього на 46/100 частини
домоволодіння ОСОБА_2 виділено
будівель та споруд вартістю на 87440 грн.
(20018+8072+9970+2179+1481+19239+22502+3979), що більше
покладеного на її ідеальну частку
будинку на 5433 грн. (87440-82007), у тому числі
площі будинку літ. "А-1" видалено 35.2 кв.м.
вартістю 20018 грн., що на 5.5 кв.м (35.2-29.7) і
на 3119 грн. (20018-16899) більше; площі веранди
літ. "а1" виділено 8.6 кв.м вартістю 8072
грн., що на 4.6 кв.м (8.6-4.0) і на 4359 грн.
(8072-3713) більше; площі веранди літ. "а2"
виділено 6.7 кв.м вартістю 9970 кв.м, що на
3.6 кв.м (6.7-3.1) і на 5384 грн. (9970-4586) більше;
площі тамбуру літ. "а" виділено 3.1 кв.м
вартістю 2179 грн., що на 1.7 кв.м (3.1 -1.4) і на
1177 грн. (2179-1002) більше; надвірних
будівель та споруд виділено вартістю
47201 грн., що на 8605 грн. (55806-47201) менше, чим
йому покладено на її 46/100 ідеальну
частку.

Частка ОСОБА_2 складає 49/100 (87440/178276),
замість її ідеальної частки - 46/100
житлового будинку.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, що складає 49/100 частин, що на
5433,00 грн. більше ніж у ОСОБА_3

Усього ОСОБА_2 виділено приміщень
і будівель на суму 87440,00 грн., що
становить більше на 5433 (п'ять тисяч
чотириста тридцять три) грн. 00 коп.

ОСОБА_3 - по житловим будівлям:
житловий будинок літ. "А-1" (1-4, 1-5), площею
29.4 кв.м (10.7+18.7), вартістю 16720 грн.; по
надвірним спорудам: літня кухня літ. "Б"
вартістю 46810 грн.; тамбур літ. "б"
вартістю 2312 грн.; погріб літ. "В"
вартістю 6079 грн.; сарай літ. "Д" вартістю
3904 грн.; літня кухня літ. "61" вартістю 8278
грн.; огорожа №1-№3 вартістю 1/2 частини
вартістю 3979 грн. (7958* 1/2); зливна яма №4
вартістю 2754 грн., разом по надвірним
спорудам вартістю 74116,00 грн., що складає
54/100 частин вказаного будинку і
надвірних будівель.

Всього на 54/100 частини
домоволодіння ОСОБА_3 виділено
будівель та споруд вартістю 90836 грн.
(16720+46810+2312+6079+3904+8278+3979+2754), що менше
покладеного на її ідеальну частку
будинку на 5433 грн. (96269-90836), у тому числі:
площі будинку літ. "А-1" видаляється 29.4
кв.м. вартістю 16720 грн., що на 5.5 кв.м
(34.9-29.4) і на 3119 грн. (19839-16720) менше; площі
веранди літ. "а1" не виділяється, що на 4.6
кв.м і на 4359 грн. менше; площі веранди
літ. "а2" не виділяється, що на 3.6 кв.м і на
5384 грн. менше; площі тамбуру літ. "а" не
виділяється, що на 1.7 кв.м і на 1177 грн.
менше; надвірних будівель та споруд
виділяється вартістю 74116 грн., що на 8605
грн. (74116-65511) більше, чим йому покладено
на її 54/100 ідеальну частку.

Частка ОСОБА_3 складає 51/100 (90836/178276),
замість її ідеальної частки - 54/100
житлового будинку.

Визнано за ОСОБА_3 право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, що складає 51/100
частини, що на 5433,00 грн. менше ніж у
ОСОБА_2.

Усього ОСОБА_3 виділено майна на
90836,00 грн., що становить менше на 5433
(п'ять тисяч чотириста тридцять три)грн.
00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 5433 (п'ять тисяч чотириста
тридцять три) грн. 00 коп. за виділення
більшої частки чим необхідно по
житловому будинку з надвірними
будівлями, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Для здійснення пропонованого
варіанту розподілу ОСОБА_2 зобов'язано
виконати наступні-переобладнання: в
зовнішній стіні приміщення « 1-2»
улаштувати віконний проріз; існуючу
перегородку приміщеннями « 1-3» і « 1-6»
розібрати, попередньо розвантажити
конструкцію перекриття.

Для здійснення запропонованого
варіанту розподілу ОСОБА_3 зобов'язати
виконати наступні переобладнання:
закласти дверний проріз між
приміщеннями « 1-5» і « 1-6»; закласти
дверний проріз між приміщеннями « 1-4» і
« 1-5»; віконний проріз приміщення « 1-5»
переобладнати на дверний проріз із
заповненням його вхідним дверним
подвійним утепленим блоком; у
приміщенні « 1-5» встановити
перегородки на відстані 1,5 м і 2.0 м від
існуючих стін. В одній з перегородок
влаштувати дверний проріз із
заповненням його дверним блоконом.

Приміщення « 1-6» (« 1-3»), що
утворилося після перепланування,
вважати житловою кімнатою площею 20,5
кв.м квартири №1

Приміщення « 1-5а», що утворилося
після перепланування, вважати
коридором площею 3.0 кв.м кварто №2.

Приміщення « 1-56», що утворилося
після перепланування, вважати житловою
кімнатою площею 15.7 квартири №2.

Приміщення « 1-4», вважати кухнею
квартири №2.

Квартири №1 і №2 обладнати
самостійними системами опалення,
газопостачання, електропостачання.

Межа розподілу житлового будинку
позначена червоним кольором на додатку
№1 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №3821
від 08.08.2012 року.

ОСОБА_2 виділено в користування
земельну ділянку площею по 736 кв.м, як
вказана в додатку №1 до висновку
експертизи №3821 від 08.08.2012 року жовтим
кольором.

ОСОБА_3 виділити в користування
земельну ділянку площею по 864 кв.м, як
вказано в додатку №1 до висновку
експертизи №3821 від 08.08.2012 року зеленим
кольором.

Земельну ділянку площею 2.0 кв.м
виділити в спільне користування ОСОБА_2
та ОСОБА_3, як вказано в додатку №1 на
білому червоною смугою.

Встановлдено, що границя
користування земельною ділянкою
проходить в точках «А», «Б», «В», «Г»,
«Д», «Е», «Ж», « 3», «И», «К», «Л». Земельна
ділянка спільного користування
обмежена точками «Г», «Д, «Ж», «И». Точка
А розташована на межі земельної
ділянки по червоній лінії (АДРЕСА_1) та
ділить цю межу на два відризки
довжинами 3.0м, 30.0м. Точки «К» і «Л»
розташовані на тильній межі земельної
ділянки, та ділять цю межу -і відрізки
довжинами 8.7м, 7.4м і 16.9м.

Границю користування земельною
ділянкою вказано на викопіюванні плану
земельної ділянки червоним кольором.
Земельну ділянку квартири №1 вказано
жовтим кольором, земельну ділянку
квартири №2 вказано зеленим кольором,
як вказано в додатку №1 вказаної
експертизи.

На зазначене рішення ОСОБА_2 була
подана апеляційна скарга, в якій, з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким в задоволенні
позову ОСОБА_3 - відмовити.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги заявник
посилається на порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме, що
спірний будинок належить відповідачці
і договір дарування частки спірного
будинку є недійсним.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
виключно на засадах змагальності
сторін, при цьому суд розглядає
цивільні справи не інакше як в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб ( співвласників), належить їм на
праві спільної власності. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 357 ЦК України якщо розмір
часток у праві спільної часткової
власності не встановлений за
домовленістю співвласників або за
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання (
виготовлення, спорудження) майна.

Судом встановлено, що сторони у
справі є співвласниками житлового
будинку і надвірних будівель, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Згідно
правовстановлюючих документів
позивачу належить 54/100 частин спірного
будинку на підставі договору дарування
від 27.01.2006 року, інші 46/100 належать
ОСОБА_2 Й на підставі свідоцтва про
право власності від 12.05.1980 року.

В судовому засіданні за
клопотанням позивача ОСОБА_3 по справі
була призначена судова
будівельно-технічна експертиза,
проведення якої було доручено
експертам ХНДІСЕ ім. Бокаріуса,
відповідно до висновку якої від 08.08.2012
року експертом було запропоновано два
варіанти розподілу житлового будинку з
відступом від ідеальних часток
співвласників в праві власності на
житловий будинок а також два варіанти
встановлення порядку користування
земельною ділянкою у відповідності до
ідеальних часток співвласників у праві
власності на житловий будинок.

В судове засідання суду
апеляційної інстанції представником
позивача були надані відповіді з ПАТ «
Харківгаз», Головного управління
державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Харківській
області, АК « Харківобленерго»,
Малоданилівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області. Відповідно до яких вказані
служби не заперечують проти проведення
перебудов відповідно до вказаних в
експертному висновку варіантів поділу
житлового будинку.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Вирішуючи спір, суд виходив із того,
що порядок користування земельної
ділянки між співвласниками будинку
встановлюється пропорційно часткам
осіб у вартості будівлі.

Вказаний висновок суду
відповідає вимогам частини 4 ст.88 ЗК
України, якою визначено, що учасник
спільної часткової власності на
земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 120 ЗК України
якщо жилий будинок,
будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на
ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж
обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду
кількома особами право
на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

Відповідно до пункту 19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», у справах за позовом учасників
спільної власності на землю про
встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.
В разі неможливості перенесення
співвласником господарських будівель
і насаджень на надану в його
користування частину ділянки суд має
обговорити питання про відповідну
грошову компенсацію.

У пункті 21 вказаної Постанови
Пленуму Верховного Суду України
зазначено, що виходячи з того, що
порядок користування спільною
земельною ділянкою, у тому числі тією,
на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок, суд
відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги
цю угоду при вирішенні спорів як між
ними самими, так і за участю осіб, котрі
пізніше придбали відповідну частку в
спільній власності на землю або на
жилий будинок і для яких зазначена
угода також є обов'язковою. Це правило
стосується тих випадків, коли жилий
будинок було поділено в натурі. Суд
може не визнати угоду про порядок
користування земельною ділянкою, коли
дійде висновку, що угода явно ущемляє
законні права когось зі співвласників,
позбавляє його можливості належно
користуватися своєю частиною будинку,
фактично виключає його з числа
користувачів спільної земельної
ділянки, суперечить
архітектурно-будівельним, санітарним
чи протипожежним правилам.

Вирішуючи спір, суд правильно взяв
до уваги зазначений висновок
судово-технічної експертизи, а також ту
обставину, що варіант 1 встановлення
конкретного порядку користування
спірною земельною ділянкою найбільш
відповідає інтересам співвласників, і
на застосуванні якого просила позивач.

Матеріали справи також свідчать, що
частина земельної ділянки залишена у
спільному користуванні співвласників
для можливості проходу відповідача до
своєї частини домоволодіння та
земельної ділянки, крім цього порядок
користування земельною ділянкою,
встановлений експертним шляхом,
склався з 2006 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
про те, що вона є єдиним власником
спірного житлового будинку, судова
колегія вважає безпідставними, з
матеріалів справи вбачається, що
заочним рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
29 січня 2009 року було визнано недійсним
договір дарування 54100 частин житлового
будинку з надвірними забудовами,
розташованого за адресою: с. М.
Данилівка Дергачівського району
Харківської області, укладений ОСОБА_2
та ОСОБА_3 Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 09 квітня 2009
року заочне рішення Дергачівського
районного суду Харківської області
було скасовано та ухвалено нове, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено. Вказане рішення набрало
чинності, та на теперішній час ні ким не
оскаржено.

Також посилання представника
ОСОБА_2 в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції на той факт, що
ОСОБА_2 готує документи для
приватизації земельної ділянки
розміром 0,15 га і тому встановлення
порядку користування земельною
ділянкою порушує її права, судова
колегія вважає безпідставним,
оскільки право отримати частку
земельної ділянки у власність мають
всі співвласники житлового будинку.

Судом також встановлено, що позивач
фактично позбавлена можливості
користуватися земельною ділянкою,
закріпленою за вказаним
домоволодінням.

Порядок користування земельною
ділянкою, що склався між
співвласниками, може бути змінено у
випадку, якщо інтереси кого-небудь з
них суттєво порушуються.

Враховуючи, що рішення суду
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального на
підставі повного з'ясування обставин,
що мають значення для справи, судова
колегія відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
02 вересня 2013 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді