№ справи:114/1359/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Абеляшев О.В. №
провадження:22-ц/190/136/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Любобратцева Н.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Любобратцевої Н.І.,
суддів:Дралло І.Г., Харченко І.О., при
секретарі:Урденко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до
Славнівської сільської ради
Роздольненського району АР Крим про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Роздольненського районного
суду АР Крим від 14 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася з позовом до
Славнівської сільської ради
Роздольненського району АРК про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, мотивуючи свої
вимоги тим, що ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була її тіткою. Після
її смерті відкрилася спадщина у
вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 та
земельного паю. Позивачка постійно не
проживала разом із ОСОБА_7, про її
смерть дізналася лише в березні 2013
року, у зв'язку з чим, пропустила
встановлений законом строк звернення
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, а тому просила суд
визначити їй додатковий строк для
прийняття спадщини.

Рішенням Роздольненського
районного суду АР Крим від 14 жовтня 2013
року в задоволенні зазначеного позову
ОСОБА_6 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що судом не
врахований той факт, що строк нею
пропущений з поважної причини,
внаслідок необізнаності про смерть
тітки.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в межах вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачкою не
наведено доказів про наявність
поважних причин пропуску строку для
звернення із заявою про прийняття
спадщини, а посилання на необізнаність
про смерть спадкодавця, яка не
підтверджена належними та допустимими
доказами, не можуть бути визнані як
поважні причини.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають вимогам
чинного законодавства та фактичним
обставинам справи.

Так, в матеріалах справи відсутні
будь-які дані про наявність спадкового
майна після смерті ОСОБА_7 З позовної
заяви ОСОБА_6 слідує, що спадковим
майном вона вважає будинок АДРЕСА_1 та
земельний пай. Проте відповідно до
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно власником
вищезазначеного будинку зареєстровано
іншу особу, а саме ОСОБА_9 (а.с.45). На
запит суду апеляційної інстанції із
Славнівської сільської ради надійшло
листа, що будинок АДРЕСА_1 не належав на
праві власності померлій ОСОБА_7, він
знаходився на балансі сільської ради і
був комунальною власністю, а згодом на
підставі ордеру на житлове приміщення
його було надано іншій особі, яка його
приватизувала (а.с.79-83).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. Зі
змісту зазначеної правової норми
слідує, що успадкувати можна лише те, що
за життя належало померлому. Якщо
такого майна не існує, то вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини не має сенсу.

Також з листа голови Славнівської
сільської ради також вбачається, що за
померлою ОСОБА_7 на підставі
розпорядження Роздольненської
райдержадміністрації № 144 від 21.02.2002 р.
було зареєстровано земельну ділянку
(пай), розташовану на території
Славнівської сільради
Роздольненського району, розміром 10,03
га (а.с.79), яку за наявністю законних
підстав могла успадкувати позивачка.

Статтями 1269, 1270, 1272 Цивільного
кодексу України ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до копії актового запису
про смерть № 13 від 11.06.2012 року ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Заява ОСОБА_6
до нотаріуса про прийняття спадщини
датовано лише 29.03.2013 року (а.с.6).

Пленум Верховного Суду України в п.
24 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно
ґрунтуватись на тому, що поважними
причинами є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Довід апеляційної скарги про те, що
строк позивачкою пропущений з поважної
причини внаслідок необізнаності про
смерть тітки, не заслуговує на увагу
колегії суддів, оскільки необізнаність
про смерть спадкодавця не може служити
доказом поважності пропуску строку для
прийняття спадщини.

За таких обставин оскаржуване рішення
суду першої інстанції ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, воно є законним
та обґрунтованим і підстав для його
скасування немає.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 307, 308, 313, 314
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати
по цивільних справах,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.
Рішення Роздольненського районного
суду Автономної Республіки Крим від 14
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді:

Любобратцева Н.І.

Дралло І.Г.

Харченко І.О.