Справа № 309/278/14-ц
Провадження № 2/309/512/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді
Довжанин М.М.

при
секретарі Попадинець
Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що 31 березня
2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № SAMDN4581.

Згідно даного договору ОСОБА_1 отримав
від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в
розмірі 5000 грн. і зобов'язався
повернути кредит зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
річних з кінцевим терміном повернення
в строк, що зазначений у договорі.

Відповідно до умов договору, погашення
заборгованості мало здійснюватися за
графіком погашення кредиту та
процентів.

Однак, відповідач ОСОБА_1 зобов'язання
згідно умов договору належним чином не
виконав, а тому позивач вважає, що
станом на 03.11.2013 року заборгованість
відповідача перед банком становить
17379,39 грн., яку позивач просить стягнути
з відповідача на його користь.

В судове засідання представник
позивача не з'явився. До суду подав
заяву про розгляд справи без його
участі. Позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлений.
Причини неявки суду невідомі.

В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197
ЦПК України суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності сторін
і постановити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів без
фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав:

В судовому засіданні встановлено, що
згідно кредитного договору №
SAMDN4581 від 31 березня 2005 року
відповідачу ОСОБА_1 позивачем було
надано кредит в сумі 5000 грн. з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Позивач стверджує в позовній заяві, що
відповідач належним чином не виконав
умов договору, а тому на сьогоднішній
день боргує банку 17379,39 грн.

З досліджених в судовому засіданні
матеріалів, а саме п. 1.1 договору
кредиту, вбачається, що платіжна карта
позичальнику була видана строком на 2
роки, а тому суд констатує, що строк дії
договору кредиту закінчився 01.04.2007
року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

З наведеного вбачається, що
встановлений законодавством строк
пред'явлення позову до відповідача на
сьогоднішній день минув.

Крім цього, з п. 2.1 кредитного договору
вбачається, що клієнт (відповідач)
використовує платіжку картку як засіб
безготівкових розрахунків за товари.

Тобто, в даному випадку має місце
споживче кредитування, а тому, суд
вважає, що при вирішенні даного спору
до застосування підлягають норми ЗУ
«Про захист прав споживачів».

Пунктом 31 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України № 5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» судам дано роз'яснення,
що враховуючи положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України "Про захист прав споживачів",
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Суд вважає, що за таких обставин до
правовідносин між сторонами
підлягають застосуванню строки
позовної давності, з урахуванням чого в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором кредиту слід
відмовити.

Що стосується позовної вимоги про
стягнення судових витрат, то суд
вважає, що виходячи із змісту положень
ст. 88 ЦПК України вона також не підлягає
до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218,
224-227 ЦПК України, ст. ст. 3, 16, 257, 267 ЦК
України, ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів», суд -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 17379 грн. 39 коп. та судових витрат в
сумі 229 грн. 40 коп. - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
відповідачем може бути подано протягом
10 днів з дня отримання його копії до
Хустського районного суду.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Довжанин М. М.