У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді-
Катющенко В.П.

при секретарі-
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 в
порядку ст. 27 ЦПК України, подану в
межах цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна
спільною сумісною власністю та
визнання права власності на майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання грошових коштів спільною
сумісною власності та стягнення ?
частини грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного
суду м. Києва перебуває цивільна справа
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та визнання права власності
на майно.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 31 жовтня 2013 року заяву
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна спільною сумісною власністю та
визнання права власності на майно було
задоволено, накладено арешт на майно,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а
саме:

- диван тканевий
сіро-біжового кольору з візерунками
квітів буквою Г, 2,20*2,50;

- телевізор «LG» сірого
кольору з плоским екраном,

- телевізор «LG» сірого
кольору з чорною обвідкою навколо
екрану,

- два тюнери сірого кольору з
чорного панеллю «Open box»,

- супутникову тарілку білого
кольору з установкою,

- мікрохвильову піч «LG»
сірого кольору з цифровою панеллю,

- ноутбук чорного кольору
«Acer»,

- соковижималку білого
кольору з цифровою панеллю «Filips»,

- DVD сірого кольору з
колонками,

- люстру на три лампи, ніжка
золотистого кольору, три флакона у
вигляді квітки біло- рожевого кольору,

- три євро вікна,

- дзеркало висотою приблизно
70 см., ширина приблизно 30-40 см з
підставкою,

- умивальник у ванній кімнаті
білого кольору,

- плитку у ванній кімнаті
половина якої вишневого кольору, а
половина біло- рожевого,

- холодильник «Індезіт»
двокамерний білого кольору,

- тюль рожевого кольору в
кружечки та штори
фіолетово-рожево-сині,

- фотоапарат «Кодак» сірого
кольору,

- грошові кошти накопичені за
10 років подружнього життя - десять
тисяч доларів США купюрами по 100
доларів США та тридцять три тисячі
гривень купюрами по 500 гривень та 200
гривень. Накладено арешт на автомобіль
«Черрі Амулет» чорного кольору,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_3,
виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України у
м. Києві 03 квітня 1997 року.

08 січня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва позивачем
ОСОБА_1 було подано клопотання в
порядку ст. 27 ЦПК України. 20 січня 2014
року вказане клопотання було передано
судді Катющенко В.П.

Як вбачається з клопотання, позивач
ОСОБА_1 просить суд: привести
виконавчий документ - ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 31 жовтня 2013 року у справі № 755/10299/13-ц
у відповідність до вимог ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме вказати паспортні дані, місце
проживання та індивідуальні
ідентифікаційні номери стягувача та
боржника, а саме: стягувач - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації:
АДРЕСА_2, фактична адреса: АДРЕСА_3,
паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Васильківським МВ ГУ МВС України в
Київській області 23 березня 2002 року,
індивідуальний ідентифікаційний
номер: НОМЕР_2; боржник - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_3, виданий
Дарницьким РУ ГУ МВС України у м. Києві
03 квітня 1997 року; витребувати від
ОСОБА_2 відомості його індивідуального
ідентифікаційного номеру зазначивши
ці відомості у виконавчому документі.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 31 жовтня 2013 року по вказаній справі
заяву позивача про забезпечення позову
задоволено та накладено арешт на майно.
29 листопада 2013 року головним державним
виконавцем державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві прийнято
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження. Постанова
мотивована не відповідністю
виконавчого документу вимогам п. 3 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме відсутністю у
виконавчому документі повного
найменування ім'я (прізвище, власне ім'я
та по-батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, місця проживання
чи перебування (для фізичних осіб),
індивідуальних ідентифікаційних
номерів стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номерів і серії паспортів стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомити про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України.

Вивчивши доводи поданого клопотання,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 219 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які брали участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Як вбачається з матеріалів даної
цивільної справи позивачем при
зверненні до суду із заявою про
забезпечення позову, не було зазначено
у прохальній частині заяви відомостей
щодо паспортних даних, місця
проживання та індивідуальних номерів
стягувача та боржника.

Таким чином ухвала Дніпровського
районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013
року не є такою що містить описки чи
арифметичні помилки.

Крім того, нормами Цивільного
процесуального кодексу України не
передбачено приведення виконавчого
документа - ухвали суду у відповідність
до ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження». Крім того, суд звертає
увагу, що клопотання позивача ОСОБА_1
подано до суду в порядку ст. 27 ЦПК
України. В той же час, норми ст. 27
Цивільного процесуального кодексу
України визначають права та обов'язки
сторін.

Виходячи з вищевикладеного клопотання
позивача ОСОБА_1 в порядку ст. 27 ЦПК
України, подану в межах цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та визнання права власності
на майно та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання грошових
коштів спільною сумісною власності та
стягнення ? частини грошових коштів не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 210, 219, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання
позивача ОСОБА_1 в порядку ст. 27 ЦПК
України, подану в межах цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та визнання права власності
на майно та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання грошових
коштів спільною сумісною власності та
стягнення ? частини грошових коштів.

Суддя: