АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/251/13
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2033/7685/12
Категорія - стягнення боргу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

апеляційною скаргою Харківської
медичної академії післядипломної
освіти

на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 29 жовтня 2013 року

по справі за позовом Харківської
медичної академії післядипломної
освіти до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за тимчасове
проживання в гуртожитку,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Харківської медичної академії
післядипломної освіти, третя особа -
Харківська міська рада, про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що на балансі ХМАПО правомірно
знаходиться студентський гуртожиток -
об'єкт державної власності за адресою:
АДРЕСА_1 приміщення якого перебувають у
належному технічному та санітарному
стані для тимчасового проживання осіб,
які навчаються, працюють в ХМАПО,
іншому закладі охорони здоров'я м.
Харкова, сторонніх осіб. Надання жилого
місця в гуртожитку відбувається на
підставі контракту на тимчасове
проживання особи - осіб у гуртожитку
ХМАПО не більше одного року. Вартість
місця проживання у гуртожитку
визначається відповідного до вимог,
визначених п.1, 2,7, ст. 31 Закону України „
Про житлово-комунальні послуги"; п. п.
45,46,47,48,49 "Примірного положення про
студентський гуртожиток вищого
навчального закладу", затвердженого
наказом Міністерства освіти і науки
України №1004 від 13.11.2007 року; п.6 додатку
до Постанови КМ України від 25.12.1996 р. №
1548 „Про встановлення повноважень
органів виконавчої влади та виконавчих
органів місцевих рад щодо регулювання
цін"; наказом МОН України, Мінекономіки,
Мінфін України від 23.07.2010 р. за № 732/902/758,
а саме з вартості утримання 1 кв. м.
загальної площі будинку-гуртожитку
помноженого на кількість кв. м.,
приміщення яке займає особа плюс
вартість комунальних послуг, що
надаються мешканцям гуртожитку:
холодне та гаряче водоспоживання,
водовідведення, опалення,
електроспоживання, по визначеним
державою тарифам, за показаннями
приладів обліку. Розрахунки мешканців
гуртожитку за тимчасове проживання та
спожиті житлово-комунальні послуги
здійснюються щомісячно по заповненим
квитанціям, що видає наймодавець -ХМАПО
наймачам житлових приміщень.
Відповідачі оселилися у житловий блок
АДРЕСА_1, тягальною площею в 69 кв. м. Вони
сплачують за проживання в гуртожитку в
неповному обсязі фактичні витрати на
утримання приміщень гуртожитку, які
фактично займають. Після уточнення
позовних вимог представник позивача
остаточно просив стягнути з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 заборгованість по оплаті за
проживання у гуртожитку за період з 20
травня 2009 року по 01 серпня 2012 року, яка
становить 9898,49 грн. та заборгованість з
грудня 2012 року по квітень 2013 року, яка
становить 12263,87 грн.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
представник ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнали і звернулися до суду із
зустрічним позовом про зобов'язання
вчинити певні дії, в якому просили суд,
з урахуванням остаточних уточнень,
зобов'язати ХМАПО здійснити погодження
житлово-комунальних тарифів по
утриманню гуртожитку та придомової
території з місцевими органами
самоврядування за період з 01 січня 2005
року по час подання позову; зобов'язати
ХМАПО здійснити перерахунок
житлово-комунальних послуг
(квартплати) на підставі затверджених
тарифів за період з 01 січня 2005 року по
час подання позову; зобов'язати
відповідача укласти з ними договір на
надання послуг по утриманню гуртожитку
відповідно до затверджених тарифів та
типового договору. Відповідачі
наполягали, що у позивача немає
економічно обґрунтованих тарифів, з
яких би вбачалася правомірність їх
застосування і нарахування сум за
кожен місяць. Вказували, що Положення
про студентські гуртожитки не може
розповсюджуватися на квартиру
відповідачів, оскільки в 1994 році їм
була надана квартира готельного типу,
вони не є працівниками ХМАПО, а
мешкають як сторонні особи і тому
положення про студентській гуртожиток
на них не розповсюджується. Зазначали,
що у вказаному гуртожитку є тільки
ізолюванні квартири, де не проживають
студенти, а крім цього, позивач не
довів, що вказаний будинок є
студентській гуртожиток. Звертали
увагу, що позивач безпідставно
розпоряджається державним житловим
фондом як своєю особистою власністю,
суми платежів визначає виходячи з
власного бажання, не керуючись діючим
законодавством. Зазначали, що
правовідносини між ними та позивачем
можуть виникнуть з моменту підписання
договору про надання
житлово-комунальних послуг.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 29 жовтня 2013 року в
задоволенні позову Харківської
медичної академії післядипломної
освіти відмовлено, зустрічний позов
ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.
Вирішено зобов'язати Харківську
медичну академію післядипломної
освіти провести погодження
житлово-комунальних тарифів на
утримання гуртожитку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 та прибудинкової
території з органом місцевого
самоврядування, в особі Харківської
міської ради та провести відповідні
перерахунки житлово-комунальних
платежів, нарахованих на ім'я ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на підставі погоджених тарифів
за період з червня 2009 року; зобов'язати
Харківську медичну академію
післядипломної освіти укласти з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 договір про надання послуг з
утримання гуртожитку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі
погоджених тарифів та Типового
договору; стягнути з Харківської
медичної академії післядипломної
освіти на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3
судовий збір в сумі 107,30 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказане рішення суду,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм права.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги. Вислухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу, що
з'явились, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
реєстраційного посвідчення КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» від 15 червня 2001 року
будівля літ. «А-16» (гуртожиток),
розташована АДРЕСА_1 зареєстрована за
Державою в особі Верховної ради
України, знаходиться на балансі
Харківської МАПО, яка є належним
користувачем.

Із довідки з місця проживання про склад
сім*ї та прописку від 23.12.2011 року (а.с. 110)
вбачається, що відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 постійно проживають та
зареєстровані за адресою АДРЕСА_1, яка
складається з 3 кімнат житловою площею
45,9 кв. м.

Рішеннями апеляційного суду
Харківської області від 26 серпня 2011
року та від 29.02.2012 року, якими вирішені
спори між тими самими сторонами
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
вселився у вказаній квартирі
гуртожитку за згодою адміністрації
Харківського інституту удосконалення
лікарів, правонаступником якого є
ХМАПО, як співробітник пологового
будинку № 4, на підставі договору від
06.07.1998 року, укладеного між Харківським
інститутом удосконалення лікарів,
правонаступником якого є ХМАПО та
міським пологовим будинком № 4 на
проживання ОСОБА_2 в зазначеному
гуртожитку. Відповідачі мешкають в
гуртожитку з 1994 року, з 04.03.2008 року
ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою
спірного житлового приміщення, а з
28.10.2010 року у зазначеному приміщенні
також була зареєстрована ОСОБА_3; 08.06.2007
року між ОСОБА_2 та ХМАПО був укладений
договір найму житлового приміщення у
формі контракту строком на один рік з
01.05.2007 року по 01.05.2008 року. ОСОБА_2, ОСОБА_3
вселились та проживають у
відокремленій квартирі зазначеного
гуртожитку не як студенти (тимчасові
мешканці), а як співробітники іншої
установи.

В ХМАПО розроблено та діє Положення про
гуртожиток, затверджене ректором
Харківської МАПО 3 лютого 2010 року та
погоджене головою первинної
профспілкової організації 3 лютого 2010
року, яке регламентує функціонування
гуртожитку, визначає порядок надання
житлової площі у гуртожитку, умови
проживання, правила внутрішнього
розпорядку, порядок розрахунків за
комунальні послуги.

Згідно п. п. 1.2. 1.5, 2.1 вказаного Положення
гуртожиток Харківської МАПО
призначається для мешкання студентів,
лікарів-інтернів, аспірантів,
клінічних ординаторів, слухачів на
період навчання. Поселення студентів
до гуртожитку здійснюється на підставі
ордерів та контрактів відповідно до ЖК
України.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд, яким є власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства.
Перелік житлово-комунальних послуг, що
надаються споживачу, залежить від
рівня благоустрою відповідного
будинку.

Згідно із ч. 2 ст. 31 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку.

Разом з тим згідно до абз. 5, 6 ст. 1 цього
Закону виконавець це суб*єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору, а виробник це суб*єкт
господарювання, який виробляє або
створює житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п. 38 Примірного положення
про гуртожиток, затвердженого
Постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986 р. N 208, плата за користування
жилою площею в приміщеннях, що
знаходяться в спільному користуванні
кількох осіб, які не перебувають у
сімейних стосунках, провадиться за
встановленими ставками. Витрати на
комунальні послуги входять до ставки
плати за користування жилою площею і
окремо плата за них не стягується.
Громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вносять
плату за користування жилою площею і за
комунальні послуги по ставках
квартирної плати тарифах),
установлених для будинків державного
та громадського житлового фонду.

Отже, за положеннями зазначених
нормативних актів, плата за
користування жилою площею у
гуртожитках для приміщень, які
знаходяться у спільному користуванні
громадян, та приміщень, що перебувають
у їх відособленому користуванні,
нараховуються за різними принципами.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилились у
відокремлену квартиру зазначеного
гуртожитку не як студенти ( тимчасові
мешканці), а співробітники іншої
установи, а тому доводи представника
Харківської медичної академії
післядипломної освіти щодо їх
тимчасового проживання та
застосування до виниклих між сторонами
правовідносин Примірного положення
про студентський гуртожиток вищого
навчального закладу, затвердженого
Наказом Кабінету Міністрів України від
20.01.1997 року , не відповідають обставинам
справи та зазначеним вище доказам.

Таким чином у період, за який просить
стягнути заборгованість позивач
регулювання (встановлення) плати за
проживання у гуртожитках громадян
України було віднесено до компетенції
відповідних державних органів і
позивач не мав права самостійно
визначати вартість цих послуг,
виходячи із фактичних витрат та їх
собівартості.

Проте, розрахунки Харківської медичної
академії післядипломної освіти
базуються на тарифах, встановлених у
відповідні періоди згідно наказів
ректора ХМАПО, без їх погодження з
органом місцевого самоврядування.
Доказів того, що об'єм наданих
відповідачам послуг відповідає
тарифам, встановленим ректором ХМАПО,
позивач за основним позовом суду не
надав.

Із листа департаменту економіки та
комунального майна управління
тарифної політики виконавчого
комітету Харківської міської ради від
04 травня 2012 року вбачається, що
Харківська медична академія
післядипломної освіти, відповідно до
Порядку подання та розгляду
розрахунків економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних, транспортних,
ритуальних та інших послуг,
затвердженого рішенням 29 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 24.12.2008 року № 368/8, для встановлення
тарифів на ці послуги академії
необхідно було подати звернення до
міського голови щодо встановлення
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій з
зазначенням розміру запропонованого
тарифу та адреси гуртожитків (а.с.7-8).

Позивач не надав суду доказів того, що
погоджував з Харківською міською радою
житлово-комунальні тарифи за
проживання у гуртожитку та, що
сформовані ним тарифи не перевищують
граничного розміру тарифів,
встановлених Харківською міською
радою для населення.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської
медичної академії післядипломної
освіти відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 29 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -