Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №22-ц/797/153/2014р.
інстанції Лугвіщик А.М.
Доповідач в апеляційній
інстанції Саліхов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
міста Севастополя в складі:

головуючого - Саліхова В.В.,

суддів - Андрейченко А.А.,
Лівінського С.В.,

за участю секретаря - Григорчук І.О.,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - Хлистунова
В.Д.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі
апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 на рішення Гагарінського
районного суду міста Севастополя від 04
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_8 до Севастопольської
міської державної адміністрації,
ОСОБА_6, третя особа - Четверта
Севастопольська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_8 звернувся до
місцевого суду з позовом, в якому
просив визначити йому додатковий
трьохмісячний строк для подання ним
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини за заповітом після
ОСОБА_9.

Вимоги позову мотивовані тим, що 10.10.2012
року позивач отримав від Четвертої
Севастопольської державної
нотаріальної контори листа про те, що
він пропустив строк на подання заяви на
прийняття спадщини за заповітом після
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
смерті останньої відкрилася спадщина у
вигляді квартири АДРЕСА_1. Однак, як
зазначає позивач, про наявність
заповіту та смерті спадкодавця йому
стало відомо лише після вищевказаного
листа, у зв'язку з чим пропущений строк
підлягає поновленню.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 04.11.2013 року позов
задоволено. Визначено ОСОБА_8
додатковий строк терміном у два місяці
з дня набуття рішенням чинності для
подачі в нотаріальну контору, за місцем
відкриття спадщини, заяви про
прийняття спадщини за заповітом, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_9, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з вказаним рішенням
місцевого суду, представник
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції останнє
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Апелянт
посилається на те, що позивачу було
відомо про наявність заповіту,
оскільки вона достовірно знає,що
останній після похорон сина ОСОБА_9
відвіз її до нотаріальної контори для
складання спірного заповіту , та
вважає, що причини, через які ОСОБА_8
пропустив строк для подачі заяви про
прийняття спадщини, не є поважними.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
апеляційного суду вважає, що вона не
підлягає задоволенню на підставі
наступного.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Частинами 1,2 ст. 1223 ЦК України
передбачено, що право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Заява про прийняття спадщини
подається спадкоємцем особисто. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 24 постанови від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9(а.с.27). Після
її смерті відкрилася спадкова маса у
вигляді квартири АДРЕСА_1. Згідно
матеріалів спадкової справи № 92/2012,
заведеної Четвертою Севастопольською
міською державною нотаріальною
контрою після смерті ОСОБА_9 у
встановлений законом строк з заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори звернулась онучка спадкодавця
ОСОБА_6(а.с.26). Згідно заповіту ОСОБА_9,
посвідченого нотаріусом Третьої
Севастопольської міської державної
нотаріальної контори ОСОБА_10 та
зареєстрованого в реєстрі за № 4-4647,
остання заповідала вищевказану
квартиру ОСОБА_8(а.с.82), однак позивач з
заявою про прийняття спадщини
звернувся до нотаріальної контори лише
11.10.2012 року, після отримання ним 10.10.2012
року листа від Четвертої
Севастопольської державної
нотаріальної контори про наявність
заповіту та пропущення строку на
подання заяви на прийняття спадщини за
заповітом після ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.5,6).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що реєстрація смерті
ОСОБА_9 була проведена 04.02.2012 року за
актовим записом № 167 відділом ДРАЦС
Гагарінського РУЮ у м. Севастополі за
заявою ОСОБА_11, яка діяла на підставі
довіреності від КП «Севастопольський
комбінат благоустрою» СМР. Причина
смерті останньої зазначена як навмисне
само- пошкодження шляхом повішення
(а.с.96).

Згідно довідок Газети
Севастопольської міської Ради
«Севастопольские известия» та КП
«Редакція газети «Слава Севастополя» у
січні та лютому 2012 року у вказаний
редакціях газет не публікувалися
оголошення про смерть ОСОБА_9

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з того, що
позивач пропустив строк для подання до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини через те, що йому
стало відомо про смерть спадкодавця
лише 10.10.2012 року після отримання листа
від Четвертої Севастопольської
державної нотаріальної контори, у
зв'язку з чим останній пропустив
відповідний процесуальний строк, а
тому вказана підстава є підставою для
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

З такими висновками місцевого суду
погоджується і колегія суддів,
оскільки вони зроблені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, з повним та всебічним
дослідженням представлених доказів та
з врахуванням пояснень свідків,
допитаних у судових засіданнях,
надавши останнім належну правову
оцінку.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
неусвідомленість позивача про смерть
спадкодавця стала причиною не подання
ним у встановлені законом строки заяви
до нотаріальної контори про прийняття
спадщини, що є поважною причиною для
визначення ОСОБА_8 додаткового строку
для подання відповідної заяви.

Посилання апелянта на те, що позивачем
не представлено доказів того, що він не
мав можливості через непереборні
труднощі подати до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини
або надіслати її поштою, не приймаються
до уваги колегією суддів, оскільки він
не знав про своє право на спадкування
через смерть спадкодавця.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст.
1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України право на
спадщину виникає в день відкриття
спадщини, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Враховуючи викладені норми
матеріального права та те, що позивач
не знав часу відкриття спадщини, а саме
час смерті ОСОБА_9, колегія суддів також
вважає, що вищевказаний процесуальний
строк пропущений ним з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_8 знав про наявність заповіту не
можуть бути підставою для скасування
або зміни оскаржуваного рішення,
оскільки факт про необізнаність
заповіту не став підставою для
задоволення даного позову та
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, місцевий суд в оскаржуваному
рішенні зазначив, що причина пропуску
строку для подання заяви про прийняття
спадщини як незнання про існування
заповіту є поважною, та задовольнив
позов з вищезгаданої підстави.

Доказів про те, що позивачу було відомо
про смерть спадкодавця апелянтом не
представлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, не зважаючи на заперечення
апелянта, повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав належну оцінку
всім наявним у справі доказам та
прийшов до правильного висновку про
необхідність задоволення наведеного
позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, не дають підстав
для висновку про порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело б до неправильного
вирішення справи, а тому підстав в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції для його скасування, не
вбачається.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України,колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Гагарінського районного суду
міста Севастополя від 04 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
В.В.Саліхов

Судді: /підпис/
А.А.Андрейченко

/підпис/
С.В.Лівінський

Згідно оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

міста Севастополя В.В.Саліхов