№?2-1865/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

при секретарі Загородній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» в особі Центральної
філії Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» в особі
Центральної філії Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» 14.05.2013
р. звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1, в якому просив
стягнути на його користь з відповідача
матеріальну шкоду в сумі 20812,93 грн. та
судові витрати, посилаючись на те, що
01.11.2009 р. між ОСОБА_3 та ВАТ «УСК
«Дженералі Гарант» було укладено
договір добровільного страхування
автотранспорту № 19G-0336984. У
відповідності з договором було
застраховано автомобіль «Ніссан
Алмера», д.н. НОМЕР_1.

20.04.2011 р. рішенням загальних зборів
акціонерів було змінено
організаційно-правову форму та
найменування ВАТ «УСК «Дженералі
Гарант» на Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО».

18.03.2010 року на Столичному шосе у м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого автомобіля
«Ніссан Алмера», д.н. НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля
«Мітсубіші», д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1

Відповідно до постанови
Голосіївського районного суду м. Києва
від 26.03.2010 р. дорожньо-транспортна
пригода сталася в результаті порушення
правил дорожнього руху ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди належний страхувальнику
автомобіль зазнав пошкоджень. Згідно
висновку спеціаліста №5563 від 30.03.2010 р.
вартість матеріального збитку,
нанесеного власнику автомобіля
«Ніссан Алмера», д.н. НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП,
становить 53142,19 грн. У відповідності з
умовами договору страхування позивач
виплатив суму страхового
відшкодування за письмовою заявою
страхувальника в сумі 46822,93 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№3653 від 10.06.2010 р.).

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
страхування» та ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «Мітсубіші», д.н.
НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована
в ВАТ «СК Інвестсервіс», поліс № ВС/8094862
з лімітом відповідальності 25500 грн. за
шкоду спричинену майну потерпілих.
Франшиза 510 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Відповідач повинен відшкодувати 20812,93
грн. = ( 46822,93 -24990).

Заочним рішенням від 16.09.2013 р. позов
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» в особі Центральної
філії Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди було задоволено.

Ухвалою суду від 08.01.2014 р. заочне
рішення суду було скасоване, а справа
призначена до розгляду в загальному
порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав наведених в позовній заяві..

Відповідач та представник відповідача
заперечували проти позовних вимог
зазначили, що розмір шкоди значно
завищений, також просили застосувати
строки позовної давності, оскільки
шкода заподіяна позивачу 26.03.2010 р., а з
позовом Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» звернувся 16.05.2013
р. При суброгації нового зобов»язання
із відшкодування збитків не виникає -
відбувається заміна кредитора та
перебіг строку позовної давності
починається з моменту виникнення
страхового випадку.

Суд заслухавши представника позивача,
відповідача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2009 р. між
ОСОБА_3 та ВАТ «УСК «Дженералі Гарант»
(відповідно до статуту новим
найменуванням є Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» було укладено
договір добровільного страхування
транспортного засобу автомобіля
«Ніссан Алмера», д.н. НОМЕР_1. Строк дії
договору з 01.11.2009 р. по 31.10.2010 р.

18.03.2010 року на Столичному шосе у м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого автомобіля
«Ніссан Алмера», д.н. НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля
«Мітсубіші», д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 26.03.2010 р. ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 124
КпАП України.

Згідно Звіту № 5563 від 30.03.2010 р. ТОВ
«ЕСТІМЕЙТ» з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу,
матеріальна шкода, заподіяна власнику
транспортного засобу «Ніссан Алмера»,
д.н. НОМЕР_1 в результаті його
пошкодження складає 53142,19 грн.

На підставі заяви страхувальника та у
відповідності до умов договору
страхування позивачем було складено
страховий акт № 103113 від 03.06.2010 року та
визначено розмір збитку завданого
об'єкту страхування - 46822,93 грн.

Позивач за заявою страхувальника у
відповідності з умовами договору
страхування виплатив суму страхового
відшкодування у розмірі 46822,93 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3653 від 10.06.2010 р.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «Мітсубіші», д.н.
НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована
в ВАТ «СК Інвестсервіс», поліс № ВС/8094862
з лімітом відповідальності 25500 грн. за
шкоду спричинену майну потерпілих,
франшиза 510 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 статті 267 ЦК України
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішення спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» визначено, що у
випадку суброгації відбувається лише
заміна осіб у вже наявному
зобов»язанні (заміна активного
суб»єкта) із збереженням самого
зобов»язання. У такому разі
страхувальник передає свої права
страховикові на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. При суброгації
перебіг строку позовної давності
починає обчислюватися з моменту
виникнення страхового випадку.

Оскільки страховий випадок настав
18.03.2010 р., а до суду з позовом ПАТ
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» звернулась 14.05.2013 р.,
тобто з пропуском строків позовної
давності, передбачених ст..257 ЦК
України, позивач не надав доказів
поважності причин пропуску строку
позовної давності, відповідач подав
заяву про застосування позовної
давності, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди
в сумі 20812,93 грн. задоволенню не
підлягають.

Керуючись статтями 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215,
223, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст. 257,
261, ч. 3, 4 ст. 267, 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України,
ст.27 Закону України «Про страхування»,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» в
особі Центральної філії Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ:
С.І. Кушнір