АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22 -409 /2014р.
Головуючий у І інстанції
Доповідач Котула Л.Г.
21 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.
При секретарі Круглику В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на
заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 05 липня 2013
року в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Приватні Інвестиції" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и л а:
Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 05 липня 2013
року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія "
Приватні інвестиції" заборгованість у
сумі 389 249 грн.84 коп. та судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 3 441 грн. 00
коп., а всього загальною сумою 392 690 грн.
У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 ОСОБА_4 просить заочне рішення
суду скасувати в частині стягнення
штрафних санкцій в сумі 7876, 90 доларів
США, що в еквіваленті складає 62 960, 06
грн., оскільки судом неповно з'ясовані
обставини справи та порушені вимоги
матеріального і процесуального права.
Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1 ОСОБА_5, який
підтримав апеляційну скаргу і просив
її задовольнити з підстав, викладених у
ній , представника ТОВ "ФК"Приватні
інвестиції" Яценка О.С. , який просив
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги , перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та
обговоривши їх в зазначених межах ,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
Положенням ст.1054 ЦК України
передбачено , що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
До відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин
за договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором установлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами ( з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплатити належних йому процентів.
Відповідно ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Розмір і порядок одержання
процентів встановлюються договором.
Якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
В силу ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Якщо договором не встановлений
строк повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти
днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.
Позика, надана за договором
безпроцентної позики, може бути
повернена позичальником достроково,
якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою
в момент передання позикодавцеві
речей, визначених родовими ознаками,
або зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
Судом встановлено, що 04 липня 2008 року
між ВАТ "Кредобанк"( далі -Банк) та
ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір
№ 130025 (далі-Договір), за умовами якого
Банк видав позичальнику кредит в сумі
42 540, 00 доларів США на строк до 01 липня 2015
року з процентною ставкою 11,7% річних за
користування кредитом (п.2.1. , 3.2.
Кредит надавався для здійснення
часткової оплати за Договором № 030/608
від 03 червня 2008 року укладеного між
позичальником та ТОВ "Торговий
Дім"Вибір" на придбання автомобіля
марки Mazda , модель CX-7 , рік випуску 2008,
тип-легковий універсал, № кузова
НОМЕР_1( п.п. 2.2 Договору).
Відповідно до меморіального валютного
ордеру № 749183 від 08 липня 2008 року ВАТ
"Кредобанк" видало ОСОБА_1 кредит в сумі
42 540, 00 доларів США , що еквівалентно 205
897, 85 грн. згідно кредитного договору №
А130025 від 04.07.2008 року для придбання
автомобіля на первинному ринку (а.с.14).
Пунктом 2.4. Договору передбачено,
що кредит видається на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності та цільового
характеру використання.
Згідно п. 4.1. Договору, позичальник
зобов'язаний повернути Банку кредит у
повному обсязі в порядку і терміни
передбачені цим Договором (п.2.1, 3.9)
та/або додатками до нього.
Повернення суми кредиту
здійснюються щомісячно рівними
частинами по 506, 00 доларів США не
пізніше останнього робочого дня
поточного місяця, якщо інше не
передбачено цим Договором та /або
У зв'язку з невиконанням належним
чином зобов'язань за кредитним
договором утворилася заборгованість,
яка станом на 11.02.2013 року становить 48
714, 68 доларів США, що еквівалентно 389 249, 84
- заборгованість по кредиту
(прострочена) - 37 986,00, що еквівалентно 303
- прострочена заборгованість по
кредиту - 23 276, 00 доларів США, що
еквівалентно 185 972, 91 грн.;
- заборгованість по відсотках - 2
851, 78 доларів США , що еквівалентно 22 785,44
- сума штрафних санкцій - 7 876, 90
доларів США, що еквівалентно 62 960, 06
29.11.2011 року між ПАТ"Кредобанк" та
ТОВ"ФК"Приватні інвестиції" було
укладено договір факторингу шляхом
купівлі права грошової вимоги, за яким
14 грудня 2011 року останньому
відступлено права вимоги всіх грошових
зобов'язань до позичальника ОСОБА_1 ,
відповідно до акту прийому-передачі
документації від 12 січня 2012 року (а.с.
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
Клієнт може відступити факторові свою
грошову вимогу до боржника з метою
забезпечення виконання зобов'язання
Відповідно ст.1082 ЦК України боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
Боржник має право вимагати від
фактора надання йому в розумний строк
доказів того, що відступлення права
грошової вимоги факторові справді мало
місце. Якщо фактор не виконає цього
обов'язку, боржник має право здійснити
платіж клієнтові на виконання свого
обов'язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги
факторові відповідно до цієї статті
звільняє боржника від його обов'язку
15.02.2013 року за № 677/1/2010 ТОВ "
Фінансова компанія " Приватні
інвестиції" направила ОСОБА_1 вимогу
про погашення кредитної
заборгованості за кредитним договором
, оскільки 29 листопада 2011 року між ПАТ "
Кредобанк" та ТОВ " Фінансова компанія
" Приватні ініціативи" уклала договір
факторингу , згідно якого Банк
відступив останньому право вимоги за
кредитним договором №А130025 від 04.07.2008
року, а тому пропонував сплатити
заборгованість за кредитним договором
новому кредитору.(а.с. 46-47).
Зобов'язання, згідно зі ст. 526 ЦК
України, має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
В силу ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
2) зміна умов зобов'язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної
Задовольняючи позов, суд дійшов
правильного висновку, що відповідачка
порушила зобов'язання за кредитним
договором та не виконав вимоги
позивача щодо погашення кредитної
заборгованості, а тому правильно
задовольнив вимоги позивача і стягнув
штрафні санкції за невиконання умов
Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог: про
стягнення неустойки (штрафу, пені);
Положенням ч.1 ст.259 ЦК України
передбачено , що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
Відповідно до п. 5.4. договору ,
сторони домовились , що строк позовної
давності для стягнення неустойки
(штрафу, пені) за цим договором ,
прирівнюються до строку позовної
давності встановленої законом для
основної вимоги за цим договором.
Посилання в апеляційній скарзі, що
суд не звернув увагу на сплив позовної
давності щодо вимог про стягнення
штрафу, оскільки останній платіж
відповідачкою сплачений у травні 2009
року є необґрунтованим, так як
сторони збільшили строк позовної
давності для стягнення неустойки(
штрафу , пені) і він прирівнюється до
строку позовної давності
встановленої законом до основної
вимоги за цим Договором.
У зв'язку з неналежним виконанням
позивачкою зобов'язань за кредитним
договором позивач звернув стягнення
заборгованості на предмет застави ,
який був реалізований і 30 квітня 2010
року поступили грошові кошти від його
реалізації , які були направлені на
погашення заборгованості за
процентами, а позивач звернувся до
суду з позовом 04 квітня 2013 року , тобто в
межах строку позовної давності.
За таких обставин , колегія суддів
не вбачає підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду в оскаржуваній частині.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК
України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 ОСОБА_4 відхилити, а заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: