Провадження № 22-ц/790/245/14
Головуючий 1 ін. - Цвірюк
Категорія: «про стягнення коштів»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: Бородіна М.М.,

суддів - Міненкової Н.О., Костенко Т.М.,

при секретарі - Ригіні О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 07 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства
«Теплоенергомонтаж» про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
«Теплоенергомонтаж» на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі Автономної
Республіки Крим страхових внесків та
пеню за несвоєчасне перерахування
страхових внесків, а також
матеріальний збиток на свою користь за
недонараховану і недоотриману з вини
Відкритого акціонерного товариства
«Теплоенергомонтаж» пенсію за віком за
період 2004-2007 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся у суд
із заявою про перегляд у зв'язку із
нововиявленими обставинами рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 26 червня 2012 року по справі
за його позовом до ВАТ
«Теплоенергомонтаж» про стягнення з
ВАТ «Теплоенергомонтаж» на користь
Управління ПФУ в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим страхових
внесків та пеню за несвоєчасне
перерахування страхових внесків, а
також матеріальний збиток на свою
користь за недонараховану і
недоотриману з вини Відкритого
акціонерного товариства
«Теплоенергомонтаж» пенсію за віком за
період 2004-2007 року.

При цьому вказав, що під час розгляду
справи в районному суді він не знав та
не міг знати, що тимчасові монтажні
управління, які створив трест ТЕМ та
ТЕС «Рамин» не мали статусу юридичної
особи. Монтажне управління
«Раминенергомонтаж» є лише філією
юридичної особи. У зв'язку із цим він
фактично сприяв фальсифікації рішення
суду.

Вказані нововиявлені обставини стали
йому відомі лише після подачі
касаційної скарги.

За таких обставин заявник просив
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 26 червня 2012 року -
скасувати та розглянути справу по суті.

В судовому засіданні суду першої
інстанції заявник ОСОБА_2 заяву
підтримав, просив її задовольнити.

Представник ВАТ «Теплоенергомонтаж»
Коняєв А.О. проти задоволення заяви
заперечував.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 07 жовтня 2013 року заяву
ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, вислухавши думку осіб, які
з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 26 червня 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ВАТ
«Теплоенергомонтаж» - задоволені
частково.

Зобов'язано ВАТ «Теплоенергомонтаж»
провести нарахування та платежі внеску
до УПФУ в Дзержинському районі м.
Харкова при виплаті ОСОБА_2
заборгованості по заробітній платі в
сумі 19 634 грн. 50 коп. за період його
перебування в Ірані з 26 квітня 1994 року
по 21 вересня 1995 року та з 28 листопада 1995
року по 09 лютого 1996 року, тобто за 15
місяців, та заборгованості з оплати
відпустки за 68 робочих днів (77
календарних) в сумі 238 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Зазначене рішення було предметом
розгляду в апеляційному та касаційному
порядку, та залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заявник ОСОБА_2 в заяві про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами посилається на те, що йому
на момент розгляду справи не було
відомо, що тимчасові монтажні
управління не мали статусу юридичної
особи.

Колегія суддів зазначає, що на вказані
обставини ОСОБА_2 вже посилався в
касаційній скарзі на рішення суду, яка
була залишена без задоволення.

Крім того, ОСОБА_2 не зазначає, яким
чином наявність вказаних ним обставин
впливає на правильність висновків суду
першої інстанції та чому вони не були
йому відомі час розгляду цивільного
позову по суті в суді першої інстанції.

Пунктом 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України
передбачено, що підставами для
перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Суд першої інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку, що зазначені в
заяві ОСОБА_2 обставини не є
нововяиленими та не можуть бути
підставою для скасування рішення суду.

Крім того, в апеляційній скарзі, в
порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України
апелянт не зазначив, в чому саме
полягає незаконність чи
необґрунтованість ухвали суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та такими, що не
впливають на правильність висновків
суду першої інстанції.

На підставі наведеного та ст. ст. 312, 314,
317 ЦПК колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 07 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: