Справа №702/1622/13-ц
Провадження №2/702/43/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частина)

22 січня 2014 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі-Шковира А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Монастирище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ВУЖКГ, «Вуличного кооперативу по
водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, провул.Енергетичний
с.Нове Місто», Монастирищенської
міської ради про зобов»язання вчинити
дії,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ВУЖКГ, «Вуличного кооперативу по
водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, провул.Енергетичний
с.Нове Місто», Монастирищенської
міської ради про зобов»язання вчинити
дії, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана протягом 10 днів через
Монастирищенський районний суд до
апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
скаргу не було подано.

Суддя
Д. С. Ротаєнко

Справа №702/1622/13-ц

Провадження №2/702/43/14

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м. Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі-Шковира А.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Монастирище цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВУЖКГ, "Вуличного кооперативу
по водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, провул.Енергетичний
с.Нове Місто", Монастирищенської
міської ради про зобов"язання вчинити
дії,

в с т а н о в и в :

Представник позивача 16.12.2013 року
звернувся в суд із позовом до
відповідача про зобов"язання вчинити
дії. Підставою для позову вважає те, що
житловий будинок із земельною ділянкою
площею 0,12 га на АДРЕСА_1 належить на
правах власності ОСОБА_1. З 1990 року в
будинку проживає та постійно
користується цією ділянкою його бабуся
ОСОБА_3. В листопаді-грудні 2012 року по
вул.Острівецькій м.Монастирище на
відстані 0,5 метра від земельної ділянки
позивача був прокладений водогін.
Замовником будівництва водогону був
кооператив із жителів вул.Енергетична,
Острівецька, частково Попова с.Нове
Місто Монастирищенського району.
Підрядником будівництва водогону було
виробниче управління
житлово-комунального господарства
Монастирищенської міської ради (ВУЖКГ).
Збудований водогін був переданий на
баланс ВУЖКГ для його експлуатації.
Докази цього знаходяться у
відповідача, йому така інформація
відома зі слів голови кооперативу
Бацінко Л.І. Позивач теж мав намір
підключити свій житловий будинок до
цього водопроводу, але не осіню 2012 року,
тому що город був вже скопаний, а
наступного року, тобто осіню 2013 року.
Але у підключені житлового будинку
позивача до водогону на
вул.Острівецькій було відмовлено, не
беручи до уваги той факт, що
побудований водогін обмежує
використання земельної ділянки
позивачем власної земельної ділянки,
тобто порушує його права. Так, згідно
ст.113 Земельного кодексу України зони
санітарної охорони створюються
навколо об"єктів, де є підземні та
відкриті джерела водопостачання,
водозабірні та водоочисні споруди,
водоводи, об"єкти оздоровчого
призначення та інші, для їх санітарно-
епідеміологічної захищеності. У межах
зон санітарної охорони забороняється
діяльність, яка може призвести до
завдання шкоди підземним та відкритим
джерелам водопостачання, водозабірним
та очисним спорудам, водоводам,
об"єктам оздоровчого призначення,
навколо яких вони створені. Правовий
режим земель зон санітарної охорони
визначається законодавством України.
Так згідно п.15.5 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених Наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року N190,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 7 жовтня 2008 р. за №936/15627,
не дозволяється складання
матеріалів і предметів, накопичування
сміття ближче ніж за 5 м від осі
водопровідних і каналізаційних мереж,
і пристроїв та в межах охоронних
санітарних зон; самовільне спорудження
над водопровідними і каналізаційними
мережами та пристроями будь-яких
будівель та предметів благоустрою;
здійснювати роботи на мережах
централізованого питного
водопостачання та водовідведення,
відкривати ляди колодязів, спускатися
в них, регулювати засувки без
присутності представників виробника.
Згоди на встановлення обмеження
використання власної земельної
ділянки ні позивач, ні його представник
не надавав. Також позивачу, або його
представнику, не було надане рішення
суду про встановлення обмеження
використання його земельної ділянки,
як вимагає в таких випадках ст.154
Земельного кодексу України. Таким
чином, побудований водогін на відстані
0,5 м від межі земельної ділянки
позивача вже цілий рік обмежує, і буде в
майбутньому постійно обмежувати його
право користуватись цією земельною
ділянкою на площі 87,85 кв.м. У
відповідності з ч.2,3 ст.152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, а
також вимагати відшкодовувати
заподіяних збитків. У відповідності до
ст.157 Земельного кодексу України
власникам землі та землекористувачам
здійснюється відшкодування збитків
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, громадянами
та юридичними особами, які
використовують земельні ділянки.
Просить зобов"язати виробниче
управління житлово- комунального
господарства Монастирищенської
міської ради відновити до 01 березня 2014
року стан земельної ділянки на АДРЕСА_1
шляхом перенесення водогону по
вул.Острівецькій м.Монастирище на
відстань не ближче 5-ти метрів від цієї
земельної ділянки, стягнути з
виробничого управління
житлово-комунального господарства
Монастирищенської міської ради на
користь ОСОБА_1 завдані збитки за
обмеження використання 87,75 кв.м
земельної ділянки по АДРЕСА_1 1078,88 грн.
та стягнути судові витрати.

На адресу суду 30.12.2013 року від
Виробничого управління
житлово-комунального господарства
надійшло заперечення, відповідно до
якого: позивач звернувся до суду з
позовом в якому зазначає, що Відповідач
побудував водогін на відстані 0,5 метра
від межі земельної ділянки, чим обмежує
право Відповідача на користування цією
земельною ділянкою. Крім того, Позивач
в позовній заяві вказує, що теж мав
намір підключити свій житловий будинок
до цього водопроводу. Виробниче
управління житлово-комунального
господарства заперечує проти позову
про усунення обмежень у використанні
земельної ділянки та відшкодування
матеріальної шкоди у сумі 1078, 88 грн.,
вважає вимоги Позивача не
обгрунтованими, та такими, що
суперечать чинному законодавству. 04
жовтня 2012 року між Виробничим
управління житлово-комунального
господарства та Вуличним кооперативом
по водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Отровецька,
вул.Енергетична, пров.Енергетичний
с.Нове Місто був підписаний договір на
виконання робіт про будівництво
вуличного водопроводу. Позивач, ОСОБА_1,
не ввійшов до числа членів даного
кооперативу, в зв'язку з чим не мав
права також підключити свій житловий
будинок до цього водопроводу. Згідно
Статуту вуличного кооперативу по
водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, пров.Енергетичний,
затвердженим рішенням виконавчого
комітету Монастирищенської міської
ради від 29.08.2012 р. №187, та загальними
зборами кооперативу від 19.08.2012 р.
протокол №1 розділ 2 пункт 2: прийом
громадян в члени Кооперативу
проводиться на підставі письмової
заяви, поданої голові кооперативу.
Рішення голови кооперативу про
прийняття до Кооперативу
затверджується Загальними зборами
членів кооперативу. Така заява з
дозволом від голови кооперативу
надійшла до ВУЖКГ 21.10.2013 р., але того ж
дня була спростована, і ОСОБА_1 було
відмовлено. Згідно слів Позивача,
водогін був прокладений на відстані 0,5
метра від межі його земельної ділянки.
Ця інформація не правдива та не має
правового обгрунтування.
Монастирищенське ВУЖКГ при
прокладенні водопроводу по вул.Попова
(частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, пров.Енергетичний
земляні роботи проводило екскаватором
траншейним ланцюговим ЕТЦ 165 на базі
трактора МТЗ 82 з ланцюгом для копання
траншеї 0,2 метра. Згідно технічних
характеристик даного трактора його
ширина складає-2,450 м., а ланцюг для
копання траншеї знаходиться
посередині даного трактора. Згідно
вищевказаного, можна зробити висновок,
що мінімальна відстань від огорожі до
прокладеної траншеї складає 1,125 м., а
земельна ділянка Позивача огороджена.
Позивач в позовній заяві опирається на
ст.113 Земельного кодексу України, в якій
сказано, що зони санітарної охорони
створюються навколо об'єктів, де є
підземні та відкриті джерела
водопостачання, водозабірні та
водоочисні споруди, водоводи, об'єкти
оздоровчого призначення та інші, для їх
санітарно- епідеміологічної
захищеності. У межах зон санітарної
охорони забороняється діяльність, яка
може призвести до завдання шкоди
підземним та відкритим джерелам
водопостачання, водозабірним і
водоочисним спорудам, водоводам,
об'єктам оздоровчого призначення,
навколо яких вони створені. Правовий
режим земель зон санітарної охорони
визначається законодавством України. У
науково-практичному коментарі до
Земельного кодексу України ст.113
прокоментована наступним чином: зона
санітарної охорони-"територія і
акваторія, де запроваджується
особливий санітарно-епідеміологічний
режим з метою запобігання погіршенню
якості води ДЖЕРЕЛ централізованого
господарсько-питного водопостачання, а
також з метою забезпечення охорони
водопровідних споруд" ( ст.1 Водного
кодексу України). Положення про зони
санітарної охорони вміщена також у ст.93
Водного кодексу України вказує, що зони
санітарної охорони встановлюються з
метою охорони водних об'єктів у районах
ЗАБОРУ ВОДИ для централізованого
водопостачання населення, лікувальних
і оздоровчих потреб. Таким чином,
Відповідач вважає не доцільним
використання цієї статті Земельного
кодексу України у позовній заяві
Позивача. Всі земляні роботи при
прокладенні водопроводу проводилися
згідно норм Планування і забудови
міських і сільських поселень ДБН 360-92.
Позивач стверджує, що прокладений
водогін обмежує використання власної
земельної ділянки і вимагає
відшкодуваня збитків за дане
обмеження. Згідно довідки, виданої
Відділом Держземагентства в
Монастирищенському районі Черкаської
області №401 від 26.12.2013 р. державний акт
на право постійного користування
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1
не виготовлявся. Згідно ст.79 1
Земельного кодексу України "Формування
земельної ділянки як об'єкта цивільних
прав": Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.
Земельна ділянка може бути об'єктом
цивільних прав виключно з моменту її
формування та державної реєстрації
права власності на неї. З вищевказаного
можна зробити висновок, що земельна
ділянка Позивача не приватизована, та
не має визначених меж, тому
Монастирищенське виробниче управління
житлово-комунального господарства при
прокладенні водопроводу не обмежило
використання земельної ділянки
Позивача та не має сплачувати
відшкодування збитків за це обмеження.
Просить відмовити Позивачу у
задоволенні заявлених ним позовних
вимог.

09.01.2013 року на адресу суду від
представника позивача надійшла заява
про зміну предмета та підстав позову,
відповідно до якої : у зв"язку із тим, що
відповідач на підставі заяви позивача
від 14 жовтня 2013 року, письмової згоди
голови кооперативу на підключення
житлового будинку позивача до
водопроводу, розписки про отримання
компенсації за підключення, розпочав
приєднання житлового будинку позивача
до водопроводу, що пролягає на
вул.Острівецькій с.Нове Місто. Ним були
направлені два спеціаліста (ОСОБА_5 та
ОСОБА_9) для розробки та видачі
технічних умов на підключення будинку
до вуличної водопровідної мережі.
Після візиту спеціалістів відповідач
вирив траншею через весь город
глибиною 1 м. У вириту траншею вона
вкинула трубу для води, засипала її, і
залишила біля самої межі на відстані 0,5
метри від водопроводу приямок для
встановлення лічильника обліку
холодної води. Дальше відповідач
відмовився завершити підключення
житлового будинку до водопроводу.
Вмотивованої причини відмови не
пояснив. На підставі викладеного та
керуючись ст.31 ЦПК України просить два
перших пункти позову замінити одним і
читати в наступній редакції: 1.
Зобов"язати виробниче управління
житлово-комунального господарства
Монастирищенської міської ради
завершити підключення житлового
будинку на АДРЕСА_1 до системи
централізованого водопостачання, що на
вул.Острівецькій с.Нове Місто. Далі все
по тексту позовної заяви.

16.01.2014 року на адресу суду від
відповідача Вуличного кооперативу по
водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, провул.Енергетичний
с.Нове Місто надійшло заперечення,
відповідно до якого "Вуличний
кооператив по водопостачанню житлових
будинків вул.Попова (частково).
вул.Островецька, вул.Енергетична,
провулок Енергетичний с.Нове Місто"
створено 29.08.2012 року, що давало змогу
позивачу стати його членом в 2012 році.
Позивач не мав наміру підключатись до
водогону кооперативу, як він пише в
позовній заяві, так як по
вул.Пролетарській с.Аврамівка, де
знаходиться його будинок, також
створено кооператив по водопостачанню,
членом якого він був до жовтня 2013 року.
14 жовтня 2013 року до неї, голови
кооперативу, звернулась від імені
ОСОБА_3 - ОСОБА_6 з усною заявою про
прийняття ОСОБА_3 в члени кооперативу
та підключення до водогону по
вул.Островецькій, внесла частину
авансу за підключення в сумі 2000 грн (
п.7.2. Статуту). Разом з тим попередила,
щоб кошти членам кооперативу не
роздавати (п.7.4.Статуту), так як у неї ще
немає технічної документації і вона не
впевнена, що її видадуть. Вона дала
попередню згоду, але попередила, що
остаточне рішення буде надане членами
кооперативу (п.2.1, п.2.2 Статуту). 18 жовтня
2013 року були проведені збори членів
кооперативу і громадянці ОСОБА_3 було
відмовлено в членстві кооперативу
(протокол №3 від 18 жовтня 2013 р.). ОСОБА_6 в
той же день нею було повідомлено про
відмову і повернуто кошти в сумі 2000
грн., що може підтвердити громадянка
ОСОБА_7 По вул.Островецькій по проекту
закладена труба, яка забезпечить
належне водопостачання жителям, і на
АДРЕСА_1 не розрахована. (Після
звернення позивача на підключення по
водогону по вул.Островецькій, бажання
на підключення виявили ще ряд жителів
с.Аврамівки, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
інші.) (п.7.3 Статуту). У ВУЖКГ нею було
написане заперечення на згоду, де вона
вияснила, що заява на підключення до
ВУЖКГ написана від імені ОСОБА_1. Заява
після її погодження була підписана від
іншого громадянина і на вступ до
кооперативу він її не надавав. ВУЖКГ в
телефонному режимі і особисто
повідомив позивача, що техумови на
підключення до водопроводу на
вул.Островецькій йому надаватись не
будуть, так як члени кооперативу, які
будували його за власні кошти, не дали
своєї згоди ( п.2.1,2.2 Статуту). ВУЖКГ
технічних умов позивачу не надавав.
Земляні роботи та прокладення труби на
своєму городі позивач зробив по своїй
ініціативі. Вулиця Островецька має
ширину 4 м. і відступити від межі
позичальника 5 м. немає можливості. По
центру вулиці проведено газ і через 0,5
м. водогін. Від межі позивача - 1 м 20 см.
Водяні колодязі знаходяться у дворах
житлових будинків. Після проведення
водогону членами кооперативу
проведено за власний кошт благоустрій
вулиці, розрівняно та висипано щебенем.
Водогін не обмежує використання
позивачем його земельної ділянки. Крім
того, він загороджений позивачем
металевою сіткою. А грунт просів від
коліс власників автомобілів вулиці.

Від представника відповідача -
Монастирищенської міської ради 22.01.2014
року надійшло заперечення, відповідно
до якого : розглянувши позовні вимоги
ОСОБА_1 до ВУЖКГ, «Вуличного
кооперативу по водопостачанню
житлових будинків вул. Попова
(частково), вул. Островецької, вул.
Енергетичної с. Нового Міста
Монастирищенська міська рада вважає,
що вони не підлягають задоволенню з
наступних причин. Замовником
виготовлення проектної документації
на проведення водопроводу по вул.
Попова (частково), вул.Островецькій,
вул.Енергетичній, пров.Енергетичному
с.Нового Міста є вуличний кооператив по
водопостачанню житлових будинків,
Статут якого затверджений загальними
зборами від 19 серпня 2012 року Протокол №
1. Після закінчення робіт по проведенню
водопроводу голова вуличного
кооперативу Бацінко Л.І. звернулась до
виконавчого комітету
Монастирищенської міської ради з
проханням прийняти у комунальну
власність міста збудований водопровід
по вул.Попова (частково),
вул.Островецькій, вул.Енергетичній,
пров.Енергетичному, с.Нового Міста з
метою здійснення його експлуатації та
передачі на баланс комунального
підприємства «Монастирищенське
ВУЖКГ». Збудований водопровід
безоплатно прийняли та передали для
обслуговування та експлуатації КП
«Монастирищенське ВУЖКГ» без права
приватизації (рішення виконавчого
комітету Монастирищенської міської
ради від 28.11.2012 № 257). Відповідно до
розділу II Статуту вуличного
кооперативу передбачені умови
членства у кооперативі, а саме: прийом
громадян в члени кооперативу
проводиться на підставі письмової
заяви та затверджується Загальними
зборами членів кооперативу.
Монастирищенська міська рада на
письмову заяву ОСОБА_1 роз'яснила умови
під'єднання до вказаного водопроводу,
адже управління справами Кооперативу
здійснюється на основі широкої і
активної участі його членів у
вирішенні всіх питань, що стосуються
кооперативу (Розділ V Статуту). Тому,
вимога отримати згоду від усіх членів
кооперативу є обов'язковою (лист від
11.11.2012 № 521). Необхідно врахувати, що вул.
Пролетарська, 6, с. Аврамівка
Монастирищенського району відноситься
до іншої територіальної громади, а саме
Авраміської сільської ради. Просять
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 щодо усунення перешкод в
користуванні майном, відшкодування
матеріальної шкоди.

У судове засідання позивач не
з"явився по невідомій суду причині, про
час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та пояснила,
що позивач є співвласником АДРЕСА_1.
Йому належить на підставі права
власності 7/8 будинку. Також вважає, що
він є власником присадибної земельної
ділянки біля даного будинку площею 0,12
га, яка йому належить на підставі
рішення Аврамівської сільської ради та
довідки виданої цим же органом. Вона,
від імені матері, яка постійно проживає
в цьому будинку - ОСОБА_3, звернулася до
голови вуличного кооперативу з
питанням підключення житлового
будинку до мережі водопостачання. Вона
могла б і не звертатися до кооперативу
з цим питанням, не сплачувати ніякі
кошти, так як водогін передано у
власність міської ради, але вона
розуміє, що члени кооперативу вклали
особисті кошти у проведений
водопровід, проводили ремонтні роботи
та роботи по благоустрою вулиці після
прокладення водопроводу, тому вирішила
оплатити дольову участь. При цьому,
вона від імені матері передала голові
кооперативу 2000 грн, про що в неї є
розписка. Про те, що ці 2000 грн повернули
вони її матері, в них розписки немає.
Вона від імені сина звернулася до ВУЖКГ
з приводу видачі технічних умов на
підключення житлового будинку до
водопроводу 14 жовтня, після того, як на
зворотній стороні заяви голова
кооперативу написала, що кооператив не
заперечує проти підключення
домоволодіння до водопроводу.
Працівники ВУЖКГ написали на заяві
сина вартість робіт та приїхали в її
домоволодіння і викопали траншею для
проведення водопроводу від будинку до
центральної труби. 21 жовтня 2013 року на
її заяві від імені сина появилася
дописка від імені голови кооперативу,
що дозвіл на підключення будинку до
водопроводу кооператив відмовився
надавати. Вона може пояснити, що заява
написана на ім"я сина-позивача, а
вирішувалось питання надання дозволу
її матері, так як саме матір живе в
цьому будинку та буде споживати воду,
так як син знаходиться за кордоном.
Коли заповнявся нею бланк заяви, вона
не пам"ятає, чи до запису голови
кооперативу, чи пізніше. Технічні умови
їй видані ВУЖКГ не були і не було надано
ніякої відповіді, чому вони
відмовляються підключати будинок.
Межові знаки земельної ділянки
позивача встановлювались у грудні 2013
року землевпорядними організаціями.
Але вона вважає, що він є власником
всієї земельної ділянки, так як
успадкував її після смерті
спадкодавця, яка також перебувала у
його приватній власності. Вважає, що
створення іншого кооперативу по
вулиці, до якої відноситься житловий
будинок сина та по якій проводяться
роботи щодо проведення водопроводу, не
можуть бути підставою для відмови в
задоволенні позову, так як вважає, що
має право підключитись і до цього
водопроводу. Відповідно до діючого
законодавства ВУЖКГ не має права
відмовити у підключенні житлового
будинку, так як це право споживача.
Працівники ВУЖКГ розпочали будівельні
роботи, а тому вважає, що вони і повинні
їх закінчити. Просить змінені позовні
вимоги задоволити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача ВУЖКГ позов не визнала та
пояснила, що позивачу було відмовлено
від підключення до водопроводу з
підстави, що даний водопровід технічно
не розрахований на підключення
споживачів з іншої вулиці. Те, що
представник позивача проводила роботи
на земельній ділянці та викопала
траншею, проклала трубу - її особиста
справа. Вони технічні умови не
видавали, а лише працівники
бухгалтерії провели розрахунок
вартості робіт та матеріалів. Про те, що
технічно неможливо підключити
домоволодіння позивача до даного
водопроводу, зробив висновок інженер
їх підприємства і це саме його
компетенція. По вулиці Пролетарській
на даний час створюється кооператив по
прокладанню водопроводу по цій же
вулиці Пролетарській в с.Аврамівка,
тому позивач має можливість вступити в
кооператив та вирішити питання
підключення домоволодіння до
водопроводу, який буде проведено.
Вулиця Пролетарська відноситься до
с.Аврамівка, а не до Нового Міста, щодо
якого було розроблено проект по
водопостачанню та яке відноситься до
Монастирищенської міської ради.
Просить в задоволенні позову відмовити
повністю.

Представник відповідача -
"Вуличного кооперативу по
водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, провул.Енергетичний
с.Нове Місто" у судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що
позивач до неї, як до голови
кооперативу з приводу вступу в члени
кооперативу не звертався. Зверталась з
усним проханням ОСОБА_6 щодо вступу в
члени кооперативу її матері. Вона, як
голова кооперативу, в межах наданих їй
повноважень, отримала через ОСОБА_6
завдаток в сумі 2000 грн та написала на
зворотній частині бланку заяви про те,
що кооператив не заперечує проти
надання дозволу їй підключитися до
діючого водопроводу, який вони
будували за свої кошти та
використовували особисту працю, як при
проведені робіт, так і при проведенні
робіт по приведенню дороги в
нормальний стан. В суботу, вона,
відповідно до Статуту кооперативу,
скликала загальні збори членів
кооперативу, де було відмовлено ОСОБА_3
у підключенні до водопороводу. Про
прийняте рішення вона повідомила
ОСОБА_3 та повернула їй кошти. Розписку
про повернення коштів вона не брала,
але кошти віддала в присутності
свідків. 21 жовтня - це був понеділок,
вона, зранку пішла у ВУЖКГ з приводу
питання, що дозвіл кооператив на
підключення до водопроводу ОСОБА_3 не
надав, але до цього прийшла ОСОБА_6 та
зняла копію листа, де вона лише давала
згоду. Після цього, вона особисто на цій
же заяві написала, що згоди члени
кооперативу не надали, чим може
пояснити відмінність копій, наданих
представником позивача та
представником відповідача. Вона
виконує волю членів кооперативу. Вона
зібрала повторно збори членів
кооперативу, для з»ясування питання, чи
не змінилася думка його членів по
даному питанню, які знову прийняли
рішення про відмову в наданні дозволу
підключити будинок позивача до діючого
водопроводу. Тому просить в
задоволенні позову відмовити.

У судове засідання представник
відповідача - Монастирищенської
міської ради не з»явився, подав заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступного:

- згідно ст.57 ЦПК України :1.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. 2. Ці
дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів;

- відповідно ст. 60 ЦПК України :1.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. 2. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. 3. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.4. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях;

- судом сторонам роз»яснювались їх
права та обов»язки;

- відповідно ч.2 ст.57 ЦПК України, п.23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» пояснення сторін та
представниківта не є доказом;

- суд вважає, що зазначення
позивача, що він є власником земельної
ділянки не відповідає дійсним
обставинам справи, оскільки, суду не
надано доказів, що земельна ділянка
АДРЕСА_1 виділялась йому в натурі;

- на час прийняття рішення
Аврамівською сільською радою у 2003 році
діяв Земельний кодекс України в ред.2002
року, який має вищу законну силу, чим
Декрет КМ України від 26.12.1992 року,
згідно положень якого, підзаконні
нормативні акти діяли в частині, що не
суперечить нормам ЗК України ;

- відповідно до ст. 125 ЗК України в
редакції чинній на час прийняття
рішення Аврамівською сільською радою
про надання дозволу на приватизацію, а
також на час оформлення права
власності на житловий будинок, -
приступати до використання земельної
ділянки до встановлення меж в натурі на
місцевості забороняється і право
власності виникає після одержання
користувачем чи власником документу,
що посвідчує право власності та його
державної реєстрації;

- позивач доказів отримання
земельної ділянки у власність до 01.01.2002
року суду не надав, так як рішення, яке
надане суду датоване 2003 роком;

- право власності на нерухоме
майно довідкою сільської ради не
посвідчується, а тому суд вважає, що
відсутні підстави вважати, що позивач є
власником присадибної земельної
діляки, виходячи із наданих суду
документів;

- правильність саме такого
тлумачення положення ЗК України в
частині переходу права власності та
моменту його набуття свідчать : рішення
Верховного Суду України від 18.02 2009 року
реєстровий № 6821461, ухвала Верховного
Суду України від 17.09.2008 року реєстровий
№ 6821461);

- поскільки позивач не набув права
власності чи користування присадибною
земельною ділянкою, тому відсутні
підстави вважати, що будівництвом
водопроводу йому була заподіяна
будь-яка шкода чи порушені будь-які
його права, що необхідно було
отримувати його згоду на будівництво
водопроводу;

- крім цього, посилання позивача
на підставу порушень вимог
відповідачем ВУЖКГ - режиму зон
санітарної охорони водних об»єктів
спростовується положеннями Постанови
КМ України № 2024 від 18.12.1998 року « Про
правовий режим зон санітарної охорони
водних об'єктів», згідно якої «Зони
санітарної охорони встанолюються у
водних об»єктів у районах забору води
для централізованого водопостачання,
лікування та оздоровчих потреб,
доказів наявності яких на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 надано не було;

- також суд вважає, що поскільки
позивач є власником не всього
житлового будинку, а його частини, щодо
іншого власника даного будинку суду
відомості надані не були, тому суд
вважає, що підстави виділяти всю
присадибну земельну діляку позивачу у
сільської ради підстав не було, так як
земельна ділянка, яка знаходиться біля
житлового будинку, повинна виділятись
пропорційно частки у житловому будинку
(ст.120 ЗК України), та до виділення в
натурі як частини житлового будинку
співвласників так і земельної ділянки,
розпорядження даними об»єктами
нерухомості повинно здійснюватись за
згодою цих співвласників (ст.358 ч.1 ЦК
України), доказів чого суду також не
надано;

- відповідно до ст.375 ЦК України,
будівництво без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту є
самочинним будівництвом, тому суд
вважає, що поскільки позивачу технічні
умови на будівництво водопроводу
видані не були, підстави для
зобов»зання відповідача будувати
самочинне будівництво відсутні і таке
зобов»язання буде порушенням норм
діючого законодавства та рішення суду
підлягатиме скасуванню як незаконне;

- тому суд вважає, що якщо таке
будівництво і було розпочате, підстави
його закінчення без отримання
відповідного дозволу, відсутні;

- представник позивача стверджує,
що заяву від імені сина вона подавала
на підставі доручення;

- разом з тим суду доручення на
представництво його інтересів станом
на 14.10.2013 року - на дату подання заяви до
ВУЖКГ, суду не надала, копія доручення
надана суду лише від 20.11.2013 року (а.с.9);

- відповідно до п. 4.1 Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених Наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року N190, для
приєднання до систем
централізованого водопостачання та
водовідведення замовнику таких послуг
надаються технічні умови. Для
одержання технічних умов замовник
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
подає до виробника таких послуг:
заяву; опитувальний лист за формою
згідно з додатком 2; ситуаційний план з
визначенням місця розташування
земельної ділянки на відповідній
території. Технічні умови мають
містити графічний матеріал із
нанесенням відповідних інженерних
мереж та місць приєднання до них
об'єкта будівництва. Виробник послуг з
централізованого водопостачання
та водовідведення видає замовнику
технічні умови згідно з поданою заявою
протягом десяти робочих днів з дня
реєстрації відповідної заяви з
урахуванням потужностей споруд та
пропускної спроможності мереж систем
централізованого водопостачання та
водовідведення, із зазначенням умов
для проектування вводу: місця
приєднання, місця розташування
водомірного вузла, умов для
влаштування проміжного резервуара і
насосів - підвищувачів тиску;

- позивач доказів подання ВУЖКГ
опитувального листа за формою згідно з
додатком 2; ситуаційного плану з
визначенням місця розташування
земельної ділянки на відповідній
території, суду не надав;

- згідно до 4.4. Правил «Виконання
технічних умов є обов'язковим при
розробленні проектів на об'єкти
будівництва;

- крім цього, відповідно п. 4.7.
Правил приєднання мереж
водопостачання та водовідведення
субспоживачів до мереж споживачів
здійснюється згідно з порядком,
наведеним у пунктах 4.1-4.6 цих Правил;

- субспоживач - суб'єкт
господарювання, який одержує воду з
комунальної водопровідної мережі
або скидає стічні води в комунальну
мережу водовідведення через мережі
споживача;

- згідно п. 4.8. Виробник узгоджує
приєднання водопровідних вводів
субспоживачів до водопровідних мереж
споживачів за умови наявності згоди
споживачів;

- поскільки водопровід
побудований жителями села Нове Місто, в
даному випадку - кооперативу, вони є
споживачами водопровідних мереж, тому
узгодження права на підключення нового
споживача до діючої мережі членів
кооперативу, Монастирищенської
міської ради - є необхідною умовою
приєднання працівниками ВУЖКГ
позивача до діючої мережі;

- крім цього, відповідно ст.4
Закону України «Про трудопровідний
транспорт» № 192/96 ВР від 15.05.1996 року із
змінами і доповненями, Дія цього
Закону поширюється на відносини в
галузі трубопровідного транспорту,
призначеного для транспортування

вуглеводнів, хімічних продуктів, води
та інших продуктів і речовин з місць
їх знаходження, видобутку (промислів),
виготовлення або зберігання до місць
їх переробки чи споживання,
перевантаження та подальшого
транспортування;

- згідно до ч.2 ст.7 цього Кодексу
«Об'єкти магістрального
трубопровідного транспорту,
побудовані за кошти комунальних
підприємств або приватних суб'єктів

господарювання, належать таким
комунальним підприємствам або
приватним суб'єктам господарювання на
праві власності;

- відповідно ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд;

- тому, виходячи з положень даного
законодавства, саме власники можуть
вирішувати, кому надавати право
користуватися їх майном;

- ВУЖКГ не є власником
побудованого водопроводу і не може без
згоди власників розпоряджатись ним;

- суд вважає безпідставними
посилання представника позивача як на
підставу задоволення позову -
відсутність необхідності отримання
згоди у членів кооперативу,
відсутності даного об»єднання як
юридичної особи, також і виходячи з
положень ст.ст. 1130-1136 ЦК України;

- згідно до ст.1130 ЦК України за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників;

- відповідно ст.1131 ЦК України
договір про спільну діяльність
укладається у письмовій формі. Умови
договору про спільну діяльність, у тому
числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності;

- тому суд розцінює Статут
кооперативу як договір про спільну
діяльність - договір простого
товариства, сторони якого-члени
кооперативу зобов»язалися об»єднати
свої вклади та спільно діяти для
досягнення мети - виконання робіт по
проведенню вуличного водопроводу, що
відповідає вимогам ст.1132 ЦК України;

- позивач доказів прийнятя його в
члени даного кооперативу суду не надав,
як і не надав доказів наявності у нього
житлового будинку по вул.Попова,
Островецька, Енергетична,
провул.Енергетичний с.Нове Місто - щоб
мати можливість вступити в даний
кооператив відповідно п.2.1. Розділу ІІ
Статуту;

- даний договір (Статут) на час
розгляду справи та постановлення
рішення ніким не оспорювавався і не
оспорюється, є чинним;

- згідно до ст.628 ЦК України
договір є обов»язковим для виконання
сторонами;

- відповідно п.6.1 Розділу VІ
Статуту водопровід, проведений за
рахунок коштів членів кооперативу,
після завершення будівництва та
введення його в експлуатацію
передається на баланс
Монастирищенської міської ради, яка в
свою чергу, вуличний водопровід
передає в оперативне обслуговування КП
«Монастирищенське ВУЖКГ», за умови не
підключення без дозволу кооперативу
інших споживачів;

- даний Статут ( договір про
спільну діяльнсть) затвердив міський
голова Монастирищенської міської ради,
на ньому мається відтиск печатки
міської ради, що свідчить про укладення
договору коперативу з міською радою
саме на таких умовах - підключення
інших споживачів за згоди кооперативу (
а.с.46-50);

- тому суд вважає, що поскільки,
позивач не надав суду доказів
отримання згоди на підключення
Монастирищенської міської ради та
кооперативу, підстави для задоволення
позову відсутні;

- крім цього, суд вважає, що
посилання представника позивача, що
відмовою у підключенні будинку
позивача порушуються його права як
споживача, не можуть бути підставою для
задоволення позову, так як відповідно
до Конвенції основних прав -
забороняється дискримінація, а надання
дозволу позивачу без компенсації
членам кооперативу понесених ними
витрат, буде мати ознаки дискримінації
прав членів кооперативу по відношенню
до прав позивача.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.3,5,6,7,8,10,11,14, 57,60, 88, 158-159,
169, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 376, 358, 627, 628,
1130-1136 ЦК України, ст.ст.120, 125, 152 ЗК
України, Законом України «Про
трубопровідний транспорт» №192/96 від
15.05.1996 року із змінами і доповненнями,
Постановою КМ України № 2024 від 18.12.1998
року « Про правовий режим зон
санітарної охорони водних об'єктів»,
Декретом КМ України від 26.12.1992 року.
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ВУЖКГ, "Вуличного кооперативу по
водопостачанню житлових будинків
вул.Попова (частково), вул.Островецька,
вул.Енергетична, провул.Енергетичний
с.Нове Місто", Монастирищенської
міської ради про зобов"язання вчинити
дії, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана протягом 10 днів через
Монастирищенський районний суд до
апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
скаргу не було подано.

Суддя
Д. С. Ротаєнко

Повний текст рішення
виготовлено 25 січня 2014 року