Номер провадження № 22-ц/785/2222/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Луняченко А.В.,
Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Любашівського районного суду Одеської
області від 23 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
відділу освіти Любашівської районної
державної адміністрації Одеської
області, третя особа ОСОБА_3 про
стягнення вихідної допомоги при
звільненні працівника,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до відділу освіти
Любашівської районної державної
адміністрації Одеської області про
стягнення вихідної допомоги при
звільненні працівника, посилаючись на
те, що вона з 26 серпня 2011 року по 04.11.2013 р.
працювала техпрацівником
Гвоздавського позашкільного
навчального закладу «Будинок
позашкільної освіти та виховання»
відділу освіти Любашівської районної
державної адміністрації. 04.11.2013 року
була звільнена за п.1 ст.40 КЗПП України,
у зв'язку з ліквідацією закладу. Вважає,
що звільнення було проведено з грубим
порушенням вимог законодавства, так як
вона не була попереджена про майбутнє
звільнення і їй не була вручена копія
наказу про звільнення, також позивачка
зазначила, що в порушення вимог ст.44
КЗПП України її не виплачена вихідна
допомога в розмірі 2-х середньомісячних
заробітних плат, яка складає 2324 грн. 98
коп., в зв'язку з чим просила суд
стягнути вищевказану суму з
відповідача.

Судом до участі у справі, в якості
третьої особи був залучений ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали.

Представник відділу освіти
Любашівської РДА позов не визнала.

Третя особа ОСОБА_3 позов не визнав.

Рішенням Любашівського районного суду
Одеської області від 23 грудня 2013 року в
задоволені позову ОСОБА_2 до відділу
освіти Любашівської районної
державної адміністрації Одеської
області, третя особа ОСОБА_3 про
стягнення вихідної допомоги при
звільненні працівника відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим, а також
постановленим з порушенням норми
матеріального права.

В судове засідання сторони не
з'явилися, були сповіщені належним
чином про що свідчать судові повістки
(а.с. 59-61).

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми процесуальними правами на
власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України
неявка сторін, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 26 серпня
2011 року по 04.11.2013 р., згідно з трудової
книжки, працювала техпрацівником
Гвоздавського позашкільного
навчального закладу «Будинок
позашкільної освіти та виховання».
04.11.2013 року згідно наказу № 24-к ОСОБА_2
була звільнена за п.1 ст.40 КЗПП України,
у зв'язку з ліквідацією закладу.

Відділ освіти просив з'явитися ОСОБА_2
із трудовою книжкою для внесення зміни
до запису про звільнення, що
підтверджується листом від 08.11.2013 р. та
поштовим повідомленням про вручення
листа.

Наказом № 220-к від 11 листопада 2013 року
відділу освіти Любашівської РДА
скасовано наказ директора
Гвоздавського позашкільного
навчального закладу «Будинок
позашкільної освіти та виховання» №
24-к від 04.11.2013 р. про звільнення ОСОБА_2
за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку із
ліквідацією закладу.

Як вбачається із наказу від 22 листопада
2013 відділу освіти Любашівської РДА
директору Гвоздавського позашкільного
навчального закладу «Будинок
позашкільної освіти та виховання»
ОСОБА_3 оголошено догану за неналежне
виконання своїх функціональних
обов'язків, що виявилося в
неправильному заповненні трудових
книжок та звільненні працівників.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2
до відділу освіти Любашівської
районної державної адміністрації
Одеської області, третя особа ОСОБА_3
про стягнення вихідної допомоги при
звільненні працівника, суд першої
інстанції виходив з того, що не було
ліквідації Гвоздавського
позашкільного навчального закладу
«Будинок позашкільної освіти та
виховання», про що була повідомлена
позивачка, а також повідомлено про
скасування наказу про її звільнення.

Відповідно до табелів обліку робочого
часу, вбачається, що ОСОБА_2 була
протабельована за жовтень та листопад
2013 року та відповідно відділом освіти
її нараховувалася та виплачувалася
заробітна плата.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, про те, що
відповідач добровільно поновив
порушенні права працівника ОСОБА_2 , яка
була звільнена без правових підстав, а
оскільки відповідач відновив
порушенні права працівника, скасувавши
наказ про звільнення, оскільки
ліквідації шкоди не було, то відсутні
підстави для стягнення вихідної
допомоги.

Судова колегія погоджується з
вказаними висновками суду, та не
находить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що при розгляді справи відповідачем
не було надано належних доказів про
перерахування та отримання коштів
позивачем, а також, те, що ліквідації
закладу не було, в зв'язку з чим позивач
працює та отримує заробітну плату, не
приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
саме тим, що вона була повідомлена про
скасування наказу про її звільнення, а
відповідно до табелів обліку робочого
часу, була протабельована за жовтень та
листопад 2013 року, згідно з чим її
нараховувалася та виплачувалася
заробітна плата.

Інші доводи також не приймаються до
уваги, оскільки також спростовуються
матеріалами справи, а письмових
доказів на підтвердження доводів
апеляційної скарги до апеляційного
суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги на увагу не заслуговують, та
задоволенню не підлягають, підстав для
ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Любашівського районного суду
Одеської області від 23 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
А.В. Луняченко

______________________________________ Н.В. Ісаєва