інстанції Рябченко Л.А.Провадження №
22-ц/780/1316/14 Доповідач у 2
інстанції Данілов О.М.Категорія 47
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 26 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини та особисте утримання, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 24
вересня 2012 року по 01 жовтня 2013 року
сторони проживали однією сім'єю у
квартирі відповідача за адресою:
АДРЕСА_1, мали спільний бюджет, вели
домашнє господарство, піклувалися один
про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася
донька - ОСОБА_4.

У зв'язку з тим, що відносини між
сторонами погіршилися, вони фактично
припинили їхні відносини. Відповідач
припинив надавати позивачці та їхній
дитині матеріальну допомогу.

Просила суд стягнути з відповідача на
її користь аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі
? частини з усіх видів його заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, а також
стягнути з відповідача аліменти на її
користь на її утримання у розмірі ?
частини з усіх видів заробітку
відповідача щомісяця до досягнення
донькою трьохрічного віку.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 грудня 2013 року вищезазначений
позов було задоволено частково та
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання ОСОБА_4 аліменти у розмірі ?
частки з усіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісяця,
починаючи з 8.11.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття та аліменти на
особисте утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6
частки з усіх видів заробітку
починаючи з 8.11.2013 року і до досягнення
дитиною трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2
судовий збір за розгляд справи у
розмірі 229 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на його
незаконність, ухваленого з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просив змінити рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 26 грудня 2013 року
та відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовної вимоги про стягнення з нього
аліментів на її особисте утримання, а
рішення в частині стягнення з нього
аліментів на утримання дочки залишити
без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач визнав позовні вимоги щодо
стягнення аліментів на утримання
дитини, а також враховано матеріальний
стан відповідача, який не працює, але
працевлаштовується, оскільки є
працездатною молодою особою, в центрі
зайнятості на обліку не перебуває,
доказів щодо неможливості сплачувати
аліментів за станом здоров'я чи
перебуванні у нього на утриманні інших
осіб немає, а позивач не працює,
навчається, доглядає за дитиною та
потребує матеріальної допомоги.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина,
з якою проживає дитина має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною 3-х років; право
на утримання має дружина незалежно від
того, чи вона працює та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного
суду України №11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» зазначено,
що відповідно до ч. 1 ст. 76 СК розірвання
шлюбу не припиняє права особи на
утримання, яке виникло у неї за час
шлюбу.

Право на утримання відповідно до
вказаної норми мають також жінка та
чоловік, які не перебували у шлюбі між
собою і під час спільного проживання
стали непрацездатними за умови
тривалого часу проживання однією
сім'єю.

З урахуванням наведеного суд зробив
правильний висновок про часткове
задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає обставинам справи,
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Разом з цим, резолютивну частину
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 грудня 2013 року необхідно
доповнити наступним змістом: судовий
збір стягнути «в дохід держави»,
оскільки відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог, а з
матеріалів справи вбачається, що
позивача звільнено від сплати судового
збору відповідно до ст. 5 Закону України
«Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 грудня 2013 року залишити без змін.

Доповнити резолютивну частину рішення
таким змістом: судовий збір стягнути
«в дохід держави».

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: