Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/319/12-ц
Головуючий у 1-й інст. Колупаєв
Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М.,
Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання
Малахової О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 18 червня 2013 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ПАТ«Банк
«Фінанси та кредит» звернулося до суду
із зазначеним позовом та просило
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку на користь банку
заборгованість за кредитом з
урахуванням пені в сумі 937 293 грн. 09 коп.,
а також судовий збір в сумі 1700 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 13
вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2
укладено кредитний договір про надання
в тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредитні
ресурси в сумі 64 000 доларів США.

Проте в порушення умов кредитного
договору відповідачка свої
зобов'язання належним чином не
виконувала, внаслідок чого станом на 04
листопада 2010 року має заборгованість
за кредитом 58 876,39 дол. США, по відсотках
13 984,32 дол. США та заборгованість по
сплаті пені за несвоєчасне повернення
кредиту, відсотків щомісячної комісії -
360 258, 13 грн.

За зобов'язаннями ОСОБА_2 по кредитному
договору виступив поручителем ОСОБА_4,
який відповідає солідарно у тому ж
обсязі, що і боржник на підставі
договору поруки від 13 вересня 2007 року.
Проте він також не виконує своїх
зобов'язань.

У листопаді 2012 року ПАТ«Банк
«Фінанси та кредит» уточнив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 заборгованість по
кредитному договору з урахуванням
судових витрат у розмірі 1 061 735грн. 38
коп. (а.с.221-222).

Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 18 червня
2013р. позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь
ПАТ«Банк «Фінанси та кредит» 58 876,39 дол.
США, що за курсом Національного банку
України становить (7,993грн./1 долар США) 470
598,98 грн. за основним боргом, 3827,59 дол.
США, що еквівалентно 30593,93 грн. по
нарахованим відсоткам за користування
кредитом, 5000 грн. пені за несвоєчасне
виконання кредитного зобов'язання, 1700
грн. державного мита та 120 грн. витрат
на інформаційно-технічне забепечення
розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення районного суду.
Посилається на те, що суд першої
інстанції не надав належну правову
оцінку наявним в справі доказам, вийшов
за межі позовних вимог, внаслідок чого
ухвалено рішення з грубим порушенням
норм процесуального та матеріального
права.

Зокрема, районним судом не враховано
те, що з метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ПАТ«Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_4
було укладено договір іпотеки від 13
вересня 2007 року за яким останнім було
передано в іпотеку нерухоме майно.
Таким чином ОСОБА_4 не є солідарним, а
фінансовим поручителем.

Проте 22 листопада 2013 року між позивачем
та ОСОБА_4 був розірваний договір
іпотеки, оскільки укладено договір
купівлі-продажу іпотечного майна.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є обгрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом 13 вересня 2007 року між
ВАТ «Банк Фінанси та кредит»
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Фінанси та кредит» і ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір, за
умовами якого вона отримала 64 тис.
доларів США.

В забезпечення виконання умов цього
договору 13 вересня 2007 року з ОСОБА_4
укладено іпотечний договір, за яким
іпотекодавець передав позивачу в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1(а.с.128).

22 листопада 2012 року дана квартира була
продана ОСОБА_4 за 250 133 грн. і в цей же
день за погодженням з позивачем
приватний нотаріус Житомирського
міського нотаріального округу
розірвав іпотечний договір(а.с.310).

27 листопада 2012 року ПАТ«Банк «Фінанси
та кредит» звернулося із заявою до
Корольовського районного суду м.
Житомира в якій зазначило, що ОСОБА_4
виконав свої зобов'язання за кредитним
договором, тому Банк не має до нього
претензій. Заборгованість за кредитним
договором просив стягнути лише з
ОСОБА_2.(а.с.214).

Отже, позивач відмовився від позову до
ОСОБА_4 і це право його передбачене
ст. 31 ЦПК України.

Проте суд першої інстанції не звернув
належну увагу на це та стягнув
солідарно заборгованість за кредитним
договором з ОСОБА_2 і ОСОБА_4

Оскільки районним судом було порушено
норми процесуального права, колегія
суддів на підставі ст. 309 ЦПК України, в
частині стягнення боргу з ОСОБА_4
скасовує таке рішення і ухвалює нове
рішення, яким відмовляє в задоволенні
позову.

Правильність стягнутого судом боргу за
кредитним договором колегія суддів не
перевіряє, оскільки доводи апеляційної
скарги не містять цього.

Відтак в решті рішення суду слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,
313,314,316 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 18 червня 2013 року, в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором з ОСОБА_4 скасувати
та ухвалити нове рішення.

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «Банк «Фінанси та кредит» у
задоволенні позову до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: