Справа № 1311/2-1176/11
Головуючий у 1 інстанції: Горошко
Провадження № 22-ц/783/1570/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.,

суддів: Бакуса
В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря:
Дідуся О.Р.,

з участю: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і її

представника
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові заяву ОСОБА_2
про роз'яснення ухвали Апеляційного
суду Львівської області від 29 липня 2013
року,-

в с
т а н о в и л а:

Рішенням Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 09 грудня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину будівельного
матеріалу (фундаменту) під житловий
будинок та господарську споруду, що
знаходиться по АДРЕСА_1. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Ухвалою колегії суддів Апеляційного
суду Львівської області від 29 липня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилено, а рішення Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
09 грудня 2011 року залишено без змін.

05 грудня 2013 року та 14 лютого 2014 року
ОСОБА_2 звернувся з заявою про
роз'яснення ухвали колегії суддів
Апеляційного суду Львівської області
від 29 липня 2013 року.

Просить роз'яснити чи з часу розірвання
шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до часу
подачі позову ОСОБА_3 пройшло більше
трьох років; хто, коли приймав рішення
про поновлення строку позовної
давності для ОСОБА_3, в який спосіб, що
повинен зробити ОСОБА_2, щоб виконати
рішення суду, де описано розміри, склад,
стан, господарська споруда, на яку
визнано за ним право на 1/2 частину, про
що суд він не просив; чи тотожні поняття
"будівельні матеріали" та "фундамент",
чи є фундамент нерухомим майном, чи є
господарська споруда нерухомим майном,
в який спосіб ідентифіковано
будівельні матеріали виписані ОСОБА_3 з
тими, що є в фундаменті, чи в квитанціях
ОСОБА_3 про сплату земельного податку,
на які посилається суд, вказана
ділянка, на якій розташований
фундамент; чому суд не бачив квитанцій
про оплату на землю з 2005 по 2008 рр. в
матеріалах справи (а.с. 19,135,136); в який
спосіб суд врахував наявність в ухвалі
від 02 червня 2009 року твердження,
зокрема зазначає, що ухвалюючи те, що на
час звернення до суду сплив строк
позовної давності три роки; в який
спосіб суд врахував наявність в ухвалі
від 21 червня 2012 року твердження
"Позивачі пропустили строк звернення
до суду, встановлений ст. 257 ЦК України";
чи спростоване наявне в рішенні від 09
грудня 2011 року твердження "Відтак,
єдиним землекористувачем спірної
земельної ділянки слід вважати
відповідача ОСОБА_2"; в який спосіб, як
зазначено в ухвалі від 09 грудня 2011 року
"матеріалами справи безспірно
встановлено, що ОСОБА_3 вносила у
Запитівську селищну раду плату за
землю…" саме за ту, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1; чи наявність частки
ОСОБА_3 в фундаменті є перешкодою
приватизації землі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та доводи
заяви, колегія суддів вважає, що така
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо
рішення є незрозумілим для осіб, суд за
їхньою заявою постановляє ухвалу, в
якій роз'яснює своє рішення, не
змінюючи при цьому його змісту.

Системний аналіз змісту зазначеної
норми права свідчить про те, що
роз'ясненню підлягають виключно тільки
рішення суду ухвалені по суті позовних
вимог.

Така позиція міститься у п.21 постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
18 грудня 2009 року "Про судове рішення у
цивільній справі", де зазначено, що
відповідно до статті 221 ЦПК України
роз'яснення рішення суду, а не ухвали,
можливе тоді, коли воно не містить
недоліків, що можуть бути усунені лише
ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання.

З урахуванням вищенаведеного, ухвала
Апеляційного суду Львівської області
від 29 липня 2013 року роз'ясненню не
підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
221, 304, 313, 317 ЦПК України ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали
колегії суддів Апеляційного суду
Львівської області від 29 липня 2013 року
залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Бакус В.Я.

Гірник Т.А.