Справа № 216/7150/13-ц
провадження №2/216/167/14
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
головуючого-судді -
при секретарі -
за участю представника позивача -
заочно розглянувши у відкритому
судовому засіданні, у залу суду, в місті
Кривому Розі, цивільну справу за
уточненим позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, з
залученням третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору,
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», від імені
якого діє Криворізьке регіональне
відділення Дніпропетровської обласної
дирекції «Райффайзен Бан Аваль», про
поділ боргових зобов'язань, -
ОСОБА_4 (далі Позивача) звернулась до
суду з позовною заявою про поділ
боргових зобов'язань, під час розгляду
справи надано заяву про уточнення
позовних вимог від 13.01.2014 року, яка і є
предметом розгляду, в обґрунтування
уточнених вимог зазначено, що з 21.12.1996
року Позивач перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5
(Відповідач). Від шлюбу мають
неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
на теперішній час проживає з Позивачем,
та знаходиться на її утриманні.
Рішенням Центрально-Міського
районного суду міста Кривого Рогу від
08.11. 2010 року шлюб між сторонами
розірвано.

У період шлюбу, 18.04.2008 року Позивач
уклала з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», Кредитний
договір №014/147706/3663/74, за яким отримала
кредитні кошти, на споживчі потреби, в
іноземній валюті, у розмірі 55 000,00
дол.США, з встановленою відсотковою
ставкою 13% річних, строком повернення
до 17.04.2028 року. Отримані кредитні кошти
були використані сторонами на
придбання житла для їх родини, а саме
двокімнатної квартири, загальною
площею 53,8 кв.м., житловою 34,4 кв.м.,
розташованої на 1-му поверсі, 5-ти
поверхового житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та яка
була передана Банку в іпотеку, як
забезпечення виконання зобов'язань за
Кредитним договором.

Заочним рішенням Центрально-Міського
районного суду міста Кривого Рогу від
23.07.2013 року з Позивача на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», за Кредитним
договором №014/147706/3663/74 від 18.04.2008 року,
було стягнуто - 106 313,49 дол. США, що станом
на 20.02.2013 року, є еквівалентом 849 763,70
грн., з яких: 44 480,55 дол.США -
заборгованість за кредитом; 22 378,01
дол.США - заборгованість за відсотками;
39 454,93 дол.США - пеня за несвоєчасне
виконання умов Договору.

З посиланням на приписи ст.ст.60, 65 ч.4, 70
СК України, Позивача просить суд
розподілити грошові зобов'язання за
Кредитним договором №014/147706/3663/74 від
18.04.2008 року, у рівних частинах, по 424 881, 85
грн., - кожному з подружжя.

Під час розгляду справи представник
позивача, ОСОБА_2 наполягав на
задоволенні уточнених позовних вимог,
та не заперечував щодо вирішення спору
у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з`явився, про причини неявки не
повідомив, у зв'язку з відсутністю
реєстрації у місті Кривому Розі, був
викликаний в суд, згідно вимог ч.9 ст.74
ЦПК України, через оголошення у пресі і
з опублікуванням оголошення, яке
відбулося 30.01.2014р. («Вісті Придніпров'я»
№07(1500)), вважається повідомленим про
час і місце розгляду справи. На
підставі наявних у справі доказів та зі
згоди представника позивача, суд
вважає за можливе ухвалити рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є
правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», в особі Криворізького
регіонального відділення
Дніпропетровської обласної дирекції
«Райффайзен Бан Аваль», залучене до
участі у справі, в якості третьої особи,
належним чином повідомлено про час та
місце розгляду справи. Надали суду
письмову заяву з проханням розглядати
справу за відсутності їх представника,
проти задоволення уточненого позову,
заперечували.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи, у їх сукупності, суд
вважає необхідним відмовити у
задоволенні уточнених позовних вимог,
з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Так, згідно до ст.ст. 69, 70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. У разі поділу майна,
що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Як встановлено у судовому засіданні, з
21.12.1996 року по 08.11.2010 року (дата
винесення рішення) сторони у справі
перебували у зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується рішенням
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу від 08.11.2010 року (а.с.7).

Від зазначеного шлюбу мають
неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Під час шлюбу, Позивачем у справі, була
придбана двокімнатна квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується Договором
купівлі-продажу квартири від 18.04.2008
року, посвідченого приватним
нотаріусом Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
реєстровий номер 3061 (а.с.59).

Частиною 3 ст.61 СК України передбачено,
якщо одним із подружжя укладено
договір в інтересах сім'ї, то гроші,
інше майно, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Отже, за
загальним правилом майно, придбане
подружжям у кредит, є спільною сумісною
власністю чоловіка і дружини.

Згідно ст.65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого подружжя, якщо майно, одержане
за договором, використане в інтересах
сім'ї. Зазначені норми встановлюють, що
дружина та чоловік, незалежно від
припинення шлюбу мають рівні права і
обов'язки щодо спільно нажитого майна,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов'язань за кредитом.

У відповідності до п.п.23,24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановити обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело та час його
придбання. При поділі майна також
враховуються борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч.4.ст.65).

Згідно умов Кредитного договору
№014/147706/3663/74, укладеного 18.04. 2008 року, між
ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4,
остання отримала кредитні кошти, на
споживчі цілі, за програмою
кредитування «Житло в кредит на
вторинному ринку», в іноземній валюті,
у розмірі 55 000,00 дол.США, під 13% річних,
строком користування до 17.04.2028 року, що
підтверджується копією укладеного
Договору (а.с.12-15).

Відповідно до умов Договору іпотеки
№014/08/11-23/047/08 від 18.04. 2008 року, укладеного
між Банком та ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1,
передана в іпотеку на виконання
зобов'язань за Кредитним договором
(а.с.10-11).

У зв'язку з невиконанням умов
Кредитного договору 06.07.2009 року
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
було вчинено виконавчий напис №1202, про
звернення стягнення на іпотечне майно.
Від примусової реалізації іпотечної
квартири 17.07.2012 року частково
задоволено вимоги Банку у розмірі 9 112,03
дол.США (вартість проданої квартири).

Отже, враховуючи встановлені обставини
справи, слід дійти висновку, що частину
кредитних коштів подружжям сплачено
під час їх спільного проживання у
зареєстрованому шлюбі, до розподілу ж
підлягає залишок неповернутого
кредиту на

час припинення шлюбних відносин, (тобто
з травня 2010 року (час встановлений
судом за рішенням суду, як час
припинення шлюбних відносин) до дати
закінчення строку дії Кредитного
договору, якщо тільки не буде
застосовано іншого терміну).

Між тим, Позивачем не надано доказів
щодо виконання боргових зобов'язань її,
як позичальника, після розірвання
шлюбу, доказів щодо розміру залишку
заборгованості за кредитом, після
розірвання шлюбу, що впливає на спосіб
поділу майна подружжя.

Суд не приймає до уваги доводи
представника Позивача, ОСОБА_2, що
заочним рішенням Центрально-Міського
районного суду міста Кривого Рогу від
23.07.2013 року встановлений розмір
заборгованості за Кредитним договором,
та саме ця сума боргу підлягає
розподілу між подружжями, оскільки за
рішенням суду, стягнуто загальний
розмір заборгованості, з моменту
виникнення прострочення за Кредитним
договором по дату звернення до суду з
позовом про стягнення заборгованості,
без розмежування періодів знаходження
подружжя ОСОБА_4 у шлюбі, та після його
розірвання.

Таким чином, зважаючи на неможливість
ґрунтування доказування на
припущеннях, встановити суму боргових
зобов'язань, що підлягає розподілу між
подружжям, неможливо, що має наслідком,
відмову у задоволенні вимог уточненого
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.60-61, 65, 69-70, Сімейного Кодексу
України, ст.ст.10, 11, 15, 59-60, 88, 169, 209, 212-215, 218,
219-224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні уточнених позовних вимог
ОСОБА_4, - відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте
Центрально-Міським районним судом м.
Кривого Рогу за письмовою заявою
відповідача, оформленою згідно вимог
ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
районний шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні під час оголошення рішення
вправі скористуватися правом на
оскарження протягом 10-днів з дати
отримання копії рішення.

Суддя:
О.І.Бондарєва