ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/4071/13-ц
Провадження № 2/362/158/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі головуючого - судді
К.В.Медведєва,

при секретарях - Т.І. Савчук, М.О.Боженко,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Приватного
сільськогосподарського підприємства
«Агрофірма «Світанок», третя особа
ОСОБА_4 про визнання формулювання
причин звільнення незаконним та
визнання дисциплінарних стягнень
необґрунтованими,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до
Васильківського міськрайонного суду
Київської області з вищевказаною
позовною заявою, в якій просять:
визнати незаконними та скасувати
накази № 06/06/13-к/1 по № 06/06/13-к/9 від 06.06.2013
року про винесення догани у зв'язку з
прогулом (неявкою на робоче місце без
поважних причин) щодоОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3; визнати незаконним та
скасувати наказ № 06/06/13-к/10 від 06.06.2013
року про звільнення з посади
тракториста ПСП «Агрофірма «Світанок»
з 06.06.2013 року за прогул за п. 4 ст. 40 КЗпП
України щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;
змінити формулювання причин
звільнення позивачів, зазначивши
«звільнений за угодою сторін, п. 1 ст. 36
КЗпП України» і змінити дату
звільнення з 20 травня 2013 року на дату
вирішення справи по суті; стягнути з
ПСП «Агрофірма «Світанок» на користь
позивачів заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 1339,56 коп.
кожному та моральну шкоду в розмірі 30000
грн. кожному.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим,
що 20.05.2013 року ними до відділу кадрів
ПСП «Агрофірма «Світанок» були подані
заяви про розірвання трудових відносин
за угодою сторін. Їм на руки було видано
обхідні листи, а трудові книжки та
розрахунок пообіцяли видати через два
дні. Коли 22.05.2013 року вони прийшли до
відповідача за отриманням розрахунку
та трудових книжок, їх звинуватили у
відсутності на роботі без поважних
причин та запропонували підписати акти
про порушення ними трудової
дисципліни. 05.06.2013 року ними на адресу
ПСП «Агрофірма «Світанок» були
надіслані заяви про задоволення
попередніх заяв про звільнення. Однак,
06.06.2013 року відповідачем було підписано
накази про винесення позивачам догани
в зв'язку з прогулом та звільнення з
посади тракториста ПСП «Агрофірма
«Світанок» з 06 червня 2013 року за прогул
(неявка на робоче місце) за п. 4 ст. 40 КЗпП
України. Вважають, що їх було звільнено
з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки зазначено в
трудовій книжці підстави звільнення не
ті, що були в дійсності, що привело до їх
вимушеного прогулу, а тому відповідач
повинен виплатити на їх користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду.

Позивачі в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, надав суду письмові
заперечення, в якихпояснив, що позивачі
із заявами про звільнення за власним
бажанням до відповідача не зверталися.
Натомість, позивачі не з'явилися на
своє робоче місце в період з 21.05.2013 року
по 30.05.2013 року, пояснень з цього приводу
не надали, в зв'язку з чим їв було
винесено догану та звільнено за прогул.
З таких підстав відповідач вважає, що
вимоги позивачів щодо зобов'язання
відповідача виплатити заробітну плату
за вимушений прогул та моральну шкоду,
є безпідставними.

Суд, заслухавши позивачів, їх
представника (в минулих судових
засіданнях), представника відповідача
та третьої особи, дослідивши та
проаналізувавши зібрані по справі
докази в їх сукупності, вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст.
58 ЦПК України, доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 61
ЦПК України, обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідно до запису в трудовій
книжці серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 прийнятий
на посаду тракториста в ПСП «Агрофірма
«Світанок» 12.12.2009 року. Звільнений
06.06.2013 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України (а.с. 25-26).

Відповідно до запису в трудовій книжці
серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 прийнятий на
посаду тракториста в ПСП «Агрофірма
«Світанок» 21.01.2012 року. Звільнений
06.06.2013 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України (а.с. 27).

Відповідно до запису в трудовій книжці
серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 прийнятий на
посаду тракториста в ПСП «Агрофірма
«Світанок» 12.12.2009 року. Звільнений
06.06.2013 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України (а.с. 28).

Як вбачається з актів про відсутність
на робочому місті, складених комісією
ПСП «Агрофірма «Світанок» в період з
21.05.2013 по 31.05.2013 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 були відсутні на робочому місці
в ПСП «Агрофірма «Світанок» в
зазначений період.

Роботодавець відповідно до наказів
року зажадав від позивачів пояснень
щодо причин відсутності їх на робочому
місці та направив позивачам листи, що
підтверджується описами вкладення у
цінні листи та квитанціями.

Пояснень позивачі відповідачу з
приводу їх відсутності на робочому
місці не надали.

Відповідно до п.п. 6, 10,11 Наказів №
06/06/13-к/1, № 06/06/13-к/2, № 06/06/13-к/3, № 06/06/13-к/4,
№ 06/06/13-к/5, № 06/06/13-к/6, № 06/06/13-к/7, №
06/06/13-к/8, № 06/06/13-к/9, № 06/06/13-к/10 від 06.06.2013
року винесено догану ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 в зв'язку з прогулом (неявкою на
робоче місце без поважних причин) в
період з 21.05.2013 року по 31.05.2013 року (а.с.
13-23)

Відповідно до п.п. 6, 10,11 Наказу №
06/06/13-к/10 від 06.06.2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_1 звільнено з посади
тракториста ПСП «Агрофірма «Світанок»
з 06 червня 2013 року за прогул (неявка на
робоче місце) за п. 4 ст. 40 КЗпП України
(а.с. 11-12).

Через неявку позивачів на робоче місце,
відповідач листами від 06.06.2013 року
повідомив позивачів про необхідність
отримання у відповідача належним чином
оформлені трудові книжки.

В судовому засіданні з пояснень
позивачів та представника відповідача
та третьої особи достовірно було
встановлено, що позивачі 25.06.2013 року за
повідомленням відповідача прибули до
ПСП «Агрофірма «Світанок» та отримали
трудові книжки, копію наказу про
звільнення і розрахунок.

Позивачами не надано доказів, що
трудова книжка не видана їм в день
звільнення з вини відповідача.

Як вбачається з розрахункової
відомості за червень 2013 року по ПСП
«Агрофірма «Світанок» та відомості
нарахування коштів № 44, 27.06.2013 року на
карткові рахунки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 була нарахована заробітна
плата.

Покази свідка ОСОБА_6 про те, що він
знає про те, що позивачі писали заяви
про звільнення за власним бажанням суд
оцінює критично, оскільки свідка було
також звільнено наказом від 06.06.2013 року.

Свідок ОСОБА_7 показала, що позивачі
цікавилися порядком звільнення за
власним бажанням, проте відповідних
заяв не подавали.

Позивачами не було надано жодних
належних доказів на обґрунтування
своїх вимог щодо незаконного
формулювання причин їх звільнення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Виходячи із змісту ст. 147 КЗпП України,
звільнення працівника за прогул є
заходом дисциплінарного стягнення.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 149 КЗпП України, до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачі вчинили прогул, пояснень щодо
якого не надали.

Таким чином, відповідачем правомірно
було звільнено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
з посад трактористівв ПСП «Агрофірма
«Світанок» на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України.

З огляду на наведені обставини, позовні
вимоги є необґрунтованими, матеріалами
справи не підтверджуються та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215,
218, 221, 223, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя