Справа № 372/5013/13-ц
провадження № 2-81/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Обухівський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Орел І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про позбавлення права на
обов'язкову частку у спадщині та за
об'єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності на ?
частину об'єктів нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовною заявою до ОСОБА_2 про
позбавлення останнього права на
обов'язкову частку у спадщині. Позовні
вимоги мотивував тим, що відповідач та
треті особи по справі, є його рідними
братами і сестрами, ОСОБА_8 є його
племінником і вони всі спадкоємці
першої черги за законом після смерті їх
матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року. Проте, за життя матір за згодою
усіх дітей, окрім відповідача, склала
заповіт, яким заповідала усе своє майно
позивачеві, оскільки він разом з нею
проживав, доглядав її та допомагав
матеріально. Усі треті особи
відмовилися від свого права на
обов'язкову частку у спадщині,
натомість відповідач ОСОБА_2 подав
нотаріусу заяву про прийняття спадщини
(обов'язкової частки).

Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач не
має права на обов'язкову частку у
спадщині та має бути позбавлений
такого права, оскільки протягом
останніх десяти років він ображав
матір, братів і сестер, піднімав руку на
матір, вимагав від неї звільнити її
будинок. У подальшому відповідач
ініціював судові процеси з наміром
відібрати у матері житловий будинок та
принизити її. Саме численні судові
тяжби та образи з боку відповідача
призвели до захворювання матері та її
передчасної смерті.

Позивач у судовому засіданні повністю
підтримав свої вимоги, пояснив, що
конфлікт з відповідачем триває досить
давно, останній на його думку не
заслуговує на спадкування материного
майна та має бути позбавлений судом
права на обов'язкову частку у спадщині
згідно з вимогами ст. 1241 ЦК України, а
тому його зустрічний позов не може бути
задоволений.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом про визнання права
власності на ? частину об'єктів
нерухомості, а саме з урахуванням
уточнення позовних вимог просив суд
визнати за ним право власності на ?
частину житлового будинку та земельної
ділянки, площею 0,348 га, з яких 0,220 га для
будівництва, обслуговування житлових
будівель та господарських споруд, 0,128
га для ведення особистого підсобного
господарства, розташованих по АДРЕСА_1
та на ? частину земельної ділянки (паю),
площею 2,4726 га, розташованої у селі
Красна Слобідка Обухівського району
Київської області.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
та його представник ОСОБА_10 у судовому
засіданні повністю підтримали свої
позовні вимоги, пояснили суду, що
ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за
законом після смерті своєї матері
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Оскільки на випадок своєї смерті мати
залишила заповіт на його брата ОСОБА_1,
то він відповідно до вимог ст. 1241 ЦК
України має право на обов'язкову частку
у спадщині як непрацездатна дитина
спадкодавця. Він своєчасно звернувся з
питань оформлення спадщини до
нотаріуса, однак за відсутності
оригіналів правовстановлюючих
документів нотаріус відмовила йому у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом та роз'яснила право
звернутися з відповідним позовом до
суду. Вважають, що їх зустрічний позов
має бути задоволений у повному обсязі,
щодо задоволення первісного позову та
позбавлення ОСОБА_2 права на
обов'язкову частку у спадщині
заперечили, оскільки для цього не
вбачають правових підстав.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог, у судовому
засіданні підтримали первісного
позивача ОСОБА_1 та заперечували щодо
задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача, представника відповідача
та третіх осіб, вивчивши матеріали
справи в їх сукупності, на підставі
наявних у справі доказів вважає, що
первісний позов не підлягає
задоволенню, а зустрічний позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Сторони визнають та не оспорюють, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла їх мати
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за життя
склала заповіт на користь ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, і починаючи з 16
червня 2012 року та на момент смерті
спадкодавця був непрацездатною
дитиною останньої.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК
України малолітні, неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти
спадкодавця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрацездатні батьки
спадкують, незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
законом (обов'язкова частка).

Тож у разі спадкування за законом, є 8
спадкоємців першої черги, а саме -
сторони по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2, а
також треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Отже
кожен з них має право на обов'язкову
частку у спадщині у розмірі 1/16 частини
спадщини.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 1241
ЦК України розмір обов'язкової частки у
спадщині може бути зменшений судом з
урахуванням відносин між цими
спадкоємцями та спадкодавцем, а також
інших обставин, які мають істотне
значення.

На відміну від ст. 1224 ЦК України
зазначена вище норма закону не
передбачає можливості позбавлення
спадкоємця права на обов'язкову частку
у спадщині, а лише надає суду право
зменшити розмір частки з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення.

Таких інших обставин, які б мали
істотне значення для зменшення розміру
обов'язкової частки у спадщині з
матеріалів справи не вбачається, а тому
суд приходить до висновку, що
напруженість відносин між сторонами
через майновий спадковий спір та
розгляд судами інших справ не можуть
слугувати підставою для зменшення
обов'язкової частки відповідача у
спадщині.

Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним
позовом, суд бере до уваги, що
відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних спав
від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою на підставі ст. 392 ЦК
України.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а стаття 1218 ЦК
України передбачає, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом,
згідно статті 1222 ЦК України, можуть
бути фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а тому суд вважає,
що позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_2 є належними спадкоємцем і його
звернення до суду є правомірним.

Згідно статті 316 ЦК України
встановлено, що правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб, а
згідно статті 328 ЦК України
встановлено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів; право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права і
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, в
тому числі і право на житловий будинок
та земельні ділянки.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Разом з тим, суд не може погодитись з
розміром обов'язкової частки у
спадщині про визнання права власності
на яку просить позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_2, оскільки зважаючи на
кількість спадкоємців першої черги за
законом - 8 чоловік, то відповідач має
право на обов'язкову частку у спадщині
у розмірі 1/16 частини спадщини.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 10, 11, 60
ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що первісний позов не доведений, не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства і не підлягає
задоволенню, а зустрічний позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 316, 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1225,
1241 ЦК України, ст. ст. 10, 16, 60 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення права на
обов'язкову частку у спадщині, яка
відкрилася після смерті його матері
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на ? частину
об'єктів нерухомості задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_9 на 1/16 частину
житлового будинку та земельної
ділянки, площею 0,348 га, з яких 0,220 га для
будівництва, обслуговування житлових
будівель та господарських споруд, 0,128
га для ведення особистого підсобного
господарства, розташованих по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_9 на 1/16 частину
земельної ділянки (паю), площею 2,4726 га,
розташованої у селі Красна Слобідка
Обухівського району Київської області.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Обухівський
районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.