СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2259/2014
Головуючий у 1- інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач : Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНЇИ

18 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду у цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючої - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф.,
Корчевного Г.В.,

при секретарі - Марга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 06 грудня 2013 року про відмову у
задоволені заяви ОСОБА_2 про скасування
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
від 30 серпня 2013 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В
И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 06 грудня 2013 року відмовлено
в задоволені заяви ОСОБА_2 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 30 серпня 2013 року
за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
з посиланням на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
ставить питання про скасування
оскаржуваної ухвали, постановлення
нової, якою скасувати рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 30
серпня 2013 року.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не в повному обсязі дослідив
обставини, які мають значення для
вирішення справи, що призвело до
хибного висновку.

Вказує, що до правовідносини, які
випливають з кредитного договору
застосовується Закон України «Про
захист прав споживачів», а кредитний
договір є споживчим кредитом, вона
(заявник) є споживачем банківських
послуг, а тому даний спір непідвідомчий
третейським судам.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про що свідчить зворотне
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 50, 51).

З наданих письмових пояснень, які
надійшли на адресу суду 17 лютого 2014
року, ОСОБА_2 просить розглядати справу
без її участі (а.с. 46-48).

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарги
з наступних підстав.

Згідно ст. 17 ЦПК України, сторони мають
право передати спір на розгляд
третейського суду, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Вказаний закон визначає процедуру
укладання договору, яка включає
питання щодо надання інформації
кредитодавцеві та споживачеві один про
одного та щодо умов кредитування: мету,
для якої споживчий кредит може бути
витрачений, форми його забезпечення,
тип відсоткової ставки, сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту, строк, на який кредит може бути
одержаний, та варіанти його повернення.
При цьому, в разі ненадання зазначеної
інформації суб'єкт господарювання,
який повинен її надати, несе
відповідальність, встановлену ст.ст. 15
і 23 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10.11.2011 року визначено, що дія Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо судового захисту прав споживачів
поширюється на правовідносини між
кредитором та позичальником
(споживачем) за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як під
час укладення, так і виконання такого
договору.

Як вбачається з матеріалів справи 30
серпня 2013 року Постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
український банків по справі за № 707/13
ухвалив рішення, яким стягнув з ОСОБА_2
на користь ПАТ «ВТБ Банк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 56944 грн. 11 коп., 969 грн. 45 коп.
третейського збору (а.с.3-4).

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 06 грудня 2013 року відмовлено
в задоволені заяви ОСОБА_2 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 30 серпня 2013 року
за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Відмовляючи у задоволення заяви про
скасування рішення третейського суду,
суд першої інстанції виходив з
положень ст..389-5 ЦПК України, якою
визначено вичерпний перелік підстав
для скасування рішення третейського
суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України
підставою для скасування рішення
третейського суду є прийняття
третейським судом у справі, яка
непідвідомча третейському суду
відповідно до закону.

В зв'язку з прийняттям Закону України
від 03 лютого 2011 року «Про внесення
зміни до статті 6 Закону України «Про
третейські суди» щодо підвідомчості
справ у сфері захисту прав споживачів
третейським судам», який набрав
чинності з 11 березня 2011 року,
третейські суди не мають право
розглядати справи у спорах щодо
захисту прав споживачів.

Згідно частини другої прикінцевих та
перехідних положень Закону після
набрання чинності цим Законом
третейські суди припиняють розгляд
справ у спорах щодо захисту прав
споживачів, у тому числі споживачів
послуг банку (кредитні спілки), розгляд
яких було розпочато до набрання
чинності цим законом, про що виноситься
мотивована ухвала.

Відповідно до п.22, 23 ст.1 Закону України
„Про захист прав споживачів
споживачем є фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника, а споживчим кредитом є
кошти, що надаються кредитодавцем
(банком або іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.

Аналіз спірних правовідносин, а саме
обставин укладення кредитного
договору, суми отриманого кредиту,
дають підстави для висновку, що ОСОБА_2.
є споживачем послуг банку.

Згідно п. 2.1. кредитного договору №
R1В, укладеного 10 вересня 2012 року
між ПАТ «ВТБ Банк» і ОСОБА_2, цільовим
використанням кредиту є споживчі
потреби (а.с.11)

Згідно рішення Конституційного Суду
України у справі № 1-26/2011 дія пунктів 22,
23 статті 1 Закону України «Про захист
прав споживачів» поширюється на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладення, так і виконання такого
договору.

Відповідно до ст. 150 Конституції
України рішення Конституційного суду,
зокрема, з питань офіційного
тлумачення законів України, є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.

За викладених обставин, висновок суду
про відсутність підстав для скасування
рішення третейського суду, ухваленого
у справі 30 серпня 2013 року, тобто після
набрання чинності 11 березня 2011 року
Закону України від 3 лютого 2011 року
„Про внесення зміни до статті 6 Закону
України "Про третейські суди " щодо
підвідомчості справ у сфері захисту
прав споживачів третейським судам ", не
ґрунтується на матеріалах справи і не
відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведене апеляційна
скарга підлягає задоволенню,
оскаржувана ухвал суду першої
інстанції - скасуванню з
постановленням нової ухвали про
задоволення заяви ОСОБА_2 про
скасування рішення третейського суду.

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 06 грудня 2013 року скасувати,
постановити нову ухвалу наступного
змісту

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 30 серпня 2013 року
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з
моменту, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: