Справа
№
провадження: 2/230/71/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2014 року Єнакіївський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ференчук О.В.,

при секретарі Радько Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Державного казначейства
України в Донецькій області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності і
незаконним триманням від вартою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 3000000,00 грн., заподіяної
незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності та
незаконним триманням під вартою.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
вказує, що 29 грудня 2008 року старшим
слідчим СВ Єнакіївського МВ ГУМВС
України стосовно нього порушено
кримінальну справу за ознаками складу
злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК
України. 16 березня 2009 року відповідно
ло постанови слідчого вказані дії було
перекваліфіковано на ст. 190 ч.4 КК
України. Не дивлячись на те, що він
винним себе не визнавав, у слідства не
було будь яких доказів вчинення ним
злочину, було обрано запобіжний засіб -
тримання під вартою, який був
скасований постановою Калінінського
районного суду Донецької області від
04.04.2013 року.

Постановою слідчого СВ Єнакіївського
МВ ГУМВС України 15 липня 2013 року було
припинено вказане кримінальне
переслідування за відсутності у його
діях ознак складу злочину.

Крім того 8 квітня 2009 року відносно
нього було порушено кримінальну справу
по обвинуваченням за ст.ст. 191 ч.5, 362 ч.3
КК України, а 29 травня 2009 року - за ст.ст.
364 ч.2, 191 ч.5, 209 ч.1 КК України.

Постанову прокурора м. Єнакієве від 29
травня 2009 року щодо порушення
кримінальної справи за ст. 364 ч.2 КК
України було скасовано згідно з
постановою Єнакіївського міського
суду від 24 червня 2009 року. Кримінальне
провадження за ст. 209 ч.1 КК України було
припинено 16 листопада 2012 року.

Постановою старшого прокурора
прокуратури м. Єнакієве від 16 грудня 2012
року було закрито кримінальне
провадження за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 191
ч.5, 362 ч.3 КК України в зв'язку з тим, що не
встановлені достатні докази для
підтвердження його винуватості.

Таким чином з моменту порушення
кримінальних справ і до винесення
постанов про їх закриття, він
знаходився у стані важкого стресу.
Перебування від вартою та необхідність
постійно приймати участь у
розслідуванні та розгляді справи
вимагало від нього додаткових зусиль,
він був позбавлений можливості
належного доказування своєї
невиновності.

Внаслідок незаконних дій органами
прокуратури м. Єнакієве Донецької
області та Єнакіївського МВ ГУМВС
України в Донецькій області йому було
завдано душевних та моральних
страждань. Виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати, яка була
встановлена на час знаходження його
під слідством та триманням під вартою,
просить стягнути на його користь
відшкодування моральної шкоди в сумі
3000000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача доводи та обґрунтування
позовних вимог підтримали в повному
обсязі і просила суд стягнути з
державного бюджету на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
3000000 грн.

Представник відповідача Головного
Управління Державного казначейства
України в Донецькій області в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і
просив відмовити у їх задоволенні в
повному обсязі за необґрунтованістю
позовних вимог позивача.

Представник третьої особи -
прокуратури в м. Єнакієве Донецької
області в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 та просив суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Суд, вислухавши позивача,
представника відповідача,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи встановив наступні
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини і приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Так, постановою слідчого СВ
Єнакіївського Мв ГУМВС України в
Донецькій області від 29.12.2008 року було
порушено кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєннї
злочину, передбаченого ст. 190 ч.3 КК
України. 16 березня 2009 року дії ОСОБА_1
було перекваліфіковано зі ст. 190 ч.3 КК
України на ст. 190 ч.4 КК України. 15 липня
2013 року на підставі постанови слідчого
СВ Єнакіївського МВ ГУМВС України в
Донецькій області від 15 липня 2013 року
кримінальне провадження щодо
обвинувачення ОСОБА_1 було закрито в
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 190 ч.4 КК України (Т.1
л.д. 49).

Крім того, 8 квітня 2009 року відносно
ОСОБА_1 було порушено кримінальну
справу за його обвинуваченням за ст.ст.
191 ч.5, 362 ч.3 КК України, а 29 травня 2009
року - за ст.ст. 364 ч.2, 191 ч.5, 209 ч.1 КК
України.

Постанова прокурора м. Єнакієве від 29
травня 2009 року щодо порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за
ст. 364 ч.2 КК України було скасовано, що
підтверджується постановою
Єнакіївського міського суду від 24
червня 2009 року. Кримінальне
провадження за ст. 209 ч.1 КК України було
припинено 16 листопада 2012 року (Т.2 л.д.
13-14, 28).

Постановою старшого прокурора
прокуратури м. Єнакієве від 16 грудня 2012
року було закрито кримінальне
провадження за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 191
ч.5, 362 ч.3 КК України в зв'язку з тим, що не
встановлені достатні докази для
підтвердження винуватості ОСОБА_1 (Т.2
а.с.32-34)

При розгляді Калінінським районним
судом м. Горлівки Донецької області
кримінальної справи за обвинуваченням
ОСОБА_1 за ст.ст. 190 ч.4, 191 ч.5, 362 ч.1 КК
України, кримінальну справу в частині
звинувачення ОСОБА_1 за ст. 190 ч.4 КК
України було виділено і направлено на
додаткове розслідування, запобіжний
захід із тримання під вартою було
змінено на підписку про невиїзд (Т.1 л.д.
40-42).

Відповідно до цієї ж постанови суду
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою відносно ОСОБА_1, обраний по
обвинуваченню за ст. 191 ч.5, ст. 362 ч.1 КК
України, не змінено.

24 квітня 2013 року вироком
Калінінського районного суду м.
Горлівки було засуджено ОСОБА_1 за ст. 191
ч.5 КК України, призначено покарання у
вигляді 8 років позбавлення вол

і, строк покарання обчислюється з 11
лютого 2009 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що
ОСОБА_1 був незаконно притягнутий до
кримінальної відповідальності і
протягом 54 місяців перебував під
кримінальним переслідуванням
слідства, чим суттєво були порушені
його конституційні права і свободи,
гарантовані державою Україна, тому
позивач має право на відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду», право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку, передбачених цим
Законом, виникає у випадку закриття
кримінальної справи за відсутністю
події злочину, відсутності діянні
злочину або не доведеністю участі
обвинуваченого у вчиненні злочину.

Згідно ч.1 ст. 1176 ЦК України шкода,
завдана фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду.

Моральна шкода підлягає
відшкодуванню з Державного бюджету
України відповідно до вимог ЗУ «Про
порядок відшкодування шкоди завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду».

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про
порядок відшкодування шкоди завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» відшкодування
моральної шкоди за час перебування під
слідством чи судом провадиться з
урахуванням розміру не менше одного
мінімального розміру заробітної плати
за кожен місяць перебування під
слідством чи судом, яка була
встановлена на час знаходження під
слідством позивача. Тому вважає, що на
підставі вищенаведеного закону,
розмір моральної шкоди повинен
виходити з урахуванням розміру
мінімальної заробітної плати
встановленої у період з грудня 2008 по
липень 2013 року.

Таким чином, суд, виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати, яка була
встановлена на час знаходження
позивача під слідством, вважає що
адекватною компенсацію позивачу, за
рахунок Державного бюджету України
буде відшкодування моральної шкоди в
розмірі 70000 грн.

При цьому суд вважає, що срок
звернення до суду позивач пропустив з
поважних причин.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 215-218 ЦПК
України, ст. 1176 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5
Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного
управління Державного казначейства
України в Донецькій області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності і
незаконним триманням від вартою,
задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління
Державного казначейства України за
рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 70000,00
(сімдесят тисяч) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення, а у
разі відсутності особи яка має право на
оскарження рішення, у десятиденний
строк з дня отримання копії рішення
суду.

Суддя
О.В. Ференчук