Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/507/14
Головуючий у 1 інстанції: Ретинська Ю.І .
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Євальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра» на
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 12 грудня 2013 року у справі
за позовом Запорізької обласної
кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА :

Запорізька обласна кредитна спілка
«Довіра» звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитним договором. В обгрунтування
позовних вимог вказано наступне.

12.11.2005 року Відповідач як член
кредитної спілки вчетверте отримала
кредит в розмірі 120 000 грн. відповідно до
кредитного договору № 7505 від 12.11.2005
року, укладеного між Запорізькою
обласною кредитною спілкою «Довіра» та
ОСОБА_3. В цей же день ОСОБА_3 внесла до
кредитної спілки додатковий пайовий
внесок у сумі 24000 грн.

У забезпечення повернення кредиту
відповідачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
передали в іпотеку нерухоме майно, а
саме, квартиру АДРЕСА_1, що належить їм
на праві спільної сумісності
власності.

Згідно п.1 кредитного договору
Відповідач зобов'язалася на протязі 36 -
місячного терміну, тобто по 12.11.2008 р.
повернути отриману суму кредиту і
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 1,6% щомісячно
наперед від залишку суми неповерненого
кредиту.

Станом на 05.08.2013 року відповідач має
заборгованість за зазначеним
договором в сумі 297 560 грн., з яких: 120 000
грн. - кредит, 177 560 - проценти за
користування кредитом.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 12 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
Запорізька обласна кредитна спілка
«Довіра» подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
та ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову
Запорізької обласної кредитної спілки
« Довіра», районний суд виходив з того,
що у справі № 2/ 809/1/2012 року за позовом
кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про розірвання кредитного
договору № 7505 від 12.11.2005 року та
звернення стягнення на предмет іпотеки
, якою був забезпечений цей кредитний
договір, рішенням Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2012
року, яке було залишено без змін
Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 17.01.2013 року та набрало
законної сили, було встановлено, що
ОСОБА_3 не отримувала кредитних коштів
за кредитним договором № 7505 від 12.11.2005
року, а тому відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України ці обставини не доказуються
при розгляді цієї справи. Оскільки
відповідачка кредитних коштів за
вищезазначеним договором не
отримувала, то відповідно не має
законних підстав для стягнення цих
коштів, а також процентів за
користування ними..

З таким висновком суду можна
погодитись.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що 12.11.2005 року між
Запорізькою обласною кредитною
спілкою «Довіра» і ОСОБА_3 підписано
кредитний договір № 7505, відповідно до
умов якого ОСОБА_3 мала отримати від
кредитної спілки грошові кошти у сумі
120 000 грн. зі строком погашення до 12.11.2008
року на потреби бізнесу.

12.11.2005 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
кредитною спілкою « Довіра» у
забезпечення виконання умов
кредитного договору укладено договір
іпотеки, предметом якого є належна
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві власності
квартира АДРЕСА_1,.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03.10.2012 року ( у справі №
22-ц/778/5913) за позовом Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра» до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про розірвання
кредитного договору та звернення
стягнення на предмет іпотеки, яке було
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 17.01.2013
року та набрало законної сили було
встановлено, що Кредитна спілка
«Довіра» не довела факт отримання
ОСОБА_3 грошових коштів за кредитним
договором № 7505 від 12.11.2005 року, що було
підставою для відмови у задоволенні
позову кредитної спілки «Довіра» про
розірвання кредитного договору № 7505
від 12.11.2005 року та звернення стягнення
на предмет іпотеки, якою було
забезпечено виконання умов
зазначеного кредитного договору. При
цьому суд надавав оцінку касовим
документам і матеріалам кредитної
справи .

Отже, судовим рішенням від 03.10.2012 року,
яке набрало законної сили, в якому
брали участь ті самі особи, що і в даній
справі, предметом спору було
розірвання зазначеного кредитного
договору та звернення стягнення на
предмет іпотеки, якою було забезпечено
виконання цього кредитного договору,
відносно ОСОБА_3 був встановлений той
факт, що остання не отримувала грошей в
сумі 120 000 грн. за кредитним договором №
7505 від 12.11.2005 року..

Згідно зі ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Правовідносини щодо позики, кредиту,
банківського вкладу регулюються
главою 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Виходячи з положень цієї норми слід
зазначити, що договір позики належить
до реальних договорів і, отже,
вважається укладеним з моменту
передання грошей або речей.

Суд першої інстанції врахував фактичні
обставини справи, вимоги закону, взяв
до уваги обставини встановлені
рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03.10.2012 року про те, що
ОСОБА_3 не отримувала грошей в сумі 120 000
грн. за кредитним договором № 7505 від
12.11.2005 року, яке є преюдиційним і
обо"язковими для суду при розгляді цієї
справи, і прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позову про стягнення грошових коштів (
кредит) та процентів за користування
ними.

Посилання апелянта, як на новий доказ
на висновок спеціаліста
Науково-дослідницького
експертно-криміналістичного центру
від 31.10.2012 року, то він був залучений до
матеріалів вищезазначеної цивільної
справи при подачі кредитною спілкою
«Довіра» заперечень на апеляційну
скаргу на рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2012
року і був об'єктом дослідження в суді
апеляційної інстанції при
постановлені ухвали від 17.01.2013 року.

Посилання апелянта на інші судові
рішення, якими начебто було
встановлено факт видачі грошових
коштів ОСОБА_3 за вищезазначеним
кредитним договором, а саме, на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 20 березня 2012 року за
позовом ОСОБА_5 до кредитної спілки «
Довіра» про визнання договору іпотеки
припиненим, на рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від 18
червня 2013 року за позовом ОСОБА_5 до
кредитної спілки « Довіра» про
розірвання договору іпотеки, на ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 18 червня 2013 року у цій справі, не
заслуговують на увагу, оскільки
предметом даних справ був іпотечний, а
не кредитний договір № 7505 від 12.11.2005
року, при цьому судами не досліджувався
факт видачі грошових коштів ОСОБА_3 за
вищезазначеним кредитним договором,
рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 18.06.2013 року не давалась
оцінка рішенню Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 03.10.2012 року, яким
було встановлено, що відповідачка не
отримувала грошей за кредитним
договором № 7505 від 12.11.2005 року.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що судом повно і всебічно
з"ясовані обставини справи, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
при розгляді спору не порушені,
застосовані правильно, ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, а інші
доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра»
відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 12 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: