Справа № 352/3385/13-ц
Провадження № 2/352/208/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді
Гургули В.Б.,

секретаря
Кожуховської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Тисменицького
районного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на дитину.
Свої позовні вимоги обгрунтовувала
тим, що шлюб з відповідачем
зареєстрований 26.06.2006 року в
Кукільницькій сільській раді
Галицького району Івано-Франківської
області, актовий запис № 7. Від даного
шлюбу у них народилась одна дитина:
дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною
звернення до суду є те, що вони з
відповідачем люди різних характерів та
поглядів на життя, а тому у них
виникають різні спори, сварки та
непорозуміння. Спільних інтересів у
них немає, вони віддалились одне від
одного та кожен з них став жити своїм
життям. Подальше перебування в шлюбі є
недоцільним та суперечить інтересам
позивачки, а тому вона просить суд шлюб
розірвати. Відповідач також в
добровільному порядку не надає коштів
на утримання дочки, хоча згідно закону
зобов'язаний це робити. Просила
стягнути з відповідача на утримання
дочки аліменти в розмірі 800 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Позивачка у судовому засіданні
позов підтримала та просила його
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав частково, проти
розірвання шлюбу не заперечував, проте
просив в частині стягнення аліментів
позов задоволити частково та стягувати
з нього 400 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Відповідно до правової позиції Пленуму
Верховного Суду України, викладеної в
пункті 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»: проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

Судом встановлено, що шлюб між
сторонами фактично розпався, сторони
не підтримують подружніх відносин,
відновлення сім'ї неможливе та
суперечить інтересам подружжя, а тому
суд приходить до переконання, що вимоги
позивачки є доведеними та такими що
підлягають задоволенню.

Встановлено, що у шлюбі сторін
народилась одна дитина: дочка ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає
коштів на утримання дитини. У
відповідності з вимогами ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Суд вважає, що шлюб слід розірвати,
неповнолітню дитину залишити
проживати з матір'ю, після розірвання
шлюбу залишити позивачці шлюбне
прізвище. З відповідача на підставі ст.
184 СК України слід стягнути аліменти на
утримання дочки у твердій грошовій
сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного, відповідно
до пункту 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», керуючись
ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184 СК України, ст. ст.88,
213-215 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
зареєстрований 26.06.2006 року в
Кукільницькій сільській раді
Галицького району Івано-Франківської
області, актовий запис № 7 - розірвати.

Неповнолітню дитину: дочку
ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити
проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу
залишити позивачці ОСОБА_1 за її
вибором шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Коломия,
жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, непрацюючого, гравця команди
«Карпати» м. Коломия, аліменти на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої
дитини: дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти в сумі по 500 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнення розпочати з 28.11.2013
року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, судовий
збір в дохід держави в сумі 229 (двіста
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення
аліментів за один місяць звернути до
негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду до апеляційного
суду Івано-Франківської області може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення через Тисменицький
районний суд.

Головуючий
В.Б.
Гургула