Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи - приватне акціонерне
товариство «НФСК «Добробут», Моторне
(транспортне) страхове бюро України про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2013 року позивач звернулась з
позовом до відповідача про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, посилаючись на те, що
постановою суду від 12 серпня 2013 року
відповідача було визнано винним у ДТП,
яке відбулося 17 липня 2013 року в
м.Павлограді. Внаслідок ДТП було
пошкоджено автомобіль позивача Део
Матіз державний номер НОМЕР_4.
Відповідач у добровільному порядку
матеріальну шкоду не відшкодував, тому
позивач відремонтувала пошкоджений
автомобіль за свої кошти, після
проведеного ремонту втрачений
товарний вигляд автомобіля, крім того
пошкодженням автомобіля їй спричинено
моральну шкоду.

Тому позивач просить стягнути з
відповідача матеріальну шкоду за
відновлення пошкодженого автомобіля в
сумі 1900 грн, за втрачений товарний
вигляд транспортного засобу 1800 грн, у
відшкодування моральної шкоди 5000 грн
та судові витрати в сумі 910 грн.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, пояснила, що
автомобіль вона придбала у грудні 2011
року, на момент ДТП він був майже новим.
Відразу після пошкодження автомобіля
вона одразу звернулась до страхової
компанії за отриманням відшкодування,
але до цього часу ніякої відповіді на
її звернення не надійшло. Експертної
оцінки розміру шкоди, заподіяної
пошкодженням автомобіля та втратою
товарної вартості вона не замовляла і
не проводила, не заперечує проти
призначення такої експертизи судом,
але відмовляється брати на себе
витрати на проведення експертизи.
Моральна шкода, заподіяна їй
відповідачем, полягає в тому, що вона не
мала можливості користуватись
автомобілем, який купувала в кредит,
змушена була оплачувати його ремонт в
той час, коли ще не була виплачена
кредитна заборгованість.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що підставою його
відмови від сплати позивачу грошової
компенсації за ремонт автомобіля було
те, що він був застрахований у
страховій компанії «Добробут», з якої
позивач повинна вимагати виплату їй
страхової суми. Крім того позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження розміру заподіяної їй
матеріальної та моральної шкоди,
розрахунок втрати товарного вигляду
автомобіля не є компетенцією позивача,
а повинен здійснюватися експертом.

Представники третіх осіб - приватного
акціонерного товариства «НФСК
«Добробут», Моторного (транспортного)
страхового бюро України у судове
засідання не з'явились.

Від відповідача Моторного
(транспортного) страхового бюро
України надійшли письмові пояснення, в
яких зазначено, що позовні вимоги в
частині стягнення матеріальної шкоди
та втрати товарного вигляду не
підтверджені у належний спосіб
відповідним звітом спеціаліста про
розмір шкоди, приватне акціонерне
товариство «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» на даний час існує, не
виключена з реєстру юридичних осіб і не
перебуває в стадії припинення, отже у
разі наявності укладеного полісу
страхування з відповідачем може нести
відповідальність за шкоду.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду від 12 серпня 2013
року (а.с.8) ОСОБА_2 визнано винним у тому,
що він 17 липня 2013 року залишив
транспортний засіб - моторолер FТ на
вул.Заводській, 44 в м.Павлограді, не
вживши всіх заходів, щоб не допустити
його самовільний рух, внаслідок чого
останній покотився і здійснив
зіткнення з автомобілем Деу, який
належить ОСОБА_1 Внаслідок ДТП
транспортний засіб отримав механічні
пошкодження.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення, а саме
зворотного боку схеми місця ДТП видно,
що автомобіль Део Матіз державний
номер НОМЕР_4, який належить ОСОБА_1
отримав зовнішні пошкодження:
деформовано задні ліві двері, заднє
ліве крило. Моторолер FТ державний
номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4,
пошкоджень не отримав. Обидва учасники
ДТП мають поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (а.с.15-16).

У судовому засіданні встановлено, що на
момент ДТП цивільно-правова
відповідальність власника моторолера
FТ державний номер НОМЕР_3 була
застрахована в приватному
акціонерному товаристві «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» відповідно до полісу № АВ
6818926, строк дії з 21 липня 2012 року по 20
липня 2013 року (а.с.23).

Правовідносини в сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів врегульовані
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", що спрямований
на забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для
отримання страхового відшкодування
особа, яка має право на відшкодування,
подає страховику відповідну заяву.

Згідно із положеннями ст. 36 Закону, якщо
особа, яка має право на отримання
відшкодування, не задоволена рішенням
страховика щодо виплати страхового
відшкодування, вона має право подати до
МТСБУ скаргу про перегляд
вищезазначеного рішення. Якщо прийняте
МТСБУ рішення не задовольняє таку
особу, то вона має право подати позов до
суду щодо відшкодування шкоди в
установленому законом порядку.

МТСБУ відшкодовує потерпілому
заподіяну шкоду у разі недостатності
коштів та майна страховика - учасника
МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або
ліквідований.

На день судового розгляду справи
відсутні відомості про те, що ПрАТ
«НФСК «Добробут» ліквідована або
визнана банкрутом, настання страхового
випадку підтверджується постановою
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, який керував
застрахованим транспортним засобом,
тому саме ПрАТ «НФСК «Добробут»
повинен відшкодувати шкоду, заподіяну
майну позивача внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У судовому засіданні встановлено, що
позивач звернулась до ПрАТ «НФСК
«Добробут» за отриманням страхового
відшкодування, відомості про виплату
страхового відшкодування чи відмову у
здійсненні такої виплати у матеріалах
справі відсутні.

Таким чином позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди,
пов'язаної з відновлювальним ремонтом
пошкодженого автомобіля, до
відповідача ОСОБА_2 заявлені
передчасно і задоволенню не
підлягають.

За правилами п.32.7 ст.32 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик не відшкодовує
шкоду, пов'язану зі втратою товарної
вартості транспортного засобу.

Розмір заподіяної шкоди, пов'язаної з
втратою товарної вартості автомобіля,
визначається оцінювачем майна, що має
ліцензію на проведення оцінки,
відповідно до Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів.

Розмір втрати товарної вартості
автомобіля розрахований позивачем
самостійно, на підтвердження позовних
вимог у цій частині позивачем не надано
у судове засідання відповідного
висновку
спеціаліства-автотоварознавця,
позивач не заперечувала проти
призначення судової автотоварознавчої
експертизи, але обидві сторони
відмовились брати на себе витрати на
проведення експертизи.

Таким чином позовні вимоги про
відшкодування шкоди, пов'язаної з
втратою товарної вартості автомобіля,
не підтверджені належними доказами і
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.26-1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відшкодування страховиком
моральної шкоди потерпілому
передбачено лише у разі ушкодження
здоров'я.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає в тому числі у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням всіх обставин справи, суд
вважає доведеним, що неправомірними
діями відповідача, які виявились у
вчиненні винних дій, які призвели до
пошкодження належного позивачу майна,
позивачу заподіяно моральну шкоду, яка
виражається в моральних переживаннях з
приводу настання
дорожньо-транспортної пригоди,
вимушеними змінами у способі життя та
витрачанням часу на пошук можливостей
та коштів з метою усунення наслідків
пошкодження транспортного засобу.

Разом з тим, суд вважає, що розмір
компенсації за моральну шкоду
позивачем завищений. Найбільш
достатньою, необхідною та
справедливою, на думку суду, є
компенсація в розмірі 1000 гривень за
заподіяну позивачу моральну шкоду .

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
судові витрати, понесені позивачем при
подачі позовної заяви на сплату
судового збору, які підтверджуються
квитанціями (а.с.1-2) підлягають
стягненню з відповідача пропорційно
до задоволених позовних вимог у
розмірі, передбаченому на день
звернення позивача до суду - 229 грн 40 коп
в частині задоволених позовних вимог
немайнового характеру про
відшкодування моральної шкоди.

Витрати, понесені позивачем на оплату
юридичних послуг за надання
консультації, складання позовної заяви
та підготовку документів (а.с.9-11) не
відносяться до судових витрат,
оскільки не пов'язані з розглядом
справи, а понесені до пред'явлення
позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 1000
(тисячу) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва