Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Микитівський районний
суд м. Горлівки Донецької області в
складі: Головуючого судді Родіної Н.В.,
при секретарі Золкіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1
просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування в будинку
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 24 квітня
1991 року між нею та відповідачем був
укладений шлюб. На підставі договору
дарування від 14 грудня 1991 року,
посвідченого Другою Горлівської
державною нотаріальною конторою за
реєстром № 4796 їй на праві приватної
власності належить жилий будинок
АДРЕСА_1. З 1993 року її родина стала
проживати у будинку за вищевказаною
адресою. 19 квітня 2006 року відповідач
був зареєстрований у належному їй
будинку як член родини. Сімейне життя з
відповідачем не склалося, 24 липня 2007
року шлюб між ними було розірвано. У
липні 2007 року відповідач зібрав свої
речі та виїхав із належного ОСОБА_1
будинку. Після чого він у жилому
будинку АДРЕСА_1 не проживає,
комунальні платежі не сплачує, у
витратах на ремонт та утримання житла
участі не приймає. Факт не проживання
відповідач у вищевказаному жилому
будинку з липня 2007 року по теперішній
час підтверджується актом СК «Ізотова»
та показаннями свідків. Відповідач
постійно проживає у належній йому
квартирі АДРЕСА_2. Позивачка
неодноразово зверталася до
відповідача з вимогами знятися з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1, але він безпідставно
відмовляється. У зв'язку з чим
позивачка була змушена звернутися до
суду з дійсною позовною заявою.
Відповідач чинить позивачу перешкоди у
здійсненні права власності. Відповідач
вибув із жилого будинку АДРЕСА_1,
комунальні платежі не сплачує, більше
шести років не проживає за місцем своєї
реєстрації, має власне житло.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
за наведених у позовній заяві підстав,
додавши, що будинок АДРЕСА_1 їй
подарував її дідусь. Після розірвання
шлюбу відповідач виїхав звідти, забрав
всі свої речі. У відповідача є квартира
від покійної матері, оскільки він
оформив спадщину. Просила
задовольнити позов, оскільки
відповідач перешкоджає їй, як власниці
вказаного будинку, у здійсненні свого
права власності (сплата комунальних
послуг, проходження курсів техніки
безпеки в установу Облгазу, взаємні
стосунки з іншим чоловіком тощо).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги визнав, не
заперечував проти того, щоб його
визнали таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, який належить його колишній
дружині - ОСОБА_1, оскільки він там не
проживає більше 6 років. У теперішній
час після смерті матері він оформив
спадщину на квартиру і бажає в ній
зареєструватися.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, допитані
у судовому засіданні кожен окремо,
підтвердили факт не проживання ОСОБА_2
у будинку АДРЕСА_1 з 2007 року та
відсутність там речей останнього.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав:

24 квітня 1991 року між позивачем
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений шлюб, що підтверджується
копією свідоцтва Міського палацу
одруження м. Горлівки Серія НОМЕР_1, а 24
липня 2007 року шлюб між ними був
розірваний, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу Серія
НОМЕР_2.

Відповідно копії договору
дарування від 14.12.1991р. посвідченого
Другою Горлівської державною
нотаріальною конторою за реєстром №
4796, ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить жилий будинок АДРЕСА_1.

Тож, спірне житлове приміщення
відноситься до приватного житлового
фонду, тому правовідносини сторін
регулюється Главою 6 ЖК України -
«Користування жилими приміщеннями в
будинках (квартирах) приватного
житлового фонду»

За статтею 156 ЖК України - «Члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням (ч.1). За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї. (ч.2). До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням (ч.4)».

Відповідно до копії домової книги
в будинку АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 з
19.04.2006 року зареєстрований за вказаною
адресою.

В судовому засіданні
встановлено, що відповідач не проживає
у спірній квартирі з 2007 року, оплату за
комунальні послуги не здійснює, його
особистого майна та речей у будинку
немає. Дані обставини підтверджені
актом СК «Ізотова» від 01 жовтня 2013 року
, поясненнями свідків та не спростовані
сторонами у судовому засіданні.

Згідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім`ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім`ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у
спірному житловому приміщенні за
адресою: АДРЕСА_1 не проживає більше
року, в судовому засіданні позов
визнав, тому, враховуючи те ,що
визнання відповідача втратившим право
користування вказаною житловою площею
не суперечить закону та не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб,
суд приходить до висновку про
можливість задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 209, 214-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням за адресою
АДРЕСА_1 .

На рішення до Апеляційного суду
Донецької області через Микитівський
районний суд м. Горлівки може бути
подана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення

Суддя: