Дата документу 20.01.1014
Справа № 334/9614/13-ц
Провадження № 2/334/319/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Ленінський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого -
судді Нікітенко Н.П., при секретарі
Сагайдак Г.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, вказавши в заяві,
що відповідно до укладеного договору №
б/н від 15.05.2008 року ОСОБА_2 15.05.2008 року
отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно
цієї статті ЦК договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Відповідно до п. 6.5. Умов надання
банківських послуг, - позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість по кредиту, відсотками
за його використання, по перевитрати
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісію на умовах, передбачених
Договором.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання
банківських послуг, - при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов`язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, позичальник сплачує банку штраф у
розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 5 %
від суми простроченої заборгованості
по кредиту (процентна частина).

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 14.10.2013 року має
заборгованість - 24 236,18 грн., яка
складається з наступного:

- 3000,00 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 12780,89 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 6825,00 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 1130,29 грн. - штраф (процентна
складова).

У добровільному порядку
заборгованість відповідачем на цей час
не погашена.

Позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом в сумі 24236,18
грн., а також витрати по оплаті судового
збору в розмірі 242,36 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просить суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач визнав позов частково, не
заперечує, що в 2008 році отримав
кредитну картку з 3000 грн кредитного
ліміту, які протягом деякого часу
використовував. У зв'язку з
економічною кризою не зміг сплатити
борг, не заперечує проти стягнення
коштів, але вважає, що сума
заборгованості банком значно
збільшена, просить застосувати до
вимог банку строк позовної давності і
стягнути з нього кошти в межах строку
позовної давності.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, оцінивши всі
представлені докази в сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник забов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не установлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
забов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами належним чином та у
встановлений строк, відповідно до умов
договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов`язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Порушенням зобов`язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є
прострочення - невиконання
зобов`язання в обумовлений сторонами
строк. При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як «строк
дії договору», так і «строк (термін)
виконання зобов`язання» (ст. 530, 631 ЦК
України). Якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов`язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 15.05.2008
року ОСОБА_2 ,15.05.2008 року отримав кредит
у розмірі 3000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком договір, який
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

В заяві про відкриття банківського
рахунку і отримання кредитної картки
відповідач зазначив про свою згоду з
тим, що вказана заява разом з Пам`яткою
клієнта, Умовами та Правилами надання
банківських послух , а також Тарифами
складають договір, укладений між ним і
банком про надання банківських послуг.

Умовами і правилами банківських послуг
передбачено, що для надання послуг Банк
відкриває клієнту картковий рахунок,
його вид і строк дії визначений в заяві
і в пам`ятці клієнта, підписанням якої
клієнт і Банк укладають договір про
надання банківських послуг. Датою
укладання договору являється дата
відкриття рахунку, зазначена в розділі
«відмітка Банку». Договір діє протягом
12 місяців з моменту його підписання.
Якщо протягом цього строку ні одна із
сторін не проінформує другу сторону
про припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Погашення кредиту здійснюється
шляхом поповнення рахунку готівкою або
у безготівковому порядку. Строки і
порядок погашення кредиту (кредитного
ліміту, кредитної лінії) по платіжним
карткам з встановленим мінімальним
обов`язковим платежем наведений у
Пам`ятці клієнта, яка являється
невід`ємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами, і
частку заборгованості по Кредиту. При
порушенні строків платежів
позичальник зобов`язаний сплатити
штраф у розмірі 500 грн. і 5 % від суми
позову (п.п.3.1; 3.2; 5.2; 5.3; 8.6; 9.12 Умов і
правил надання банківських послуг).

З пояснень представника позивача та
наданого розрахунку вбачається, що
відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов`язання, внаслідок
чого станом на 14.10.2013 р. за ним
утворилася заборгованість у загальній
сумі 24236,18 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 3000,00
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом 12780,89 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом 6825,00 грн., а також
штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500,00
грн. - штраф (фіксована частина); 1130,29
грн. - штраф (процентна складова).

Як зазначалося вище, сторони
встановили як строк дії договору -
протягом 12 місяців з моменту його
підписання, а якщо протягом цього
строку ні одна із сторін не проінформує
другу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на той же строк (п. 9.12
Умов і правил), так і строки виконання
зобов`язань зі щомісячним погашенням
платежів - до кінця місяця, наступного
за звітним.

Таким чином, пам`яткою клієнта та
тарифами на обслуговування, які є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов`язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов`язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання щомісячного
зобов`язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 отримав
кредитні кошти 15.05.2008 року, щомісячні
зобов`язання з погашення кредиту
жодного разу не виконав, у той час як з
вимоги про стягнення заборгованості за
кредитом банк звернувся 22 жовтня 2013
року, включивши до позовних вимог як
всю заборговану суму, так і майбутні
платежі.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов`язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов`язаннями з визначеним
строком виконання перебігу позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання
не встановлено або визначено моментом
вимоги кредитора, перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та
зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Таким чином, згідно ст. ст. 261, 530, 631 ЦК
України, у разі порушення боржником
строків сплати чергових платежів,
передбачених договором, відповідно до
ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор
протягом всього часу - до закінчення
строку виконання останнього
зобов'язання вправі заявити вимоги
про дострокове повернення тієї частини
позики, що підлягає сплаті разом з
нарахованими процентами, а також
стягнути несплачені до моменту
звернення кредитора до суду з позовом,
щомісячні платежі (з процентами) в
межах позовної давності щодо кожного
із цих платежів. В останньому випадку,
перебіг позовної давності буде
починатись в залежності від закінчення
строку сплати кожного із щомісячних
платежів.

Із наданого Банком розрахунку
заборгованості за кредитним договором
вбачається, що позичальник почав
порушувати умови кредитного договору
уже з червня 2008 року - наступного місяця
після отримання кредиту. З відповідним
позовом до суду банк звернувся у жовтні
2013 року. Заперечуючи проти позову,
відповідач просив, у тому числі, про
застосування строків позовної
давності. Зважаючи на те, що умовам та
правилам надання банківських послуг
обов`язок позичальника щомісячно
погашати заборгованість за кредитом і
відсотки, з урахуванням положень ст.ст.
261, 530, 631 ЦК України на користь кредитора
підлягає стягненню та частина позики,
що підлягала сплаті разом з
нарахованими процентами, а також
несплачені до моменту звернення
кредитора до суду з позовом щомісячні
платежі (з процентами) в межах позовної
давності щодо кожного із цих платежів.

Отже, у відповідності з умовами
договору, графіком погашення кредиту і
наданим банком розрахунку з
відповідача на користь банку підлягає
стягненню:

- 1872,01 грн. - заборгованість за
тілом кредиту, розмір якої з
урахуванням строків позовної давності
визначається як різниця загальної
заборгованості за кредитом 3000,00 грн. і
простроченої станом на 03.10.2010 року
заборгованість у сумі 1127,99 грн.;

- 7670,73 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
нараховані з 03.10.2010 року і до 14.10.2013 року,
які визначаються як різниця загальної
заборгованості за процентами 12780,89 грн.
станом на 14 жовтня 2013 року і загальної
заборгованості за процентами на 03
жовтня 2010 року;

- 3780, 00 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом,
нараховані з 03.10.2010 року і до 14.10.2013 року,
які визначаються як різниця загальної
заборгованості за процентами 6825,00 грн.
станом на 14 жовтня 2013 року і загальної
заборгованості за процентами на 03
жовтня 2010 року;

- штраф у загальній сумі 1166,14 грн.(
500 грн + 666,14) який визначається як сума
фіксованої частини у розмірі 500 грн. і 5%
(13322,74 х 5% : 100%= 666,14) від боргу
пропорційно частці задоволених
позовних вимог .

У задоволенні решти позовних вимог -
про стягнення сум, що підлягали сплаті
боржником до 03 жовтня 2010 року банку
слід відмовити за пропуском строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають відшкодуванню
витрати, понесені позивачем по оплаті
судового збору пропорційно
задоволеним вимогам в розмірі 242,36 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.ст.
509, 526, 549, 610, 612, 615, 1048, 1049, 1054, 1068 ЦК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.
НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» (рах. 3111 в ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО 305299, )
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 14488,88 гривень (чотирнадцять
тисяч чотириста вісімдесят вісім грн.)
88 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.
НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» (рах. 0001 в ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО 305299, )
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 242,36 гривень (двісті сорок дві
грн. 36 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог -
про стягнення сум, що підлягали сплаті
боржником до 03 жовтня 2010 року банку
слід відмовити за пропуском строку
позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Нікітенко Н. П.