АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Яремка В.В., Височанської Н.К.

секретаря: Лисак О.А.

за участю: представника
відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 18 червня 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості. Вказував на те, що 26
лютого 2008 року між банком та ОСОБА_2
укладено договір про іпотечний кредит
№СVSNGI, згідно умов якого
відповідач отримала кредит в сумі 75 000,00
грн. з кінцевим терміном повернення 26
лютого 2038 року.

Зазначав, що банк свої зобов'язання
виконав, а відповідач належним чином не
виконав взяті на себе зобов'язання, у
зв'язку з чим станом на 19 березня 2013
року утворилася заборгованість у
розмірі 186 514,61 грн., з яких: 74404,36 грн. -
заборгованість за кредитом; 46 153,67 грн. -
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом; 49 000,71 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 16 955,87 грн. -
штраф (процента складова). В
забезпечення виконання відповідачем
зобов'язання між позивачем та ОСОБА_3
укладено договір поруки №СУ8ЖЛ.

Просив стягнути солідарно з
відповідачів на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
договором про іпотечний кредит №

________________________________________________________________________
________________________________________________________

№22-27/14 Головуючий у 1 інстанції:
Пилип»юк І.В.

Категорія: 19/27
Доповідач:
Литвинюк І.М.

СVSNGI від 26 лютого 2008 року в сумі 186
514,61 грн. та судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 18 червня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ СVSNGI від 26 лютого 2008 року в
розмірі 142 183, 61 грн..

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

На дане рішення позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» подав апеляційну скаргу,
в якій просить змінити рішення суду в
частині часткового задоволення
позовних вимог щодо стягнення пені та
відмови у стягненні штрафу, ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у
повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним, винесеним з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Посилається на те, що суд першої
інстанції помилково застосував
позовну давність в 1 рік до
правовідносин, що склалися між
сторонами, та зменшив розмір пені,
стягнувши останню лише за один рік.
Судом не надано обґрунтування відмови
в задоволенні вимог про стягнення
неустойки, а відтак рішення винесено на
підставі припущень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника
відповідача, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої
інстанції встановлено, що 26 лютого 2008
року між банком та ОСОБА_2 укладено
договір про іпотечний кредит №
СVSNGI, згідно умов якого відповідач
ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 75000,00 грн.
зі сплатою 15% річних з кінцевим
терміном повернення 26 лютого 2038 року.

Відповідач зобов'язалася повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановленими
договором.

Також встановлено, що 26 лютого 2008 року
між банком та ОСОБА_3 укладено договір
поруки № СVSNGI, відповідно до якого
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором солідарно в повному
обсязі за своєчасне виконання
боржником усіх його зобов'язань за
договором про іпотечний кредит.

Задовольняючи частково позов в
частині стягнення пені, суд першої
інстанції дійшов висновку про
зменшення розміру пені, застосувавши
відповідно до вимог ст. 258 ЦК України
позовну давність в один рік.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов»язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки (ст. 611 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 75000,00 грн.,
тобто банком виконано свої
зобов'язання за вказаним договором
належним чином. Однак відповідачка
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконала, у зв'язку з чим
станом на 19 березня 2013 року сума
загальної заборгованості за договором
про іпотечний кредит № СVSNGI
нарахована у сумі 186 6514,61 грн., з яких:
74404,36 грн. - заборгованість за кредитом;
46153,67 грн. - заборгованість по відсоткам
за користування кредитом; 49000,71 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 16955,87 грн. -
штраф (процента складова), що
підтверджується розрахунком
заборгованості.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Отже, як встановлено у справі,
відповідач своєчасно не виконувала
умови договору щодо погашення боргу за
договором про іпотечний кредит,
тому вимоги про стягнення з неї пені є
обґрунтованими, оскільки невиконання
зобов'язання мало місце з вини
відповідача.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене,
обчислення позовної давності щодо
вимог про стягнення пені здійснюється
окремо за кожний день (місяць), за який
пеня підлягає нарахуванню, відтак
право на позов про стягнення пені за
кожний день (місяць) виникає щодня
(щомісяця) на відповідну суму, а позовна
давність обчислюється з того дня
(місяця), коли кредитор дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
права. Пеня є санкцією, яка
нараховується з першого дня
прострочення виконання зобов'язання й
до того дня, доки зобов'язання не буде
виконано.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою
про застосування строків позовної
давності в порядку, передбаченому ч.ч. 3,
4 ст. 267 ЦК України.

Таким чином, строк позовної
давності в один рік згідно із ст. 258 ЦК
України щодо стягнення неустойки
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням до суду, а починається
окремо за кожен день, за який вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення про
часткове задоволення позовних вимог в
частині стягнення пені, виходив із
наявності правових підстав для
стягнення з відповідачів на користь
позивача пені у межах однорічного
строку за період з 27 березня 2012 року по
19 березня 2013 року у розмірі 21 625,58 грн..

Посилання апелянта на домовленість між
сторонами про збільшення позовної
давності (ч. 1 ст. 259 ЦК України)
спростовуються матеріалами справи. В
договорі про іпотечний кредит відсутні
положення про збільшення позовної
давності.

Відмовляючи в задоволенні вимоги щодо
стягнення штрафу у розмірі 16 955,87 грн.,
суд вказав, що дана вимога ж
безпідставною, не підтвердженою жодним
доказом.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Статтею 627 ЦК України передбачено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов?язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

Відповідно до п. 6.6 кредитного договору
штраф застосовується у випадку
порушення позичальником строків
платежів по зобов'язанням,
передбачених кредитним договором,
більш ніж на 30 днів. Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі в межах 10 % від суми
невиконаного зобов»язання.

Таким чином, ОСОБА_2, підписуючи
договір, погодилася з його умовами, а
банк, надавши кредит, виконав своє
зобов'язання за договором.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції не звернув увагу на
умови договору №СVSNGI від 26 лютого
2008 року та безпідставно відмовив у
задоволенні цих позовних вимог.

За вказаних обставин, розмір
штрафу (процентна складова), який
підлягає стягненню солідарно з
відповідачів на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» відповідно до п.6.6
кредитного договору, складає 10% від
суми невиконаного зобов»язання (74404
грн. 36 коп. + 46153 грн. 67 коп.+ 21625 грн. 58 коп.:
100 x 10 = 14218 грн. 36 коп.).

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення штрафу
(процентна складова) підлягає
скасуванню із ухваленням в цій частині
нового рішення про задоволення позову.
В частині стягнення судового збору
рішення суду підлягає зміні із
зазначенням про стягнення на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в
розмірі 1564 грн. 02 коп..

В частині стягнення судового
збору, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, рішення суду підлягає зміні із
зазначенням про стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з кожного в рівних частках на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, у сумі 1564 грн. 02 коп..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 18 червня 2013
року в частині відмови в задоволенні
позову про стягнення штрафу
(процентної складової) скасувати.

Позов в цій частині задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» штраф (процентну
складову) в сумі 14 218, 36 грн..

Розмір заборгованості, яка підлягає
стягненню солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» за кредитним договором
від 26 лютого 2008 року збільшити з 142 183,61
грн. до 156 401,97 грн..

Розподіл судових витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в сумі 1 564,02 грн..

В іншій частині рішення залишити без
змін

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: