Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 лютого 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Сотніковій І.
О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
визнання адендуму недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 05.10.07 р. між нею та ЗАТ СК
«Український страховий альянс»
укладено договір страхування
наземного транспорту, відповідно до
якого відповідач був зобов'язаний
компенсувати позивачці шкоду, які
відбулись в період договору у межах
страхової суми за мінусом франшизи.
Позивачка зазначила, що 19.09.08 р. близько
10 години в день ДТП відповідно до умов
договору нею було подано заяву до
відповідача, в якій повідомила про
страховий випадок. Позивачкою також
було зазначено, що між нею та
відповідачем було укладено адендум № 1
від 19.09.08 р., яким до п. 4 зазначеного
договору страхування наземного
транспорту було внесено зміни, а саме
вигодонабувачем став АКІБ
«Укрсиббанк». Позивачкою було вказано
на те, що зміни до договору страхування
були внесені після настання страхового
випадку - ДТП сталось о 06 год. 10 хв. 19.09.08
р. Також позивачка вказала, що оскільки
установа відповідача починає
працювати з 09 години, то внести зміни до
договору страхування до настання ДТП
було неможливо. Тому позивачка
звернулась до суду та просила визнати
зміни (адендум № 1 від 19.09.08) до договору
страхування наземного транспорту
серії ИБ 1016476/05/06 від 05.10.07 р. недійсними.

В судовому засіданні представник
позивачки позов підтримав з підстав,
зазначених вище. Також представник
позивачки в судовому засіданні просив
поновити строки позовної давності,
посилаючись на те, що позивачка не
будучи фахівцем в галузі цивільного
законодавства або страхування, на час
підписання адендуму була не обізнана з
приписами ч. 2 ст. 985 ЦК України, а саме
про законність зміни нею
вигодонабувача лиш до настання
страхового випадку.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України).

З урахуванням зазначеного вище, суд
приходить до висновку про можливість
розгляду позову у відсутності
представника відповідача та
постановлення заочного рішення по
справі.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши докази по справі,
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 05.11.07 р. між ЗАТ
«Страхова компанія «Український
Страховий Альянс» та ОСОБА_1 було
укладено договір страхування (а.с.а.с.
4-5).

В п. 4 вказаного договору
вигодонабувачем за договором
зазначено ОСОБА_1

19.09.08 р. між ВАТ «Страхова компанія
«український Страховий Альянс» та
позивачкою було укладено адендум № 1 до
договору добровільного страхування
наземного транспорту № 1016476/05/06 від
05.10.07 р., відповідно до якого було
внесено зміни до договору в зв'язку зі
зміною вигодонабувача, та змінено
вигодонабувача ОСОБА_1 на АКІБ
«УкрСиббанк» (а.с. 8).

Зі змісту страхового акту № 10653/08/05/06,
який було складено на підставі заяви
від 19.09.08 р., яка надійшла від ОСОБА_1,
вбачається, що страховий випадок
стався 19.09.08 р. о 06 год. 10 хв. на а/д
Київ-ЧОП, а також зазначено про те, що
одержувачем страхового відшкодування
згідно листа вигодонабувача за
договором страхування є ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 985 ЦК України,
страхувальник має право при укладенні
договору страхування призначити
фізичну або юридичну особу для
одержання страхової виплати
(вигодонабувача), а також замінювати її
до настання страхового випадку, якщо
інше не встановлено договором
страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 998 ЦК України,
договір страхування також
визначається судом недійсним, якщо
його укладено після настання
страхового випадку.

З зазначеного, вбачається, що
відповідачем дійсно не могли бути
внесені зміни до договору страхування,
оскільки такі зміни були внесені після
настання страхового випадку. Крім того,
укладеним між сторонами договором не
було передбачено іншого порядку
внесення таких змін.

Однак, до початку судового засідання
представник відповідача звернувся до
суду з заявою про застосування строків
позовної давності, в якій було
зазначено про те, що позивачка
звернулась до суду з позовом після
спливу строку позовної давності, яка
встановлена законодавством, оскільки
про укладення адендуму позивачці стало
відомо 19.08.08 р., проте з позовом про
визнання цього адендуму недійсним
позивачка звернулась до суду лише 28.09.13
р. (більше, ніж 5 років) (а.с.а.с. 30-31).

Ст. 256 ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Ч. 3 ст. 258 ЦК України встановлено, що
позовна давність у п'ять років
застосовується до вимог про визнання
недійсним правочину, вчиненого під
впливом насильства або обману.

Ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатись про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.
11 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
установивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Судом встановлено, що позивачка
звернулась до суду з позовом про
визнання змін договору страхування
наземного транспорту недійсними 13.08.13
р., тоді як, адендум № 1 до договору
добровільного страхування наземного
транспорту було укладено 19.09.08 р.

Ані позивачка, ані її представник
доказів поважності пропуску суду не
надали, твердження про те, що про
порушення своїх прав позивачка
дізналась тільки після постановлення
рішення Бердичівським міськрайонним
судом Житомирської області 18.04.13 р., суд
не визнає належним та допустимим
доказом пропуску строку позовної
давності, оскільки факт підписання
оспорюваного адендуму ще у 2008 р.
свідчить про те, що позивачці було
відомо про його укладання саме у 2008 р.,
вона мала право на отримання юридичної
допомоги як до його укладання, так і
після укладання, своїм правом
розпорядилась на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що підстав для
поновлення строку позовної давності в
судовому засіданні не встановлено та
позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 256, 258, 261, 267, 985, 988 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214,
215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
визнання адендуму недійсним -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька