Справа № 452/3363/13
Головуючий у 1 інстанції: Казан
Провадження № 22-ц/783/925/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко
М.В.

з участю позивача ОСОБА_2 та
її представника ОСОБА_3, відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 22 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи - служби у справах
дітей Самбірської та Старосамбірської
райдержадміністрацій, Самбірський
міський відділ головного управління
Державної міграційної служби України у
Львівській області про визнання
недійсним доручення та зняття з
реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на
підставі доручення від 05.11.2012 року,
якого вона не підписувала,
зареєструвалися у її квартирі разом із
малолітніми дітьми, всупереч її волі.

З урахуванням уточнених вимог позивач
просила:

визнати доручення від 05 листопада 2012
року зареєстроване в книзі обліку
доручень Самбірської ЦРЛ за №7, від
імені ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_4про згоду
на реєстрацію її чоловіка ОСОБА_5 та їх
малалітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, який належить їй на праві
власності «терміном до 25 грудня 2012
року», що підтверджено лікуючим
лікарем та посвідченим головним
лікарем Самбірської ЦРЛ Денько Ю.І. -
недійсним;

визнати незаконною та анулювати
реєстрацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх малолітніх
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_1 (а.с.1-3, 51).

Оскаржуваним рішенням Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 22 листопада 2013 року
відмовлено ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи - служби у справах
дітей Самбірської та Старосамбірської
райдержадміністрацій, Самбірський
міський відділ головного управління
Державної міграційної служби України у
Львівській області про визнання
недійсним доручення та зняття з
реєстраційного обліку.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те,
що вона не підписувала доручення від 05
листопада 2012 року, про згоду на
реєстрацію у її квартирі відповідачів.

Даний правочин укладений з порушенням
вимог ст.203,215 ЦК України, всупереч її
волі.

На підставі не чинної довіреності
відповідачі зареєструвалися у її
квартирі, та без її на це згоди уклали
Типовий Договір найму від 09.11.2012 року.

Просить рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 22 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове, яким її
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на
підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на її заперечення,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення у межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає задоволенню, а рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 22 листопада 2013
року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1
ст.309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов висновку про
недоведеність вимог ОСОБА_2 щодо
незаконності реєстрації відповідачів
та їхніх малолітніх дітей у квартирі
АДРЕСА_1 та неправильний спосіб захисту
прав позивача у даних правовідносинах.

З таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
виходячи із наступного.

Судом та матеріалами справи
установлено, що згідно свідоцтва про
право власності від 03 квітня 1998 року,
ОСОБА_2 та ОСОБА_9 у рівних частках
належала квартира за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 - померла (а.с.5).

На підставі доручення від 05 листопада
2012 року, посвідченого головним лікарем
Самбірської ЦРЛ Деньком Ю.І.,
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їхній
малолітній син ОСОБА_6 з 09 листопада 2012
року були зареєстровані у квартирі
позивачки.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Як зазначено у ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які вставлені частинами
першою-третьою, п»ятою та шостою статті
203 цього кодексу.

Як пояснила в суді апеляційної
інстанції ОСОБА_2, особисто вона не
підписувала доручення від 05 листопада
2012 року про згоду на реєстрацію у своїй
квартирі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їхнього
малолітнього сина ОСОБА_6, не мала
наміру це робити, а підпис на дорученні
замість неї поставила лікуючий лікар.

ОСОБА_4 також підтвердила, що підпис на
дорученні від 05 листопада 2012 року від
імені ОСОБА_2 виконала лікуючий лікар
Самбірської центральної лікарні
ОСОБА_5, однак його зміст був зачитаний
позивачці і остання не заперечувала
проти їхньої реєстрації у квартиру.

Також візуально видно, що підпис від
імені ОСОБА_2 на дорученні від 05
листопада 202 року виконаний не
ОСОБА_2.(а.с.4).

При встановлених обставинах колегія
суддів дійшла висновку, що
волевиявлення ОСОБА_2 при складанні
доручення від 05 листопада 2012 року не
було вільним і не відповідало її
внутрішній волі, тому вказане
доручення слід визнати недійсним з
підстав передбачених ст.203,215 ЦК
України.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користуватися та
розпоряджатися своїм майном.

Встановлено, що відповідачі та їхні
малолітні діти не проживають у
квартирі позивачки на даний час, були
зареєстровані там з порушенням
процедури реєстрації без згоди на це
власника, відтак на вимогу останньої,
таку реєстрацію слід визнати
незаконною.

Тому помилковим є висновок суду першої
інстанції про недоведеність вимог
ОСОБА_2 щодо незаконності реєстрації
відповідачів та їхніх малолітніх дітей
у квартирі АДРЕСА_1 та неправильний
спосіб захисту прав позивача у даних
правовідносинах.

З урахуванням наведеного, апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 22
листопада 2013 року скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309,
ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 22
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати доручення від 05 листопада 2012
року зареєстроване в книзі обліку
доручень Самбірської ЦРЛ за №7, від
імені ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_4 про згоду
на реєстрацію її чоловіка ОСОБА_5 та їх
малалітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
в будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, який належить їй на праві
власності «терміном до 25 грудня 2012
року», що підтверджено лікуючим
лікарем ОСОБА_5 та посвідченим головним
лікарем Самбірської ЦРЛ Денько Юрієм
Івановичем - недійсним;

Визнати незаконною та анулювати
реєстрацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх малолітніх
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.