АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Ромазан В.В. Провадження №
22-ц/789/32/14 Доповідач - Хома М.В.Категорія -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Загорського О. О., Козака І. О.,

при секретарі - Ханенко Т.І.

з участю сторін - представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на ріщення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 4 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договорами позики, посилаючись на те,
що 21 вересня 2010 року ОСОБА_2 надала в
позику відповідачу 40 000 грн, які
останній зобов'язувався повернути їй в
строк до 21 березня 2011 року, про що склав
письмову розписку. Також, 14.01.2011 року
позивач надала відповідачу у позику 10
160 гривень, які він зобов'язувався
повернути їй на першу вимогу, що
підтверджено касовими чеками про
переказ готівки. 24 січня 2011 року ОСОБА_2
надала у позику позивачу ОСОБА_3 25 000
гривень, які останній зобов'язувався
повернути у строк до 25 квітня 2011 року,
про що склав письмову розписку. Крім
цього, 13 лютого 2011 року позивачкою було
надано відповідачу у позику 25 000
гривень, які він зобов'язувався
повернути у строк до 14 квітня 2011 року,
про що склав письмову розписку. У
вказані у розписках строки, відповідач
суму позики позивачці не повернув і на
даний час ухиляється від повернення
коштів. Уточнивши позовні вимоги,
представник позивача просив стягнути
із відповідача основний борг, що
загалом складає 100 160 гривень, проценти
за користування позикою у розмірі
облікової ставки НБ України у розмірі 21
105 гривень, інфляційні витрати та три
відсотки річних в сумі 15 945 грн. 94 коп., а
всього 137 210 гривень 94 коп. Також просив
стягнути із відповідача судовий збір
та витрати на правову допомогу у
розмірі 2300грн.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 4 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Постановлено стягнути із ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 90000 грн. заборгованості
за договорами позики, 160 грн.
інфляційних втрат, 17 084,10 грн. відсотків
за договором позики на рівні облікової
ставки Національного банку України, 6
848,22 грн. - 3% річних. Також стягнуто 1
000грн. витрат пов'язаних із наданням
правової допомоги та 1150,92 грн.
сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати та постановити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги
повністю. Зазначає, що судом
безпідставно не взято до уваги того, що
відповідач в судовому засідання визнав
той факт, що він отримав у позику від
позивачки 10 160 грн. грошовим переказом,
однак розписки на дану суму не написав.
Також, вважає невірними розрахунки
суду щодо суми відсотків за договором
позики, інфляційних втрат, та 3% річних.
Вважає рішення незаконним також і в
частині стягнення витрат на правову
допомогу, оскільки судом неправомірно
залишено поза увагою договір та
зменшено суму стягнення. Крім того,
зазначає, що судом не в повній мірі
стягнено понесені позивачем судові
витрати.

Заслухавши представника
апелянта, який посилається на доводи
апеляції, представника ОСОБА_3, який
просить апеляційну скаргу відхилити,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно письмових
розписок ОСОБА_2 надала в позику ОСОБА_3
грошові кошти:

- 21 вересня 2010 року - 40 000 гривень
терміном на три місяці, які ОСОБА_3
зобов'язувався повернути в строк до 21
березня 2011 року;

- 24 січня 2011 року - 25 000 гривень терміном
на три місяці, які відповідач
зобов'язувався повернути в строк до 25
квітня 2011 року;

- 13 лютого 2011 року - 25 000 гривень терміном
на три місяці, які відповідач
зобов'язувався повернути в строк до 14
травня 2011 року.

Крім цього, згідно фіскальних касових
чеків від 14 січня 2011 року ОСОБА_3 було
перераховано 10 160 гривень.

Рішення суду в частині стягнення 90 000
грн. боргу згідно письмових розписок,
не оскаржується, а тому в цій частині
колегією суддів не перевіряється.

Що ж стосується відмови суду першої
інстанції у стягненні 10 160 грн. боргу,
колегія суддів вважає, що рішення суду
в цій частині є незаконним та підлягає
скасуванню з ухваленням у цій частині
нового рішення про задоволення цих
позовних вимог, виходячи з наступних
мотивів.

Відмовляючи у стягненні зазначених
коштів, суд зазначив, що у
представлених представником позивачки
фіскальних чеках не зазначено того, що
перерахована нею сума є позикою, не
вказано особу, яка зазначені кошти
перерахувала, не зазначено термін
повернення коштів і не представлено
доказів про їх отримання відповідачем.
Крім цього, суд врахував, що ОСОБА_3
визнав, що зазначену суму згідно
фіскальних чеків він отримував, однак
повернув позивачці ще у 2011 році.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

З врахуванням того, що перерахування
відповідачу коштів у сумі 10160 грн.
підтверджується письмовими
документами - чеками від 14.01.2011 року,
ОСОБА_3 у суді першої інстанції визнав
отримання від позивачки зазначених
коштів у позику, тому доведеним є факт
отримання ОСОБА_3 в позику від ОСОБА_2
коштів у сумі 10160 грн.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. Якщо
договором не встановлений строк
повернення позики, позика має бути
повернена протягом 30 днів від дня
пред"явлення вимоги.

Доказів повернення боргу у сумі 10 160
грн. відповідач не представив,
показання його як свідка не можуть бути
доказом повернення боргу, а тому
позовні вимоги про стягнення 10 160 грн.
боргу підлягають до задоволення.
При цьому вимоги про стягнення суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення та 3-х процентів річних
від простроченої суми до задоволення
не підлягають, так як строк повернення
позики у сумі 10160 грн. не встановлений.

Також судом першої інстанції невірно
розраховано суму інфляційних витрат по
позиках на суму 40 000 грн., 25 000 грн. та 25 000
грн.

Так, згідно розрахунків, наведеного
судом першої інстанції, сума
інфляційних витрат по позиці на суму 40
000 грн. за період з 22.03.2011 р. по 29.10.2013 р.
складає 160 грн., по двох інших позиках
на суму 25 000 грн. - інфляційні втрати
відсутні.

Однак, такий висновок є помилковим.

З врахуванням суми боргу 40 000 грн. та
встановленого індексу інфляції за
період з 22.03.2001 р. по 29.10.2013 р., сума
витрат від інфляції складає 1680 грн., по
сумі боргу 25 000 грн., строк повернення
яких настав 26.04.2011 року - сума
інфляційних витрат складає 750 грн., по
сумі боргу 25 000 грн., строк повернення
яких настав 14.05.2011 р.- складає 550 грн., а
разом 2980 грн.

Розрахунок інфляційних втрат:

Період Сума боргу Інд.інф.
Витрати від інфляції

Квітень 2011 40 000 грн. 101,3 %
520 грн. (40000х1,3/100)

Травень 2011 40 000 грн. 100,8%
320 грн.(40000х0,8/100)

Червень 2011 40 000 грн. 100,4%
160 грн.(40000х0,4/100)

Липень 2011 40 000 грн. 98, 7% 0
грн.

Серпень 2011 40 000 грн. 99,6 %
0 грн.

Вересень 2011 40 000 грн. 100,1%
40 грн.(40000х0,1/100)

Жовтень 2011 40 000 грн. 100,0%
0 грн.

Листопад 2011 40 000 грн. 100,1%
40 грн.(40000х0,1/100)

Грудень 2011 40 000 грн. 100, 2%
80 грн.(40000х0,2/100)

Січень 2012 40 000 грн. 100, 2%
80 грн.(40000х0,2/100)

Лютий 2012 40 000 грн. 100, 2% 80
грн.(40000х0,2/100)

Березень 2012 40 000 грн. 100, 3%
120 грн.(40000х0,3/100)

Квітень 2012 40 000 грн. 100,0 %
0 грн.

Травень 2012 40 000 грн. 99,7 %
0 грн.

Червень 2012 40 000 грн. 99,7%
0 грн.

Липень 2012 40 000 грн. 99,8% 0
грн.

Серпень 2012 40 000 грн. 99,7%
0 грн.

Вересень 2012 40 000 грн. 100,1%
40 грн.(40000х0,1/100)

Жовтень 2012 40 000 грн. 100,0%
0 грн.

Листопад 2012 40 000 грн. 99,9 %
0 грн.

Грудень 2012 40 000 грн. 100, 2%
80 грн.(40000х0,2/100)

Січень 2013 40 000 грн. 100,2% 80
грн.(40000х0,2/100)

Лютий 2013 40 000 грн. 99,9% 0
грн.

Березень 2012 40 000 грн. 100,0%
0 грн.

Квітень 2013 40 000 грн. 100,0%
0 грн.

Травень 2013 40 000 грн. 100,1%
40 грн.(40000х0,1/100)

Червень 2013 40 000 грн. 100,0%
0 грн.

всього 1680 грн.

Період Сума боргу Інд.інф.
Витрати від інфляції

Травень 2011 25 000 грн. 100,8%
200 грн.(25000х0,8/100)

Червень 2011 25 000 грн. 100,4%
100 грн.(25000х0,4/100)

Липень 2011 25 000 грн. 98, 7% 0
грн.

Серпень 2011 25 000 грн. 99,6 %
0 грн.

Вересень 2011 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(25000х0,1/100)

Жовтень 2011 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Листопад 2011 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(250000х0,1/100)

Грудень 2011 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Січень 2012 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Лютий 2012 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Березень 2012 25 000 грн. 100, 3%
75 грн.(25000х0,3/100)

Квітень 2012 25 000 грн. 100,0 %
0 грн.

Травень 2012 25 000 грн. 99,7 %
0 грн.

Червень 2012 25 000 грн. 99,7%
0 грн.

Липень 2012 25 000 грн. 99,8% 0
грн.

Серпень 2012 25 000 грн. 99,7%
0 грн.

Вересень 2012 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(25000х0,1/100)

Жовтень 2012 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Листопад 2012 25 000 грн. 99,9 %
0 грн.

Грудень 2012 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Січень 2013 25 000 грн. 100,2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Лютий 2013 25 000 грн. 99,9% 0
грн.

Березень 2012 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Квітень 2013 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Травень 2013 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(25000х0,1/100)

Червень 2013 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

всього 750 грн.

Період Сума боргу Інд.інф.
Витрати від інфляції

Червень 2011 25 000 грн. 100,4%
100 грн.(25000х0,4/100)

Липень 2011 25 000 грн. 98, 7% 0
грн.

Серпень 2011 25 000 грн. 99,6 %
0 грн.

Вересень 2011 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(25000х0,1/100)

Жовтень 2011 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Листопад 2011 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(250000х0,1/100)

Грудень 2011 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Січень 2012 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Лютий 2012 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Березень 2012 25 000 грн. 100, 3%
75 грн.(25000х0,3/100)

Квітень 2012 25 000 грн. 100,0 %
0 грн.

Травень 2012 25 000 грн. 99,7 %
0 грн.

Червень 2012 25 000 грн. 99,7%
0 грн.

Липень 2012 25 000 грн. 99,8% 0
грн.

Серпень 2012 25 000 грн. 99,7%
0 грн.

Вересень 2012 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(25000х0,1/100)

Жовтень 2012 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Листопад 2012 25 000 грн. 99,9 %
0 грн.

Грудень 2012 25 000 грн. 100, 2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Січень 2013 25 000 грн. 100,2%
50 грн.(25000х0,2/100)

Лютий 2013 25 000 грн. 99,9% 0
грн.

Березень 2012 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Квітень 2013 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

Травень 2013 25 000 грн. 100,1%
25 грн.(25000х0,1/100)

Червень 2013 25 000 грн. 100,0%
0 грн.

всього 550 грн.

Тому рішення суду в частині стягнення
інфляційних втрат у сумі 160 грн.
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про стягнення
2980 грн. інфляційних витрат.

Крім цього, скасуванню підлягає
рішення суду в частині стягнення
судового збору. З врахуванням розміру
задоволених позовних вимог, відповідно
до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в
користь позивачки слід стягнути 1270 грн.
сплаченого нею судового збору, а також
63 грн. 10 коп. витрат, пов"язаних з
повідомленням відповідача, а саме
згідно квитанції (а.с.26) позивачкою
оплачено зазначену суму за подання
телеграми про виклик відповідача у
судове засідання до Тернопільського
міськрайонного суду, оскільки інші
способи повідомлення були
безрезультатними.

В решті рішення суду є законним та
обгрунтованим.

Колегія суддів не приймає до уваги
твердження апелянта про те, що судом
невірно визначено суму процентів за
договором позики на суму 40 000 грн., 25 000
грн. та 25 000 грн., так як судом вірно
взято до уваги, що згідно ст. 625 ЦК
України відповідальність за порушення
грошового зобов"язання настає з
моменту прострочення, тобто із суми 40000
грн.- починаючи з 22.03.2011 року, із суми 25000
грн. - 26.04.2011 р., із суми 25 000 грн. - з 14.05.2011
року, в той час, як позивачка
розраховувала суму процентів з
моменту надання позики, що не
відповідає вимогам ст. 625 ЦК України.

Також колегія суддів вважає
голослівними доводи апеляційної
скарги про незаконність рішення суду в
частині стягнення витрат на правову
допомогу. Суд першої інстанції,
керуючись вимогами Закону України «Про
граничний розмір компенсації на
правову допомогу у цивільних і
адміністративних справах», врахувавши
час судових засідань згідно журналів
судових засідань -1 год.10 хв., вірно
визначив розмір відшкодування
правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 4 листопада 2013 року
скасувати в частині відмови у
стягненні 10160 грн. боргу, в частині
стягнення інфляційних втрат у сумі 160
грн. та в частині стягнення судового
збору.

Ухвалити у цій частині нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
ОСОБА_4 10160 грн. боргу за договором
позики, 2980 грн. інфляційних витрат, 1270
грн. 72 коп. сплаченого судового збору та
63 грн. 10 коп. витрат, пов"язаних з
повідомленням відповідача.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В. Хома