Справа № 159/6924/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Бондар В.М. Провадження №
22-ц/773/43/14 Категорія: 79 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю державного виконавця Найдич
Т.О.,

представника стягувача ПАТ
«Брокбізнесбанк» - Тертичного Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 на дії Відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
(далі - ВДВС Ковельського МУЮ) щодо
винесення постанови ВП № 40157345 від
10.10.2013 року про відкриття виконавчого
провадження за апеляційною скаргою
Відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції на ухвалу
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 15 листопада 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

30 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з скаргою на дії Відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції та
просив визнати відсутність
повноважень у суб'єкта владних
повноважень - відділу державної
виконавчої служби Ковельського ВДВС
щодо винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.10.2013 року
та її скасування.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду від 15 листопада 2013 року скаргу
ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано
постанову ВП № 40157345 від 10.10.2013 року про
відкриття виконавчого провадження,
винесену старшим державним виконавцем
Ковельського ВДВС Найдич Тетяно
Олександрівною. В іншій частині скарги
відмовлено.

В апеляційній скарзі ВДВС Ковельського
МУЮ просить скасувати цю ухвалу та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні скарги ОСОБА_2 у повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильність застосування норм
матеріального права.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
ухвали суду, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у ВДВС Ковельського МУЮ
перебуває виконавчий лист № 2-1734/08,
виданий 24.12.2008 року Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь АБ «Брокбізнесбанк» 6 446 грн. 92
коп. заборгованості.

При цьому як вбачається з копії даного
виконавчого листа ( а.с 5) у ньому
зроблено відмітку про те, що рішення у
справі за яким виданий даний лист
набрало законної сили « 12 вересня 2008
року» та строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання того ж «
12 вересня 2008 року».

Однак, стягувач не скористався
передбаченим ч. 2 ст. 369 ЦПК України
правом, та не звернувся до суду, що
видав виконавчий лист, про виправлення
допущеної у виконавчому документі,
щодо строку виконання, помилки.

11.04.2011 року державним виконавцем ВДВС
Ковельського МУЮ Сидорук Ж.І. по цьому ж
виконавчому листу винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві у зв'язку з відсутністю у
боржника майна на яке може бути
звернено стягнення. Крім того, у пункті
3 даної постанови зазначено, що
виконавчий документ може бути повторно
пред'явлений до виконання в строк до 11
квітня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до статті 6, статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

07.10.2013 року повторно була подана заява
про примусове виконання виконавчого
листа у справі № 2-1734/2008, виданого
Ковельським міськрайонним судом
Волинської області 24.12.2008 (а. с. 6).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

10.10.2013 року державним виконавцем ВДВС
Ковельського МУЮ Найдич Т.О. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 40157345 по
виконанню виконавчого листа у справі №
2-1734/2008, виданого Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області 24.12.2008 року (а. с. 6).

Таким чином при винесені державним
виконавцем 10 жовтня 2013 року постанови
про відкриття виконавчого провадження
по виконанню виконавчого листа №
2-1734/2008 поза увагою державного
виконавця залишилась постанова від 11.04.
2011 року в якій зазначено термін
повторно пред'явлення до виконання
даного виконавчого листи в строк до 11
квітня 2012 року.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
порушення строків пред'явлення
виконавчого листа до виконання і як
наслідок відсутність підстав для
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Як на підставу скасування оскаржуваної
ухвали апелянт покликається на ч. 4
розділу 2 «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про
внесення змін до Закону України "Про
виконавче провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» у якому
зазначено, що виконавчі документи,
видані до набрання чинності цим
Законом пред'являються до виконання у
строки, встановлені на момент їх
видачі, а відтак оскільки виконавчий
лист про стягнення з ОСОБА_5 видано у 2008
році відтак строки пред'явлення до
виконання встановлюється у три роки.
При цьому зазначала, що державним
виконавцем у постанові від 10 жовтня 2013
року помилково зазначено про повторне
пред'явлення даного виконавчого
документу до 11 квітня 2012 року.

Такі доводи апеляційної скарги
спростовуються наступним.

Відповідно до ч. ст. 22 ЗУ «Про виконавче
провадження» (в редакції чинній на час
винесення оскаржуваної постанови
державного виконавця) виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 1) посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Згідно прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)", який набрав
чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, тобто до 9 березня 2011 року,
пред'являються до виконання у строки,
встановлені на момент їх видачі.

Відтак слід дійти висновку, що
вищезгадані прикінцеві та перехідні
положення стосуються виконавчих
документів, що пред'являються до
виконання вперше.

Разом з тим, відповідно до ч 1-3 ст.83 ЗУ
«Про виконавче провадження» контроль
за своєчасністю, правильністю і
повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або державний виконавець з власної
ініціативи чи за заявою сторони
виконавчого провадження може
виправити допущені у процесуальних
документах, винесених у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
граматичні чи арифметичні помилки, про
що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, з врахуванням
вищенаведених норм Закону не
заслуговують на увагу доводи апелянта,
про те, що вказівка у постанові
державного виконавця про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
11 квітня 2011 року про повторне
пред'явлення виконавчого документа в
строк до 11 квітня 2012 року зроблена
помилково. Дана постанова на час
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10 жовтня
2013 року є чинною, ніким не скасована та
у неї не внесенні у передбачений
законом спосіб відповідні виправлення.

Враховуючи встановлені обставини в
даній справі та вимоги закону, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку, що дії
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження від 10.10.2013 року
є неправомірними, порушують законні
права та інтереси ОСОБА_2 та частково
задовольнив скаргу.

Ухвала постановлена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
відхилити, а ухвалу Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 15 листопада 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді