Дата документу 06.02.2014
Провадження № 2/334/373/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014р. Ленінського районного суду м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - МАХІБОРОДА Н.О.;

при секретарі - КУЗЬМЕНКО О.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Органу опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
Ради по Ленінському району м. Запоріжжя
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И В
:

Орган опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
Ради по Ленінському району м. Запоріжжя
який діє в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся з
позовом до його батьків ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7. та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8.,
про позбавлення їх батьківських прав
та стягнення аліментів, у зв'язку з тим,
що позивачем по вул. Комінтерна у м.
Запоріжжі була встановлена дитина
ОСОБА_1, яку залишили, без батьківського
піклування, батьки якого виїхали у
невідомому напрямку. Відповідачі по
справі утриманням сина та вихованням
не займалися, особисто ним не
опікувалися, його здоров'ям, фізичним,
духовним, і моральним розвитком не
піклувалися, не створювали йому умови
для розвитку природних здібностей, не
готували його до самостійного життя,
фактично самоусунулися від виконання
своїх батьківських обов'язків, крім
того, вони зловживали алкогольними
напоями. А також, у неповнолітнього
ОСОБА_1 з вини батьків, було відсутнє
свідоцтво про народження дитини, яке
було зроблено дитині за розпорядженням
позивача, лише у жовтні 2013 року.

У зв'язку з чим позивач просить суд
позбавити батьківських прав громадян
ОСОБА_2, ОСОБА_3 відносно своєї
неповнолітньої дитини ОСОБА_1, а також,
просить суд стягнути з відповідачів на
користь особи чи установи, на утриманні
якої буде знаходитись дитина, аліменти
у розмірі не більше ? частки заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на неповнолітню дитину, затвердженого
для дитини відповідного віку, з
кожного.

Представник позивача, головний
спеціаліст відділу по Ленінському
району служби (управління) у справах
дітей міської ради - Маньковська Л.Г.,
підтримала позовні вимоги та пояснила
суду, що піклуванням та вихованням сина
відповідачі не займаються, матеріально
його не забезпечують, так як, вони ніде
не працюють, зловживають спиртними
напоями, дитина з самого народження не
мала свідоцтва про народження, тому
посилаючись на висновки №05-01-25/1009 та
№05-01-25/1010 від 17.10.2013р., про доцільність
позбавлення відповідачів батьківських
прав відносно неповнолітнього сина
ОСОБА_2, представник позивача наполягає
на задоволенні позовних вимог.

Прокурор прокуратури
Ленінського району м. Запоріжжя
Беруненко Л.О. позовну заяву підтримала
у повному обсязі та наполягає на ії
задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечувала проти позовних
вимог, пояснивши суду, що вона дійсно
покинула сина але з поважної причини,
оскільки їздила до свого батька в м.
Харків, де проживала декілька місяців.
На той час вони знімали житло в
приватному будинку без опалення, води,
фактично без електрики, і умови
проживання були дійсно жахливі. Але
завжди було що поїсти і син ніколи не
був роздягнутим. Тоді, ні в неї, ні у її
чоловіка, не було роботи, але зараз вона
працює неофіційно реалізатором, разом
з чоловіком вони мешкають в
однокімнатній квартирі разом з
батьками чоловіка та його бабцею.
Житлові умови поліпшилися, але сина
забрати до себе ще неможливо. Однак,
вона з чоловіком планують в подальшому
орендувати житло.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений завчасно
простою та рекомендованою
кореспонденцією. Допитаний в судовому
засіданні 05.12.2013 року він заперечував
проти задоволення позовних вимог,
пояснивши суду що він зараз неофіційно
працює, мешкає разом з дружиною в
квартирі своїх батьків, але житлові
умови зараз дуже стислі, оскільки їх
п'ять дорослих осіб проживають в
однокімнатній квартирі, винаймати
окреме житло у нього з дружиною не
вистачає грошових коштів, тому, через
матеріальні труднощі, він не може зараз
з дружиною опікуватися неповнолітнім
сином. Але ці труднощі тимчасові, тому
він заперечує проти позовних вимог.

Представник третьої особи по
справі - Комунального закладу
«Запорізький обласний центр соціально
- психологічної реабілітації дітей»,
Дев'ятко І.О. пояснила, що починаючи з
травня 2013 року, відповідачі по справі
залишили сина самого вдома і виїхали у
невідомому напрямку. Неповнолітній
ОСОБА_1 проживав у свого дядька ОСОБА_7
до вересня 2013 року. Починаючи з 03.09.2013
року ОСОБА_1 перебуває в Запорізькому
обласному центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей. За період часу, коли дитина
навчалася у Запорізькій
загальноосвітній школі №86, батьки не
цікавилися долею сина, його вихованням
та навчанням не займалися, зловживали
алкогольними напоями, коли ОСОБА_1
пішов до першого класу, в нього було
відсутнє свідоцтво про народження
дитини, у зв'язку з чим, відповідачами
до школи було надано підроблену копію
свідоцтва про народження. Крім того,
Дев'ятко І.О. з'ясувала зі слів
неповнолітнього ОСОБА_1, що ним
фактично опікувалася старша сестра -
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 Батьки залишили
дітей на призволяще, вони самі
знаходили собі їжу, доки неповнолітній
ОСОБА_1 не потрапив до центру. За весь
час знаходження в центрі ОСОБА_1 йото
батьки дуже рідко його відвідували, при
цьому матеріально не допомагали,
посилаючись на матеріальні складнощі.
Дитина повністю знаходиться на
державному забезпеченні.

Допитаний в судовому засіданні
неповнолітній ОСОБА_1, просить суд
позбавити батьківських прав своїх
батьків, оскільки вони зловживають
алкогольними напоями, не приймають
участі у його вихованні, не
забезпечують його матеріально, він був
позбавлений батьківської турботи, вони
з рідною сестрою ОСОБА_8 погано
харчувалися, власного житла у батьків
не було, проживали у старому будинку за
відсутності побутових умов, через що не
могли нормально дотримуватись правил
особистої гігієни, у зв'язку з чим були
вимушені готувати їжу у дворі на
вогнищі. Батьки, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, часто між собою
сварилися та билися, не турбувалися про
належне матеріальне забезпечення
дітей, які не мали нормального одягу та
нормальних умов для навчання і
відпочинку.

Заслухавши представника позивача,
прокурора, відповідачку ОСОБА_3,
неповнолітнього - ОСОБА_2, представника
третьої особи - Комунального закладу
«Запорізький обласний центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» - Дев'ятко І.О, свідка ОСОБА_9 та
дослідивши матеріали справи і
оцінивши їх в сукупності, суд вважає,
що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню, оскільки підтверджений
наступними доказами:

Як встановлено у судовому засіданні, з
травня 2013 року неповнолітній ОСОБА_1
був залишений батьками за адресою
АДРЕСА_2., батьки неповнолітнього
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
залишили дитину на призволяще виїхавши
з м. Запоріжжя у невідомому напрямку.

Рідна сестра неповнолітнього ОСОБА_1 -
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4. опікувалася
братом, а 5.07.2013 року вона звернулася з
письмовою заявою до служби у справах
дітей Запорізької міської ради по
Ленінському району про вжиття заходів,
необхідних для вирішення питання щодо
взяття опіки над ОСОБА_1 /а/с.8/.

В цей же час неповнолітній ОСОБА_1 також
звернувся до служби у справах дітей
Запорізької міської ради по
Ленінському району із заявою про
отримання допомоги з оформлення
свідоцтва про його народження, та про
влаштування до відповідного закладу
/а.с.9/.

31.07.2013 року дядько ОСОБА_1 - ОСОБА_7, також
звернувся з заявою до служби у справах
дітей Запорізької міської ради по
Ленінському району про надання дозволу
на проживання у його квартирі свого
племінника - неповнолітнього ОСОБА_1
/а.с.14/.

Судом також встановлено що відповідачі
по справі повернулися в м. Запоріжжя
тільки у серпні 2013 року.

Згідно відповіді №28/12-10737 від 07.08.2013
року, наданої Ленінським районним
відділом ЗМУ ГУМВС, з громадянами
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, батьками
неповнолітнього ОСОБА_1, було проведено
профілактичну бесіду щодо їх ухилення
від виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню та навчанню
свого сина., а також, щодо зловживання
ними алкогольними напоями. На момент
проведення бесіди, батьки були у стані
алкогольного сп'яніння, тому
постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 06.09.2013 року батько
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7., був
визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184
КУпАП, згідно якого, на нього був
складений протокол за невиконання
передбачених діючим законодавством
батьківських обов'язків щодо виховання
свого неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та на нього було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
попередження /а.с.16/.

На підставі звернення позивача по
справі за допомогою «Запорізького
обласного центру соціально -
психологічної реабілітації дітей»,
неповнолітній ОСОБА_1 отримав
свідоцтво про народження /а.с.31/.

В судовому засіданні встановлено що
відповідачі по справі відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_1, залишили
його без батьківського піклування.
Вони утриманням сина та вихованням не
займалися, особисто ним не опікувалися,
його здоров'ям, фізичним, духовним, і
моральним розвитком не піклувалися, не
створювали йому умови для розвитку
природних здібностей, не готували його
до самостійного життя, фактично
самоусунулися від виконання своїх
батьківських обов'язків.

03.09.2013 року, ОСОБА_1 був прийнятий до
«Запорізького обласного центру
соціально - психологічної
реабілітації дітей», де неповнолітня
дитина знаходиться по теперішній час
на повному державному забезпеченні
/а.с.20/.

Згідно висновків районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Ленінському району за №05/01-25/1009
та №05/01-25/1010 від 17.10.2013 року, визнано за
доцільне позбавити батьківських прав
громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно
неповнолітньої дитини ОСОБА_1, так як,
відповідачі самоусунулися від
виконання своїх батьківських
обов'язків, зацікавленості до життя,
навчання та здоров'я власного сина вони
не виявляють, тому, з метою захисту прав
та інтересів дитини, беручи до уваги
неналежне ставлення батьків до своїх
обов'язків по відношенню до сина було
прийняте таке рішення. Прокурор
підтримав в судовому засіданні
вищевикладені висновки та підтримав
позовні вимоги позивача. /Т.1 а.с.23, Т. 2
а.с.22/.

Тобто, судом встановлено, що є всі
підстави вважати, що відповідачі
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків по утриманню
та вихованню свого сина, вони ніде не
працюють, не забезпечують дитину
матеріально /належним харчуванням та
одягом/, не піклуються його здоров'ям,
життям, навчанням, оскільки не мають
власного житла та реєстрації на
території України, крім того вони
зловживають алкогольними напоями. За
період навчання дитини в школі №86,
батько зовсім не цікавився навчанням
сина, а мати інколи приходила до школи,
але була в неохайному вигляді та в
стані алкогольного сп'яніння. Зі слів
неповнолітнього ОСОБА_1 ним
піклувалась старша сестра - ОСОБА_8, яка
і допомогла молодшому брату в навчанні
та в побуті. Батьки ніякого впливу на
дітей не мають, матеріально дітей не
утримують, їх життям не цікавляться, у
навчанні та вихованні дітей участі не
приймають, оскільки часто бувають
відсутні вдома, або знаходяться в стані
алкогольного сп'яніння. Ці обставини в
судовому засіданні були повністю
підтверджені свідком ОСОБА_8

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу
України з позовом про позбавлення
батьківських прав можуть звернутися:
один із батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина;
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, у якому вона
перебуває; орган опіки та піклування;
прокурор; сама дитина, яка досягла
чотирнадцяти років.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного
кодексу України мати, батько, можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Як вбачається з п. 15 постанови пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 за №3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно цієї ж постанови пленуму
одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або з
власної ініціативи вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 4 ст.12 ЗУ «Про охорону
дитинства» позбавлення батьківських
прав або відібрання дитини у батьків
без позбавлення їх цих прав не звільняє
батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно ст. 180 сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Допитаний в судовому засіданні
неповнолітній ОСОБА_1 незважаючи на
заперечення батьків, сльози та
прохання матері, наполягав на
задоволенні позову, оскільки вважає що
батьки не зможуть ні забезпечити йому
належних умов проживання, навчання та
його духовного розвитку.

Таким чином, є всі правові підстави для
задоволення вимог позивача в повному
обсязі, а саме позбавлення їх
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина та стягнення з
них аліментів.

На підставі ч. 4 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову, таким
чином, відповідна вимога підлягає
задоволенню в повному обсязі та
аліменти повинні бути присуджені на
користь особи та установи на утриманні
якої буде знаходитись неповнолітній
починаючи з 04.11.2013 року, згідно штампу
вхідної кореспонденції на позовній
заяві /а.с.2/.

Тому, суд вважає що вимоги
позивача є законними, обґрунтованими
та такими, що знайшли своє
підтвердження представленими по
справі доказами, оскільки відповідачі
самоусунулися від виховання сина та
від своїх батьківських обов'язків, не
утримують його матеріально, не
цікавляться його життям, здоров'ям та
навчанням.

Враховуючи викладене і керуючись
ст.10,60,212-215,216,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Органу опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської Ради по Ленінському району м.
Запоріжжя що діє інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав
відносно свого неповнолітнього сина
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, що
народився в м. Запоріжжя, не працюючого,
на території України не
зареєстрованого, але фактично
мешкаючого за адресою АДРЕСА_1, та з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, що народилася смт.
Краснопавлівка, Лозівського району
Харківської області, не працюючої, на
території України не зареєстрованої,
фактично мешкаючої за адресою АДРЕСА_1,
з кожного, на користь особи чи установи,
на утриманні якої буде знаходитись
неповнолітній ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі не більш ? частки
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на неповнолітню дитину
затвердженого для дитини відповідного
віку, починаючи з 04.11.2013 року і до її
повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів до
апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: