Справа № 749/52/14
Номер провадження 2/749/29/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" січня 2014 р.
м. Щорс

Щорський районний суд
Чернігівської області в складі:

в складі: головуючого-судді
Валевача М.М.,

при секретарі Заіка
Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Щорсі справу
за позовом ОСОБА_1 Кадір огли до
територіальної громади с. Хотуничі
Щорського району про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О
В И В:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до територіальної
громади с. Хотуничі Щорського району
Чернігівської області про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування, мотивуючи позовні
вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, що був
зареєстрований та постійно проживав в
АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_2 зробив заповіт
на ім"я позивача. Після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина на вказаний
житловий будинок. Позивач звернувся в
шестимісячний строк до нотаріальної
контори, але нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
обгрунтовуючи відмову відсутністю
правовстановлюючих документів.
Позивач просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування на
жилий будинок з надвірними будівлями
за адресою АДРЕСА_1.

Від представника позивача ОСОБА_3
надійшла заява про розгляд справи у її
та позивача відсутності. Позовні
вимоги підтримує.

Представник відповідача Хотуницької
сільської ради у судове
засідання не з"явився, але з сільської
ради надійшла заява про розгляд справи
у відсутність їхнього представника. З
поданої заяви вбачається, що позовні
вимоги відповідач визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов задовольнити
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1 від 04.06.2013 року.

24.11.2011 року ОСОБА_2 склав заповіт на
користь ОСОБА_1 Кадір огли відносно
власного будинка з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1, який розташований
на території Хотуницької сільської
ради.

З довідок Хотуницької сільської ради
вбачається, що ОСОБА_2 належав жилий
будинок з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1 на підставі запису в
погосподарській книзі. Рік забудови
будинку 1920. Згідно записів в
погосподарській книзі в даному будинку
постійно були прописані та проживали :
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, прописаний з 19.03.2002
року та виписаний в зв"язку зі смертю
04.06.2013 року.

З технічного паспорту, виготовленого
12.12.2013 року та довідки характеристики
виданих Щорською виробничою дільницею
КП "Чернігівське МБТІ" вбачається, що
вартість житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1 становить 38923 грн. Рік забудови
житлового будинку 1920.

Відповідно до статей 1216, 1217,1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла,
до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що
будівництво будинку та надвірних
споруд було завершено до набрання
чинності Цивільним кодексом в редакції
2003 року. Тому враховуючи те, що
відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України в
редакції 2003 року Цивільний кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності,
то для врегулювання даного спору слід
керуватися нормами, що діяли на момент
завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

Стаття 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що
громадяни могли мати у власності
житловий будинок. Норми ЦК УРСР в
редакції 1963 року не передбачали
обов"язову державну реєстрацію
нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про
власність" та Цивільного кодексу
України в редакції 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 року в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачалося, самовільно збудованими
вони також не являються так як
будувалися і реєструвалися згідно
діючого на той час законодавства.

Стаття 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", права на нерухоме
майно та їх обтяження, що виникли до
набрання
чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов:якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо
на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки,споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема,такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР, затверджена
заступником Міністра комунального
господарства УРСР 31.01.1966 року,яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,
Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно,затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені
нормативні акти передбачали державну
реєстрацію будівель,споруд, державну
реєстрацію права власності на будинки
не залежало від державної реєстрації
до часу набрання чинності ЦК та
Законом України від 01.07.2004 року "Про
державне реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, яка винесена
державним нотаріусом Щорського
районного нотаріального округу
Чернігівської області від 09.01.2014 року
вбачається, що нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на житловий
будинок з надвірнми
будівлями,розташований по АДРЕСА_1 у
зв"язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
зазначений будинок.

Отже позивач може захистити свої права
тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та
досліджені в судовому засіданні докази
дають підставу встановити, що жилий
будинок з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1 дійсно належав
померлому ОСОБА_2 , а позивач є
спадкоємцем майна померлого за
заповітом.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне визнати право власності на
спадкове майно, а саме на жилий будинок
з надвірними будівлями за адресою
АДРЕСА_1 за спадкоємцем ОСОБА_1.

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1258,
1261, п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного Кодексу
України,Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу УРСР,
затвердженою заступником Міністра
комунального господарства УРСР 31.01.1966
року, яка втратила чинність на підставі
наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995
року №56,Тимчасовим положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно,затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445, ст.100 ЦК УРСР 1963
року, та ст.10,11, 60, 174, 214, 215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок з господарськими будівлями,
розташований за адресою АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_2 в порядку спадкування за
заповітом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Щорський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення в той же строк з
дня отримання копії цього рішення .

Суддя:
М. М. Валевач