Справа № 502/3469/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської
області у складі :

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Припас А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кілія
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

17 грудня 2013 року позивач звернулась до
Кілійського районного суду Одеської
області із зазначеним позовом до
відповідача в якому зазначає , що 30
жовтня 1993 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Кілійського
районного управління юстиції
Одеської області зареєстровано її
шлюб з відповідачем. В шлюбі вони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після припинення
спільного проживання з відповідачем
проживає та буде проживати з нею на її
утриманні. Спільне проживання з
відповідачем припинено близько двох
років тому , спільне господарство не
ведуть, шлюбних відносин не
підтримують. Зазначає також , що вона та
відповідач на цей час фактично
створили нові сім'ї, в зв'язку з чим
вважає подальше збереження шлюбу
неможливим та таким що суперечить її
інтересам.

Відповідач , належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи , в судове засідання не прибув,
клопотання про відкладення справи не
надав. Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи
відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву , дослідивши
надані докази та розглянувши справу в
межах позовних вимог , суд вважає позов
таким , що підлягає задоволенню.

Встановлено , що сторони знаходяться у
шлюбі , зареєстрованому 30 жовтня 1993
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Кілійського районного
управління юстиції Одеської області ,
про що зроблено відповідний актовий
запис № 157.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має
в сім'ї рівні права та обов'язки .

Судом встановлено , що шлюбні
відносини та спільне проживання
подружжя припинені , що свідчить про
небажання сторін зберегти сім'ю ,
подальше спільне життя та збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін,
тобто встановлена наявність підстав
для розірвання шлюбу , передбачених ч.2
ст.112 СК України . Відповідно до ч.1 ст.110
СК України шлюб може бути розірвано за
позовом одного з подружжя .

Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. 10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Шлюб , зареєстрований 30 жовтня 1993 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Кілійського районного управління
юстиції Одеської області , актовий
запис № 157 , між ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 229,40 грн.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення
про розірвання шлюбу після набрання
ним законної сили надіслати до
органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем ухвалення
рішення для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відповідної відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив , за письмовою
заявою відповідача , поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду О.
Г. Тюмін