Справа № 159/5351/13-ц
Провадження № 2/159/24/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
23 січня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням

судді
Восковської О.А.

з участю секретаря
Горішної Н.В.

представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

третьої особи
ОСОБА_3

представника третьої особи
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до
Голобської селищної ради Ковельського
району Волинської області про
визнання незаконними та скасування
рішень селищної ради щодо вилучення та
надання земельної ділянки, визнання
недійним Державного акту на право
приватної власності на землю, з участю
третьої особи на стороні відповідача
без самостійних вимог - ОСОБА_3, -

в с
т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом
до Голобської селищної ради
Ковельського району Волинської
області про визнання незаконними та
скасування рішень селищної ради щодо
вилучення та надання земельної
ділянки, визнання недійним Державного
акту на право приватної власності на
землю, з участю третьої особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог ОСОБА_3 Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивач, будучи
спадкоємцем своєї тітки ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, успадкувала
після смерті останньої житловий
будинок АДРЕСА_1, а земельну ділянку
площею 0,1175 га за цією ж адресою,
приватизувала вже як власник згаданого
будинку. Вказує, що під час
приватизації землі дізналась в
селищній раді про те, що тітка за рік до
смерті відмовилась від 0,02 га земельної
ділянки, якою вона користувалась, давши
згоду на вилучення землі на користь
сусіда ОСОБА_3, у зв»язку з чим площа
землі, що залишалась в користуванні
ОСОБА_6 була зменшена. Прийнявши
спадщину та приватизувавши земельну
ділянку площею 0,1175 га, позивач 03.12.2012
року уклала договір купівлі-продажу
вказаного нерухомого майна, власником
якого стала і є на даний час ОСОБА_1.
Позивач вважає, що ОСОБА_6 в силу свого
віку та стану здоров»я не повністю
усвідомлювала яку заяву вона підписує
і не мала наміру в дійсності
відмовлятись від 0,02 га земельної
ділянки, що перебувала в її
користуванні, а відповідач - Голобська
селищна рада, - приймаючи рішення 29.10.2010
року про припинення права користування
ОСОБА_6 0,02 га земельної ділянки і того ж
дня рішення про надання ОСОБА_3 дозволу
на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на вказану земельну ділянку,
порушила права ОСОБА_6 як користувача
вказаної земельної ділянки та права
позивача, як спадкоємця ОСОБА_6, на
майнові права після смерті останньої.
Крім того, із урахуванням наведеного,
вважає незаконним і рішення
відповідача від 17.01.2012 року про
передачу згаданої земельної ділянки
ОСОБА_3 для ведення особистого
селянського господарства, а, відтак, і
Державний акт, отриманий останнім
15.05.2012 року про право власності на дану
земельну ділянку рахує виданим
неправомірно. Також позивач вказує, що
оспорюючи рішення відповідача та
правомірність видачі ОСОБА_3
Державного акту, мотивує свої вимоги і
тим, що Голобська селищна рада грубо
порушила вимоги земельного
законодавства, а саме - ст.ст.118,122 ЗК
України, ст.ст. 50,55,56 ЗУ «Про
землеустрій», які регулюють порядок
передачі земельних ділянок у власність
громадянам. Із урахуванням викладеного
просить визнати незаконними та
скасувати рішення Голобської селищної
ради №49/8 та № 49/17 від 29.10.2010 року, якими,
відповідно, було припинено право
користування ОСОБА_6 земельною
ділянкою площею 0,02 га по АДРЕСА_1 та
надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, які
посвідчують право на вказану земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства, також
просить скасувати рішення відповідача
№ 16/8 від 17.01.2012 року про передачу у
власність ОСОБА_3 згаданої земельної
ділянки та просить визнати не дійсним
Державний акт ЯМ №527152 на право
приватної власності ОСОБА_3 на цю ж
земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання
не з»явилась, подавши до суду письмову
заяву, в якій просить проводити розгляд
справи у її відсутності(а.с.22).

Представник позивача - ОСОБА_1 у
судовому засіданні позов підтримала з
підстав, викладених у позовній заяві та
пояснила суду, що вона придбала за
договором купівлі-продажу земельну
ділянку з будинком у ОСОБА_5 у грудні 2012
року, при цьому, площа придбаної
земельної ділянки становила 0,1175 га,
тоді як у користування ОСОБА_6 за життя
було 0,14 га землі і 0,02 га землі були
незаконно вилучені з користування
останньої, в зв»язку з чим просить
задовольнити заявлені вимоги.

Представник позивача - ОСОБА_2
також підтримала заявлені ОСОБА_5
позовні вимоги та пояснила суду, що
оспорювані рішення відповідача вважає
не законними і такими, що порушують
права позивача, як спадкоємця ОСОБА_6,
на отримання в користування та в
подальшому у власність 0,02 га земельної
ділянки, які, на думку представника
були не правомірно вилучені з
користування ОСОБА_6 у 2010 році. Пояснила
також, що вилучення вказаної земельної
ділянки у ОСОБА_6 та передачу цієї землі
ОСОБА_3 для подальшої приватизації
Голобська сільська рада провела з
порушеннями вимог земельного
законодавства, зокрема, ст.118 ЗК
України, чим порушила права ОСОБА_5, як
спадкоємця, отримати в порядку
спадкування в користування земельну
ділянку в межах та розмірах, що були в
користуванні спадкодавця за життя
останньої. Вважає, що рішення
відповідача від 29.10.2010 року № 49/8 та №
49/17 з цих підстав підлягають
скасуванню, а рішення відповідача від
17.01.2012 року та Державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку підлягають скасуванню також і
по причині не узгодження меж земельної
ділянки ОСОБА_3 з суміжними
землекористувачами. Просить
задовольнити позов у повному об»ємі.

Представник відповідача -
Голобської селищної ради Ковельського
району - у судове засідання не з»вився,
однак, у ході судового розгляду справи
позов не визнав з мотивів його
безпідставності та прохав відмовити у
його задоволенні.

Третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що
спірною земельною ділянкою тривалий
час користувалась їх сім»я і за його
зверненням сільська рада прийняла
рішення про передачу вказаної ділянки
йому у власність, при цьому, ще у 2010 році
за заявою ОСОБА_6 згадана земельна
ділянка площею 0,02 га була вилучена з
користування останньої і йому було
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації на землю.
Вважає, що будь-яких порушень прав
позивача з його боку, чи з боку
відповідача допущено не було та
заявлені ОСОБА_5 позовні вимоги є
безпідставними.

Представник третьої особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_3 є
власником 0,02 га земельної ділянки по
АДРЕСА_2 і 15.05.2012 року отримав Державний
акт на право приватної власності на
вказану земельну ділянку, тоді як
ОСОБА_5 стала власником житлового
будинку по АДРЕСА_1 лише 01.06.2012 року,
успадкувавши його після смерті ОСОБА_6
і 05.09.2012 року приватизувала 0,1175 га
земельної ділянки для обслуговування
згаданого будинку, отримавши в
сільській раді Державний акт на право
власності на вказану ділянку, після
чого 03.12.2012 року ОСОБА_5 за договором
купівлі-продажу вчинила відчудження
цієї ж земельної ділянки разом з
будинком ОСОБА_1, яка в даній справі і
представляє інтереси позивача. Пояснив
також, що стороною позивача не вказано,
які ж саме права ОСОБА_5 були порушені
сільською радою при вилученні з
користування у ОСОБА_6 0,02 га землі та
передачі їх третій особі. Вважає
позовні вимоги не обґрунтованими та
безпідставними і такими, що не
підлягають до задоволення.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, третьої особи та
його представника, покази свідків,
дослідивши письмові докази у справі,
приходить до висновку, що заявлений
ОСОБА_5 позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов»язана дровести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Звертаючись до суду з даним
позовом ОСОБА_5 в обґрунтування
заявлених нею вимог вказує про
порушення відповідачем її майнових
прав, як спадкоємця померлої ОСОБА_6, в
частині спадкування майна, яке було в
користуванні спадкодавця, а саме -
права отримати в користування і в
подальшому у власність на всю земельну
ділянку площею 0,14 га, яка знаходиться
по АДРЕСА_1 та перебувала в
користуванні ОСОБА_6, оскільки, як
вважає позивач, спадкодавець незаконно
була позбавлена права користування 0,02
га вказаної земельної ділянки ще за
життя.

Із урахуванням наведеного судом
досліджено та встановлено наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Згідно зі ст.1216 ЦК України,
спадкування є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців) і, згідно зі
ст.1217 цього ж Кодексу спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Порядок спадкування права на
земельну ділянку регулюється ст.1225 ЦК
України.

Як убачається з заяви ОСОБА_6 від
25.10.2010 року остання ще за життя
звернулась до Голобської селищної
ради з проханням про надання згоди на
вилучення у неї з користування
земельної ділянки площею 0,02 га по
АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_3 (а.с.10) і,
згідно рішення Голобської селищної
ради від 29.10.2010 року № 49/8 було
припинено право користування ОСОБА_6
вище згаданою земельною ділянкою (а.с.9),
та, згідно рішення відповідача №49/17 від
того ж числа було надано дозвіл ОСОБА_3
на виготовлення технічної
документації на дану земельну ділянку
для ведення особистого селянського
господарства (а.с.10).

Факт приналежності ОСОБА_3 на
праві приватної власності земельної
ділянки площею 0,02 га по АДРЕСА_2
підтверджено Державним актом на право
власності на земельну ділянку від
15.05.2012 року серії ЯМ №527152(а.с.11).
Сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі не оспорюється той
факт, що дана земельна ділянка є тією,
яка була вилучена у ОСОБА_6 29.10.2010 року і,
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України дана
обставина доказуванню не підлягає.

Згідно свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.6), а, згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 01.06.2012 року ОСОБА_5
успадкувала після смерті ОСОБА_6
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами за АДРЕСА_1
(а.с.6). Таким чином, на час оформлення
позивачем свого спадкового права
спірна земельна ділянка вже перебувала
у власності ОСОБА_3 і будь-якого спору з
останнім щодо такої ділянки позивач не
мала.

Крім того, як убачається з
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 03.12.2012 року, позивач продала
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1175 га
за призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована в АДРЕСА_1 і така ділянка на
момент укладення правочину належала
продавцю - ОСОБА_5 - на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 495869,
виданого 13.11.2012 року Голобською
селищною радою на підставі рішення
цього ж органу від 05.09.2012 року №23/20
(а.с.7-8).

Таким чином, судом установлено,
що ОСОБА_5, як спадкоємець ОСОБА_6 за
заповітом, не лише реалізувала своє
право на спадкування, прийнявши
спадщину, відповідно до ст.1268 ЦК
України та вчинивши дії, передбачені
ст.1269 ЦК України у строки, визначені
ст.1270 цього ж Кодексу, а й оформила своє
право на спадщину, відповідно до
ст.ст.1296-1298 ЦК України та отримала
свідоцтво про право на спадщину. При
цьому, будь-якого спору чи сумнівів
щодо об»єму спадкового майна, зокрема,
меж та розміру земельної ділянки, що
перебувала в користуванні спадкодавця,
у позивача не виникло і остання,
звернувшись до відповідача, отримала
13.11.2012 року Державний акт на право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 саме площею 0,1175 га, яку в
подальшому і відчуджувала за договором
купівлі-продажу ОСОБА_1 (а.с.7).

Отже, на час звернення до суду з
даним позовом ОСОБА_5 уже не являлась ні
спадкоємцем ОСОБА_6, - оскільки таке
своє право на спадкування вона вже
реалізувала, здійснивши та оформивши
спадкування, - ні власником вище
згаданої земельної ділянки, оскільки
продала дану ділянку з успадкованим
житловим будинком ОСОБА_1 ще 03.12.2012 року.
Із урахуванням наведеного, покликання
позивача на порушення діями
відповідача внаслідок прийняття
оспорюваних рішень Голобської
селищної ради та видачі оскаржуваного
Державного акту її прав як спадкоємця
на отримання у власність 0,02 га спірної
земельної ділянки є безпідставними.

Крім того, позивачем не доведено
суду того факту, що ОСОБА_6, звертаючись
до Голобської селищної ради з заявою
про вилучення у неї з користування
частини земельної ділянки діяла під
примусом, погрозою, чи не усвідомлювала
значення своїх дій, або ж такі її дії
були наслідком обману, обіцянок чи
інших неправомірних дій, а наявність у
ОСОБА_6 за життя ряду захворювань, про
які зазначено в довідці Голобської
районної лікарні від 16.07.2013 року № 118
(а.с.27) не свідчать про наявність в
останньої психічних розладів, які б
істотно впливали на її здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, або ж фізичного стану,
який позбавляв би її можливості
вчиняти таку заяву.

Та обставина, що в користуванні
ОСОБА_6 знаходилось 0,14 га земельної
ділянки по АДРЕСА_1, з яких 0,02 га були
вилучені з користування останньої
29.10.2010 року за її ж заявою підтверджено
і довідкою Голобської селищної ради
від 21.10.2013 року №755 (а.с.98,99).

Також, допитана в якості свідка
ОСОБА_8 підтвердила суду той факт, що у
2010 році в її присутності, як депутата
селищної ради, ОСОБА_6, маючи в
користуванні 0,14 га земельної ділянки,
добровільно відмовилась від 0,02 га
земельної ділянки на користь ОСОБА_3,
який на її прохання і написав
відповідну заяву в приміщенні селищної
ради, а ОСОБА_6 її підписала. Показала,
що будь-якого примусу, погроз, обману чи
інших неправомірних дій по відношенню
до ОСОБА_6 ніхто не вчиняв, остання
добре усвідомлювала свої дії і селищна
рада в межах своїх повноважень
прийняла рішення щодо вилучення 0,02 га
земельної ділянки, яка належала
громаді села, з користування ОСОБА_6 та
передачі такої ділянки іншій особі.

Таким чином, аналізуючи викладене,
суд приходить до висновку, що підстави
для скасування рішення Голобської
селищної ради від 29.10.2010 року №49/8 про
припинення права користування ОСОБА_6
0,02 га земельної ділянки по АДРЕСА_1 у
даній цивільній справі відсутні.

У ході судового розгляду справи
було встановлено, що надання
відповідачем - Голобською селищною
радою - ОСОБА_3 дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
площею 0,02 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1
суперечило вимогам ст.118 ЗК України,
згідно якої відповідач повинен був
прийняти рішення про можливість
надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки(а.с.10,12), тоді як таке
рішення Голобською селищною радою не
приймалось, що, згідно письмової
довідки від 18.05.2013 року № 31/3.19 не
оспорюється і самим відповідачем
(а.с.12). Однак, таке порушення вимог
земельного законодавства не
порушує,саме по собі, особистих прав,
свобод чи інтересів позивача ОСОБА_5, а,
відтак, не може розглядатись як
підстава для задоволення її вимог в
частині скасування рішення
відповідача від 29.10.2010 року № 49/17 у
даній справі.

З цих же підстав не підлягають до
задоволення і вимоги ОСОБА_5 в частині
визнання незаконним та скасування
рішення Голобської селищної ради від
17.01.2012 року № 16/8, яким ОСОБА_3 було
надано у власність земельну ділянку
площею 0,02 га по АДРЕСА_2 для ведення
особистого селянського господарства
(а.с.9) та в частині визнання недійсним
Державного акту серії ЯМ №527152 на право
власності ОСОБА_3 на вище згадану
земельну ділянку (а.с.11), оскільки
такими рішенням та актом також не
порушено особистих прав, свобод чи
інтересів позивача.

Таким чином, суд, всебічно, повно,
об»єктивно та безпосередньо
дослідивши наявні у справі докази,
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення заявлених
ОСОБА_5 позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.15,30,58,59,60,61,88,212,213,215,218 ЦПК
України, ст.ст.1216,1217,1225,1268,1269,1270,1296-1298 ЦК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_5 до
Голобської селищної ради Ковельського
району Волинської області, з участю
третьої особи на стороні відповідача
без самостійних вимог ОСОБА_3, про
визнання незаконними та скасування
рішень Голобської селищної ради
Ковельського району Волинської
області від 29.10.2010 року №49/8, від 29.10.2010
року №49/17, від 17.01.2012 року №16/8, та про
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на землю ЯМ
№527152, виданий ОСОБА_3 на земельну
ділянку площею 0,02 га, що розташована по
АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляції протягом десяти днів з
дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми під час його проголошення -
в цей же строк з дня отримання ними
копії судового рішення.

ГоловуючаО. А. Восковська