Справа № 128/5088/13-ц Провадження №
22-ц/772/576/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Васильєва Т. Ю.Категорія:
27Доповідач: Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Колоса
С.С., Якименко М.М.,при
секретаріПантелеймоновій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк (далі - ПАТ КБ)
«ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості,

за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення Вінницького
районного суду Вінницької області від
30 грудня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом в суд ПАТ КБ
«Приват Банк» звернулося 7 жовтня 2013
року.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 30 грудня 2013 року
у задоволенні зазначеного позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК
України суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду
вбачається, що таке рішення є
правильним і справедливим, а тому
скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і
не заперечується сторонами, що між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 21 липня 2007
року укладено кредитний договір №
VIXRRX08040294 згідно якого останній отримав
кредит в розмірі 1077 грн. 60 коп. на строк
з 21 липня 2007 року по 20 липня 2008 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Не заперечується сторонами, що ОСОБА_5
повністю не виконав взятого
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів, у зв'язку із чим виникла
заборгованість, яка станом на 18 вересня
2013 року становила 27 114 грн. 53 коп., з
яких: 915 грн. 05 коп. - заборгованість за
кредитом; 9 375 грн. 08 коп. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 264 грн. -
заборгованість з комісії за
користування кредитом; 14793 грн. 04 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором; 500 грн. -
штраф (фіксована частина); 1 267 грн. 36 коп.
- штраф (процентна складова).

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_5 суд правильно виходив із
того, що заявлені позивачем
матеріально - правові вимоги є
обґрунтованими та доведеними
належними та допустимими доказами,
проте такі вимоги не можуть бути
задоволеними через пропущення без
поважних причин позивачем позовної
давності, а тому ураховуючи заяву
відповідача про застосування судом
позовної давності позов задоволенню не
підлягає саме з цих правових підстав,
виходячи із положень частин 2, 3, 4 статті
267 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції і не є такими, що
дають підстави апеляційному суду
скасувати рішення суду із ухваленням
нового про задоволенням позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідачем не подано заяву про
застосування позовної давності, а тому
суд безпідставно застосував її, не
можна визнати обґрунтованими.

Як вбачається із поданого ОСОБА_5
заперечення на позов (а.с.41-43) останній
посилається у запереченні на
пропущення позивачем позовної
давності та відсутності поважних
причин її пропущення.

Ураховуючи цю обставину суду першої
інстанції достатньо цього для
застосування позовної давності,
оскільки така заява є підтвердженням
вимоги відповідача про застосування
позовної давності.

Отже, судом правильно застосовані
норми матеріального права що регулюють
питання застосування позовної
давності.

Така позиція суду першої інстанції
узгоджується із правовою позицією
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ з цього питання, яку висловлено у
інформаційному Листі від 16.01.2013 р.
№10-70/0/4-13.

Інші наведені у апеляційній скарзі
доводи, зокрема про порушення судом
норм процесуального права, також не є
такими, що дають підстави для
скасування цього рішення, оскільки ці
доводи навіть не містять посилань на
конкретні порушення та не містять
наведення мотивів у чому саме вони
полягають.

Отже, оскаржуване рішення суду першої
інстанції є правильним і справедливим
та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 30 грудня 2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: /підпис/
В.А. Іващук

/підпис/ С.С. Колос

/підпис/
М.М. Якименко

Згідно з ориигіналом

Суддя В.А.
Іващук