справа № 109/5858/2013-ц
провадження № 2/109/58/2014
смт Красногвардійське
Красногвардійський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого судді - Проскурні С.М.,
секретаря - Грабовенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Красногвардійське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
ОСОБА_1 03 грудня 2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів,
визначених за судовим рішенням на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4
до 1/6 (однієї шостої) частки усіх
Позовні вимоги мотивовано зміною
матеріального та сімейного стану
У судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги та доводи
в їх обґрунтування, викладені в
позовній заяві. ОСОБА_1 зазначив, що
сукупний розмір аліментів на утримання
двох дітей повинен складати 1/3 (одну
третю) частку його заробітку, або ж 1/6
(одну шосту) частку на кожну дитину. Він
сплачує аліменти на двох дітей: сина
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку
(доходу) та сина ОСОБА_5 в розмірі
1/6 частки заробітку (доходу), що
складає 41,6 % його заробітку. На даний
час у шлюбі з другою дружиною не
перебуває, з січня 2013 року спільного
господарства не ведуть, проживають
окремо один від одного. Просив позов
У судове засідання відповідачка
ОСОБА_2, належним чином повідомлена про
дату, час і місце розгляду справи, не
з'явилась, про причини неявки не
повідомляла, заперечень щодо позовних
вимог ОСОБА_1 та заяви про розгляд
справи за її
відсутності від ОСОБА_2 не надходило.
У разі неявки в судове засідання
відповідача, якого належним чином
повідомлено і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам статті 224
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК
Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статей 10, 11 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах
змагальності сторін.
Сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи і розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з частиною третьою статті 10,
частиною першою статті 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини третьої статті 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що постановою судді
Красногвардійського районного суду
Автономної Республіки Крим від 08
серпня 2003 року з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 стягнуті аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/4 (однієї четвертої)
частини усіх видів заробітку,
починаючи з 28 липня 2003 року і до
Рішенням Красногвардійського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 25 липня 2008 року з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти
на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 (однієї
шостої) частини усіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, починаючи з 24 червня
2008 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Згідно з частиною першою статті 192
Сімейного кодексу України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду,
може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Позовні вимоги про зменшення розміру
аліментів ОСОБА_1 обґрунтував зміною
матеріального та сімейного стану.

Між тим, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог та на підставі
доказів, наданих особами, які беруть
участь у справі. Позивач повинен
довести ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог.
Особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмету спору на власний розсуд.

Посилаючись на зміну сімейного та
матеріального стану, який погіршився
після розірвання шлюбу з другою
дружиною, ОСОБА_1 не надав належних та
допустимих доказів зазначеним доводам
та не заявляв клопотань про їх
витребування в порядку, встановленому
статтею 134 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач
працездатний, працевлаштований, працює
у відокремленому
структурному підрозділі
"Сімферопольська дистанція колії"
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця". На
підтвердження цього ОСОБА_1
надав довідку з місця роботи від 19.11.2013
року про заробітну плату та
відрахування аліментів, згідно з якою
за період з травня по жовтень 2013 року
сукупний розмір його доходу склав 32792,20
грн., сума утриманих та перерахованих
аліментів склала 11199,55 грн.

Посилання позивача на відрахування
аліментів з його заробітку у більшому
розмірі ніж це передбачено законом, є
необґрунтованими.

Відповідно до статті 70 Закону
України "Про виконавче провадження"
розмір відрахувань із заробітної плати
та інших доходів боржника
вираховується із суми, що
залишається після утримання податків,
зборів та єдиного внеску
на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Обмеження розміру відрахувань із
заробітної плати встановлюється
законодавством про працю.

Загальний розмір усіх відрахувань під
час кожної виплати заробітної плати
не може перевищувати п'ятдесят
відсотків заробітної плати, що має бути
виплачена працівнику, у тому числі в
разі відрахування за кількома
виконавчими документами. Це
обмеження не поширюється на
відрахування із заробітної плати в
разі відбування боржником покарання у
виді виправних робіт і стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей. У
таких випадках розмір відрахувань із
заробітної плати не може перевищувати
сімдесяти відсотків.

Вищевказана норма передбачена і
статтею 128 Кодексу законів про працю
України.

Надані до суду позивачем на
підтвердження погіршення свого
сімейного стану рішення суду від 21.10.2013
року про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та
акт обстеження житлових умов його
проживання, не можуть бути визнані в
якості беззаперечних та
достатніх доказів для зміни розміру
аліментів.

Щомісячний заробіток ОСОБА_1 дозволяє
йому сплачувати аліменти
на утримання своїх дітей в розмірі,
визначеному за рішенням суду.

Оцінюючи за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні,
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також і взаємний зв'язок представлених
доказів у їх сукупності, суд
дійшов висновку про відхилення позову
ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись статтями 192 СК України,
статтями 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру
аліментів, визначених за судовим
рішенням Красногвардійського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 08 серпня 2003 року на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим
через Красногвардійський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
С.М. Проскурня