Справа № 716/2412/13-ц
Ухвала

Іменем України

04.02.2014 Заставнівський районний суду
Чернівецької області в складі:

головуючої судді - Пухарєвої О.В.

при секретарі - Климус Г.В.

за участю

скаржника - ОСОБА_1

представника скаржника - ОСОБА_2,

представника відділу державної
виконавчої служби - Лазоренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А :

Скаржник ОСОБА_1 подав до суду скаргу
(редакцію якої змінено до початку
розгляду по суті), в якій просить
визнати дії старшого державного
виконавця відділу ДВС Заставнівського
районного управління юстиції
Лазоренко І.В. при складання
довідки-розрахунку про розмір
заборгованості по сплаті аліментів
№6152 від 09.07.2013 року незаконними та
скасувати її, а також визнати
незаконними дії начальника відділу ДВС
Заставнівського РУЮ щодо відмови у
перерахунку заборгованості, виходячи
із заробітної плати скаржника
відповідно до ч.2 ст.195 СК України

В обґрунтування скарги посилається на
те, що на виконанні у державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Заставнівського
районного управління юстиції
перебувало виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа №2-851, виданого 31.08.2005 року
Заставнівським районним судом
Чернівецької області про стягнення з
нього аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання їх дочок - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
розмірі 1/3 всіх видів заробітку,
щомісячно, починаючи з 16.08.2005 року.
Починаючи з 06.02.2009 року, коли державним
виконавцем була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження він
щомісячно сплачував аліменти в сумі по
420 грн.. 09.07.2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Лазоренко І.В. йому
було надано довідку-розрахунок про
розмір заборгованості по сплаті
аліментів в сумі 9288 грн. З даним боргом
не погоджується та рахує, що розрахунок
був проведений з порушенням вимог
чинного законодавства, оскільки
державний виконавець нараховував
розмір аліментів по 30% прожиткового
мінімуму доходів громадян для дитини
відповідного віку на кожну дитину,
тобто всього 60% ПМДГ для дитини
відповідного віку, коли згідно
постанови про відкриття виконавчого
провадження аліменти повинні
стягуватися за рішенням суду в розмірі
1/3 всіх видів заробітку щомісячно.
Крім цього скаржник посилається на те,
що 06.09.2013 року влаштувався на роботу до
приватного підприємця водієм з окладом
573,50 грн, в зв'язку з чим у відповідності
до ст.195 ч.2 СК України його представник
звернувся до начальника відділу ДВС
Заставнівського РУЮ із заявою про
проведення перерахунку його
заборгованості відповідно до
вищевказаної норми СК України, тобто по
1/3 частині від його заробітку
відповідно до трудового договору.
16.09.2013 року представником було отримано
відмову в проведенні перерахунку
відповідно до ст.195 СК України.

В судовому засіданні скаржник та його
представник скаргу на дії державного
виконавця підтримали, просили суд
задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник відділу державної
виконавчої служби - старший державний
виконавець відділу ДВС
Заставнівського районного управління
юстиції Лазаренко І.В. в судовому
засіданні частково визнав вимоги
скарги, пояснив, що при обчисленні ним
заборгованості зі сплати аліментів та
складанні довідки-розрахунку 09.07.2013
року він не прийняв до уваги, що на той
час боржник ОСОБА_1 не працював та не
врахував вимоги ч.3 ст. ст.195 СК України,
відповідно до яких розмір
заборгованості необхідно було
обчислювати, виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості. При цьому зазначив, що
начальником відділу ДВС 16.09.2013 р.
правомірно відмовлено у здійсненні
перерахунку заборгованості по
аліментах за заявою представника
боржника від 09.09.2013 року, оскільки у
разі виникнення спору щодо розміру
аліментів це питання відповідно ч.4
ст.195 СК України вирішується судом за
заявою заінтересованої особи. Також
пояснив, що в даний час зазначений
виконавчий лист перебуває на
виконанні у відділі ДВС Новоселицького
РУЮ у зв'язку з тим, що 12.09.2013 р.
державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження та направлення його за
належність до цього відділу ДВС для
стягнення аліментів із заробітної
плати, оскільки боржник працює в
Новоселицькому районі.

Третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача в судове засідання
не з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, хоча була судом належним
чином повідомлена про дату та місце
судового засідання.

Суд вислухавши скаржника та його
представника, представника відділу
ДВС, перевіривши матеріали скарги,
вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що згідно
виконавчого листа №2-851, виданого
Заставнівським районним судом
Чернівецької області від 31.08.2005 року
ОСОБА_1 зобов»язаний сплачувати
аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
розмірі 1/3 всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 16.08.2005 року до
досягнення ними повноліття (а.с.10-11).
Постановою старшого державного
виконавця відділу ДВС Заставнівського
РУЮ від 06.02.2009 року відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
рішення суду за даним виконавчим
листом (а.с.9)

Згідно абз.3 ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче
провадження» за заявою сторін
виконавчого провадження державний
виконавець обчислює розмір
заборгованості із сплати аліментів,
складає відповідний розрахунок та
повідомляє про нього стягувачу і
боржнику.

Також встановлено, що за заявою
представника стягувача ОСОБА_8 від
01.07.2013 р. (а.с.25) старшим державним
виконавцем ВДВС Лазаренко І.В. 09.07.2013
року складено довідку-розрахунок про
розмір заборгованості зі сплати
аліментів, згідно якої борг складає 9288
грн., враховуючи, що боржник ОСОБА_1
упродовж з березня 2009 по червень 2013 р.
періодично сплачував аліменти (а.с.6).

Як вбачається з даного розрахунку та
пояснень державного виконавця в
судовому засіданні, розрахунок
заборгованості було зроблено на
підставі ч.3 ст. 74 СК України, яка
передбачає, що розмір заборгованості
із сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку
встановленому Сімейним кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, при здійсненні розрахунку
заборгованості державний виконавець
вважав, що у відповідності до ч.2 ст.182 СК
України стягненню з боржника
щомісячно підлягало 60% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, як підтвердили обидві сторони в
судовому засіданні на час визначення
розміру заборгованості (09.07.2013 р.)
боржник ОСОБА_1 не працював.

Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України, якщо
платник аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється із середньої заробітної
плати працівника для даної місцевості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при
складанні довідки-розрахунку №6152 від
09.07.2013 року державний виконавець в
супереч до вимог ч.1 ст.6 ЗУ «Про
виконавче провадження» вийшов за межі
резолютивної частини рішення суду,
зазначеного у виконавчому листі та
порушив вимоги ч.3 ст. 195 СК України, не
врахувавши, що боржник не працював на
час виникнення заборгованості та на
час її розрахунку і у такому випадку
заборгованість необхідно обчислювати,
виходячи із середнього заробітної
плати працівника для даної місцевості.

За таких обставин, такі дії державного
виконавця слід визнати неправомірними
та скасувати довідку-розрахунок №6152
від 09.07.2013 року про розмір
заборгованості по аліментах.

Крім цього, судом встановлено, що
боржник ОСОБА_1 06.09.2013 року влаштувався
на роботу водієм до ПП ОСОБА_9 з
окладом 573,50 грн., що підтверджується
трудовим договором, зареєстрованим
Новоселицьким РЦЗ ( а.с.12).

09.09.2013 року його представник боржника
ОСОБА_2 звернувся до начальника ВДВС
Заставнівського РУЮ із заявою про
проведення перерахунку заборгованості
у відповідності до ч.2 ст. 195 СК України
(а.с.13), на що 16.09.2013 року отримав
письмову відмову у проведенні
перерахунку, підписану начальником
ВДВС Заставнівського РУЮ (а.с.14).
Відмовляючи у проведенні перерахунку,
начальник відділу ДВС Заставнівського
РУЮ посилався на приписи ч.9 ст.74 ЗУ «Про
виконавче провадження» та ч.4 ст.195 СК
України згідно яких розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом, за заявою
заінтересованої особи, у порядку,
встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.195 СК України, якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості, але працює
на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує.

Як вбачається із змісту заяви
представника боржника від 09.09.2013 року
він звернувся до державного виконавця
із проханням провести розрахунок
заборгованості за аліментами станом на
момент звернення з урахуванням того, що
боржник працює у ПП «Шкраба Марія
Іллівна» водієм виходячи із його
заробітної плати, яка складає 573,50 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
начальник відділу ДВС Заставнівського
РУЮ безпідставно відмовив
представнику боржника у проведенні
перерахунку заборгованості по
аліментам відповідно до вимог ч.2 ст.195
СК України, що свідчить про
неправомірність його дій.

На підставі ч.4 ст.74,
ч.2, ч.3 ст.195 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.383,384, 387, 388
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Заставнівського
районного управління юстиції
Лазаренко І.В. при складанні
довідки-розрахунку про розмір
заборгованості по сплаті аліментів
№6152 від 09.07.2013 року неправомірними та
скасувати довідку-розрахунок по сплаті
аліментів №6152 від 09.07.2013 року.

Визнати дії начальника відділу
державної виконавчої служби
Заставнівського районного управління
юстиції Гумена В.Г. щодо відмови від
16.09.2013 р. у перерахунку заборгованості
по сплаті аліментів у відповідності до
вимог ч.2 ст.195 СК України -
неправомірними.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п»яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу буде
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Пухарєва О.В..