РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої судді: Чевилюк З.А.,

секретаря: Тютюнник А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, усунення перешкод в праві
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про поділ квартири АДРЕСА_1,
шляхом виділення позивачу ? частини
квартири; зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у праві
користування квартирою. Просила
стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000
грн., внаслідок порушення прав позивача
як співвласника житла у зв'язку з
позбавленням права власності, права
користування.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали та
просили його задоволити, зауваживши,
що даний об'єкт нерухомого майна є
спільною сумісною власністю.
Відповідач та представник позов
заперечили та просили застосувати
строк позовної давності до спірних
відносин, оскільки позов пред'явлено
через чотири роки після розлучення,
яке мало місце в 2009 році. Заперечено
здійснення будь-яких перешкод у
користуванні квартирою. Позов в
частині стягнення моральної шкоди є
недоведеним. Клопотання про
проведення судового експертного
дослідження з метою визначення
вартості квартири, можливості
проведення виділу сторонами не
заявлялось після роз'яснення права на
таке експертне дослідження з метою
обґрунтування позиції по справі.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила суду факт
проживання позивача в квартирі
АДРЕСА_1 по грудень 2010 року, після
припинення шлюбу в 2009 році. Зауважила
про існування постійних конфліктів
між позивачем та відповідачем. Свідок
ОСОБА_4 підтвердив проживання позивача
в квартирі до 2010 року.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
знаходить позов не підлягаючим
задоволенню.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності (ст.60
Сімейного кодексу України).Розподіл
майна здійснюється за взаємною
згодою.(ст.69 СК України).У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. (ст.70
СК).

Обов'язок доказування покладається на
сторони(ст..60 ЦПК). Обставини визнані
сторонами, які беруть участь у справі,
не підлягають доказуванню(ст.61 ЦПК).

У разі коли неподільні речі не можуть
бути реально поділені між подружжям
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності. (п.25 Постанови Пленуму ВСУ
від 21.12.2007 р. №11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя"). Неподільність майна не
могла бути оцінена судом внаслідок
відсутності клопотання сторін про
експертизу для можливості визначення
реальності поділу майна.

До вимоги про поділ майна, заявленої
після розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки. Позовна
давність обчислюється від дня, коли
один із співвласників дізнався або міг
дізнатися про порушення свого права
власності(ст.72 Сімейного кодексу
України)

Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном(ст.391 ЦК України).

Позивач та відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з грудня 1991
року по 10.12.2009 року. На момент
розлучення, відповідно до пояснень
позивача та його представника,
сторонами досягнуто домовленості
щодо користування квартироюАДРЕСА_1
Суду не представлено будь-яких
доказів, в т.ч. письмових, на
підтвердження досягнутої
домовленості щодо розподілу
спільного майна та порядку
користування ним.

Відповідач є титульним власником
квартири АДРЕСА_1.

Суду не представлено та не здобуто в
ході судового розгляду будь-яких
доказів на підтвердження здійснення
відповідачем будь-яких перешкод у
користуванні квартирою, як і будь-яких
доказів на підтвердження
встановлення порядку користування
квартирою.

Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.(ст.60 ЦПК).

Майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. (ст..372 ЦК України). Суду не
представлено доказів на
підтвердження домовленості про
користування квартирою.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про підставність
застосування строку позовної давності
до спірних відносин, оскільки з дати
припинення шлюбу до дати подачі
позову пройшло понад три роки. Заяв
про поновлення строку позовної
давності до суду не надходило. На
момент звернення до суду з позовом
про розірвання, позивач вказала про
відсутність спору про поділ майна.

Враховуючи відсутність підстав для
задоволення позовних вимог щодо
усунення перешкод в користуванні
майном, поділ майна, суд приходить до
висновку про недоведеність позивачем
завданої моральної шкоди, її розміру.

Підстави для задоволення позову
відсутні.

Керуючись ст..ст.10,11, 60,61, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.60,69,70,72 СК України,
ст..ст.257,267,368-370,372 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, усунення перешкод в праві
користування житловим приміщенням,
стягнення моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через Хмельницький
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дати проголошення рішення .

Суддя
Чевилюк З.А.