Справа № 1514/1521/12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2014 року м.
Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Гури А.І.

при секретарі
Поліковській О.І.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
об»єктом права спільної сумісної
власності подруджжя, поділ майна, що є
спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернулася з позовами до
відповідача про визнання нерухомого
майна об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, поділ майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя.
Позови змінювалися та доповнювалися.

В судовому засіданні, позивач та її
представник (на підставі довіреності)
посилалися на те, що з 09 серпня 2003 року
по 13 вересня 2012 року вона проживала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають одну неповнолітню
дитину. У 2004 році ними придбано
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2. В
квартирі було зроблено капітальний
ремонт за спільні кошти. В квартирі
облаштовано електробойлер,
відреставровано ванну. Вікна і двері
теж були замінені на нові дерев»яні.
Згідно документів, квартира належить
відповідачеві на підставі договору
дарування. Позивач вважає, що за
рахунок і її вкладень в ремонт
квартири, вартість цього майна істотно
збільшилась, а тому вважає квартиру
об»єктом права спільної сумісно
власності подружжя. Позивач просить
визнати за нею, виділити у власність,
наступне майно спільно нажите з
відповідачем: ? частку квартири
АДРЕСА_2; ? частку квартири АДРЕСА_1
вартістю 6698 грн. 50 коп.; ? частку гаража
АДРЕСА_3 вартістю 5116 грн. 25 коп.;
обігрівач електричний вартістю 450 грн.;
пилосос LG вартістю 700 грн.; сімнадцять
кришталевих ваз загальною вартістю 250
грн.; холодильник «Самсунг» вартістю 2260
грн.; плиту газову «Норд» вартістю 1800
грн.; машину пральну автомат вартістю
2500 грн.; конвектор електричний вартістю
2000 грн.; мікрохвильову піч вартістю 400
грн.; ? частку коштів, витрачених на
ремонт магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_4 - 16850 грн.; ? частку вартості
автомобіля марки «Фольксваген» - 42500
грн.. Крім того, просить стягнути з
відповідача половину сплачених нею
коштів за проведення
будівельно-технічної експертизи - 1250
грн..

Відповідач та його представник (на
підставі угоди) в судовому засіданні
позов визнав частково. З вимогами
позивача ОСОБА_3 не згоден в частині
поділу квартири АДРЕСА_2, оскільки ця
квартира йому була подарована, а кошти
в ремонт він вкладав свої, оскільки є
приватним підприємцем, а також поділу
автомобіля «Фольксваген», який не
належить ні йому, ні позивачеві.
Оскільки вимоги позивача про поділ
квартири АДРЕСА_2 вважає
необгрунтованими, то і сплачівати
кошти, витрачені позивачем на
проведення будівельно-технічної
експертизи не повинен сплачувати. На
поділ іншого майна - згоден.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
Кодимського районного бюро технічної
інвентаризації №3945941 від 23 червня 2004
року, ОСОБА_3 є власником квартири
АДРЕСА_2 на підставі договору дарування
ВВЕ 889102 від 23 червня 2004 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що десь у 2005 році виконувала
ремонт у квартирі АДРЕСА_2. За виконану
роботу розраховувався ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що у 2005 році разом з
відповідачем ОСОБА_3 проводив ремонт у
того квартирі АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Кодимського
районного управління юстиції Одеської
області 03 березня 2006 року ОСОБА_7
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Батьками
дитини є ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Згідно рішенню Кодимського районного
суду Одеської області від 03 вересня 2012
року (справа №1514/1359/2012) шлюб між ОСОБА_1
і ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 залишене дошлюбне
прізвище - «ОСОБА_1».

Вислухавши вимоги та заперечення
сторін та їх представників, пояснення
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Законом (ст.ст. 10 ч.3 і 60 ч.1 ЦПК
України) передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень… Кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень…

Як установлено в судовому
засіданні з пояснень сторін, та
досліджених матеріалів справи сторони
проживали в зереєстрованому шлюбі з 09
серпня 2009 року по 13 вересня 2012 року. За
час шлюбу ними нажите таке майно:
квартира АДРЕСА_1, обігрівач
електричний вартістю 450 грн.; пилосос LG
вартістю 700 грн.; сімнадцять
кришталевих ваз загальною вартістю 250
грн.; холодильник «Самсунг» вартістю 2260
грн.; плиту газову «Норд» вартістю 1800
грн.; машину пральну автомат вартістю
2500 грн.; конвектор електричний вартістю
2000 грн.; мікрохвильову піч вартістю 400
грн.. Квартира АДРЕСА_2 відповідачем
була отримана як подарунок (договір
дарування ВВЕ №889102 від 23 червня 2004
року).

Згідно статті 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Частиною другою статті 61 СК України
передбачено, що об»єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із подружжя

Статтею 69 ч.1 СК України передбачено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Під час розгляду справи по суті
позивачем було доведено, що спірне
майно: квартира АДРЕСА_1, обігрівач
електричний вартістю 450 грн.; пилосос LG
вартістю 700 грн.; сімнадцять
кришталевих ваз загальною вартістю 250
грн.; холодильник «Самсунг» вартістю 2260
грн.; плиту газову «Норд» вартістю 1800
грн.; машину пральну автомат вартістю
2500 грн.; конвектор електричний вартістю
2000 грн.; мікрохвильову піч вартістю 400
грн.., нажите саме під час шлюбу з
відповідачем.

Пленум Вреховного Суду України у
пункті 24 своєї постанови №11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» зазначив, що не належить до
спільної сумісної власності майно
одного з подружжя, набуте особою до
шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному з подружжя
особисто; речі індивідуального
користування, в тому числі коштовності,
навіть якщо вони були придбані за
рахунок спільних коштів подружжя;
кошти, одержані як відшкодування за
втрату (пошкодження) речі, що належала
особі, а також як відшкодування
завданої їй моральної шкоди; страхові
суми, одержані за обов»язковим або
добровільним особистим страхуванням,
якщо страхові внески сплачувалися за
рахунок коштів, що були особистою
власністю кожного з них.

Разом з тим, позивач не надала доказів
того, що майно відповідача (квартира
АДРЕСА_2) за час шлюбу істотно
збільшилося у свої вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат (
ч.1 ст.62 СК України). Відтак, вимога
позивача про стягнення з відповідача
половини витрат на проведення судової
будівельно-технічної експертизи є
безпідставною.

Що стосується вимоги позивача
включити до переліку майна, що підлягає
поділу, автомобіль марки «Фольксваген»
LT28 номерний знак НОМЕР_1, то суд прийшов
до такого.

Доказів того, що зазначений
автомобіль належав на праві спільної
сумісної власності подружжю, позивачем
не надано, а тому суд не вбачає підстав
визнати зазанчене майно спільною
сумісно власністю подружжя.

Визначаючи розмір часток майна
дружини та чоловіка при поділі майна,
що є об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд виходив з того,
що згідно частини третьої статті 70 СК
України за рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку ті лікування.

В цьому контексті, суд вважає за
необхідне виділити у власність
позивача більшу частку, з урахуванням
того, що з нею проживає малолітня
дитина, а також ту обставину, що сам
відповідач не заперечує проти такого
поділу.

З огляду на викладене суд прийшов до
такого - виділити у власність позивача:
? частку квартири АДРЕСА_1 вартістю 6698
грн. 50 коп.; ? частку гаража АДРЕСА_3
вартістю 5116 грн. 25 коп.; обігрівач
електричний вартістю 450 грн.; пилосос LG
вартістю 700 грн.; сімнадцять
кришталевих ваз загальною вартістю 250
грн.; холодильник «Самсунг» вартістю 2260
грн.; плиту газову «Норд» вартістю 1800
грн.; машину пральну автомат вартістю
2500 грн.; конвектор електричний вартістю
2000 грн.; мікрохвильову піч вартістю 400
грн.; ? частку коштів, витрачених на
ремонт магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_4 - 16850 грн., а всього майна на суму
39024 грн. 75 коп. а у власність відповідача
- ? частку квартири АДРЕСА_1 вартістю 6698
грн. 50 коп.; ? частку гаража АДРЕСА_3
вартістю 5116 грн. 25 коп.., а всього майна
на суму 11814 грн. 75 коп..

Частиною першою статті 88 ЦПК України
передбачено, що якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.ст. 74, 60,69, 70 ч.3 СК
України, керуючись ст.ст. 10,60, 213,215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
об»єктом права спільної сумісної
власності подруджжя, поділ майна, що є
спільною сумісною власністю,
задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1: ? частку
квартири АДРЕСА_1 вартістю 6698 грн. 50
коп.; ? частку гаража АДРЕСА_3 вартістю
5116 грн. 25 коп.; обігрівач електричний
вартістю 450 грн.; пилосос LG вартістю 700
грн.; сімнадцять кришталевих ваз
загальною вартістю 250 грн.; холодильник
«Самсунг» вартістю 2260 грн.; плиту
газову «Норд» вартістю 1800 грн.; машину
пральну автомат вартістю 2500 грн.;
конвектор електричний вартістю 2000 грн.;
мікрохвильову піч вартістю 400 грн.; ?
частку коштів, витрачених на ремонт
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_4 - 16850
грн., а всього майна на суму 39024 грн. 75
коп..

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Виділити у власність ОСОБА_3: ? частку
квартири АДРЕСА_1 вартістю 6698 грн. 50
коп.; ? частку гаража АДРЕСА_3 вартістю
5116 грн. 25 коп.., а всього майна на суму 11814
грн. 75 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір розміром 243 грн. 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
А.І. ГУРА