Справа № 0915/3142/12
Провадження № 22-ц/779/532/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого
Шишка А.І.,

суддів:
Ковалюка Я.Ю., Шалаути Г.І.,

секретарів:
Вилки І.В., Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі до ОСОБА_2 про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Тисменицького
районного суду від 19 листопада 2012 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тисменицького районного суду
від 19.11.2012 року задоволено частково
позов управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі до
ОСОБА_2 про стягнення безпідставно
отриманих грошових коштів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі 1085 грн. 30 коп.
безпідставно отриманих грошових
коштів та в дохід державного бюджету
судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за спливом строку позовної
давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи і які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим, апелянт просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити
управлінню Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі у задоволенні
позову.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує
тим, що він являється особою потерпілою
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
(категорія 4), а тому, згідно ст.51 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", має право
на додаткову пенсію в розмірі 5%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Суд першої
інстанції дійшов необґрунтованого
висновку про те, що необхідною умовою
отримання такої додаткової пенсії є
факт постійного проживання або
постійної роботи, оскільки єдиною
умовою виплати додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю особам, є
статус потерпілого внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесеного до 4
категорії.

Законами України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та "Про пенсійне
забезпечення" не передбачено
повернення пенсійних виплат, одержаних
без достатніх правових підстав, чи на
підставах, що згодом відпали, а також
одержаних в результаті допущеної
помилки з боку органів Пенсійного
фонду і недобросовісності з боку
набувача. Вищевказаними законами
регулюються тільки питання повернення
коштів у разі встановленого факту
зловживання з боку пенсіонера або в
разі подання роботодавцем
недостовірних відомостей про
заробіток або стаж. Однак, цього судом
встановлено не було.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта,
заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам щодо законності та
обґрунтованості.

Як встановив суд першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2,
відповідно до посвідчення, виданого
Київською ОДА 05.01.1993 року, являється
потерпілим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 4 категорії,
оскільки з 1986 року по 1995 рік проживав в
АДРЕСА_1, що відноситься до зони
посиленого радіоекологічного
контролю. У вересні 1995 року відповідач
переїхав на постійне місце проживання
в АДРЕСА_2. Управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
виплачує йому пенсію за віком та
виплачувало додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як потерпілому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії у розмірі 5% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

З 01.03.2012 року, за результатами
проведеної фінансовою інспекцією в
Тисменицькому районі ревізією,
нарахування пенсії ОСОБА_2 було
приведено до норм чинного
законодавства, шляхом припинення
виплати додаткової пенсії.

Таким чином, ОСОБА_2, як вірно встановив
суд першої інстанції, згідно вимог ст.11,
14, 23 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", після
переїзду на постійне місце проживання
в АДРЕСА_2, втратив право на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Усього за період з січня 2009 року до
лютого 2012 року переплата пенсії
відповідачу склала 1284 грн. 50 коп.
Оскільки ОСОБА_2 у добровільному
порядку відмовився повертати вказані
кошти, управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
звернулось з позовом до суду.

Задовольняючи частково позов
управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 у
вересні 1995 року переїхав на проживання
в АДРЕСА_2 із зони посиленого
радіоекологічного контролю, у зв'язку з
чим, не має права на отримання
додаткової пенсії у розмірі 5%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. При цьому, суд
дійшов висновку, що не має підстав для
застосування ст.1215 ЦК України, оскільки
відповідач отримує державну пенсію за
віком, а тому, додаткову пенсію не можна
вважати наданим йому засобом до
існування.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

В разі невиконання цього обов'язку
набувачем майно підлягає стягненню в
судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 1213 ЦК України,
безпідставно набуте майно
повертається потерпілому в натурі.

Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України, не
підлягають поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Для застосування ст.1215 ЦК обов'язковому
доказуванню підлягають або наявність
рахункової помилки з боку управління,
або недобросовісність з боку набувача.

З тлумачення зазначених положень
випливає висновок про те, що тільки за
наявності сукупності трьох умов, а
саме, добровільності перерахування
грошової суми, відсутності рахункової
помилки з боку платника і
недобросовісності з боку набувача,
перелічені вище й безпідставно набуті
платежі не підлягають поверненню.

Колегія суддів приходить до висновку,
що в даному випадку відсутня рахункова
помилка з боку платника, оскільки такі
виплати проводились управлінням
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі добровільно,
згідно вимог ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а з боку ОСОБА_2 не
вбачається його недобросовісність.

Згідно ст.15 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення", умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
Української РСР "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" або їм надається право на
одержання пенсій на підставах,
передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.49 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", пенсії особам, віднесеним
до категорії 1,2,3,4 встановлюються у
вигляді: державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.3 ст.51 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", особам, віднесеним до
категорії 4, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 5% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, пенсія осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, складається з двох
компонентів, це державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю. При цьому, додаткова пенсія не
заміняє державну пенсію, а
виплачується разом з нею. А тому, на
думку колегії суддів, додаткова пенсія,
згідно положень пенсійного
законодавства, являється засобом до
існування та покликана компенсування
особам ту шкоди, яка була їм завдана
Чорнобильською катастрофою.

Враховуючи вищенаведене та те, що
в даному випадку додаткова пенсія за
своєю правовою природою в загальному
відноситься до пенсії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, колегія суддів вважає, що в
силу ст.1215 ЦК України, вказані виплати
поверненню не підлягають, а тому у
задоволенні позовних вимог управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тисменицького районного суду
від 19 листопада 2012 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі до ОСОБА_2 про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів - відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
Я.Ю. Ковалюк

Г.І. Шалаута