Московський районний суд м. Харкова у
головуючого - судді Харченко
при секретарі - Горборуковій М.О.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування завданих
збитків та моральної шкоди,
03.10.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просила
стягнути з відповідача на
відшкодування завданих збитків
грошові кошти в сумі 104533 грн. 33 коп. та
грн. 67 коп., а всього 120000 грн., також
просила стягнути понесені та
документально підтверджені судові
витрати. В обґрунтування позовних
вимог позивачка посилалася на ті
обставини, що 08 листопада 2006 р. між
сторонами був укладений Договір
позики, посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий №
2235, згідно з яким ОСОБА_2 позичив у
ОСОБА_1 3784 долари США строком до 08
жовтня 2008 р. Сторони дійшли згоди про
повернення позичених коштів частинами
(з розстрочкою). З метою забезпечення
виконання своїх зобов'язань за
Договором позики, відповідач ОСОБА_2
передав ОСОБА_1 в іпотеку належну йому
квартиру АДРЕСА_1, про що між ними було
укладено Договір іпотеки, посвідчений
08 листопада 2006 р. приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_3, реєстровий № 2238. 19.02.2007 р.
ОСОБА_2 додатково позичив у ОСОБА_1
кошти в сумі 1630 доларів США, у зв'язку з
чим сума позичених коштів за договором
збільшилась до 5414 доларів США, про що
було складено Додаткову угоду до
Договору позики, посвідчену приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та
зареєстровану в реєстрі за № 313. 10
травня 2007 р. ОСОБА_2 додатково позичив у
зв'язку з чим сума позичених коштів за
США, про що було складено Додаткову
угоду до Договору позики, посвідчену
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та
зареєстровану в реєстрі за № 975. 15
червня 2007 р. ОСОБА_2 втретє додатково
позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 1510
доларів США, у зв'язку з чим сума
позичених коштів за договором
було складено Додаткову угоду до
Договору позики, посвідчену приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та
зареєстровану в реєстрі за № 1301. Отже,
всього за Договором позики від 08
листопада 2006 р. в редакції Додаткової
угоди № 3 від 15 червня 2007 р. ОСОБА_2
долари США, які зобов'язався повернути
в порядку та строки, передбачені
договором та додатковими угодами до
нього, але не пізніше 08 жовтня 2008 р. В
обумовлені цими договорами строки
ОСОБА_2 свої зобов'язання з повернення
ОСОБА_1 грошових коштів не виконав: в
період з 11 грудня 2006 р. по 23 листопада 2008
р. повернув ОСОБА_1 суму в розмірі лише
6832 долари США. 19 січня 2009 р. ОСОБА_1
надсилала Вимогу про добровільне
повернення позичених коштів, в якій
попередила його про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання викладених в цьому
документі вимог кредитора. Однак,
вказану вимогу ОСОБА_2 не отримав і
надісланий конверт із нею був
повернутий ОСОБА_1 із відміткою про
закінчення терміну зберігання.
Зазначені обставини встановлені
рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 24 січня 2013 р., яке набрало
законної сили. Неповернутими
залишилися кошті в сумі 10972 доларів США.
17 червня 2009 р. на підставі Договору
іпотеки, посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 08 листопада 2006
р., позивачкою було зареєстровано за
собою право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в КП «ХМБТІ». Набувши в рахунок
задоволення своїх вимог за основним
зобов'язанням право власності на
іпотечне майно ОСОБА_1 мала намір
безперешкодно користуватися квартирою
АДРЕСА_1 та отримувати доходи (прибуток)
від здачі цього нерухомого майна в
оренду. Незважаючи на факт звернення
стягнення на предмет іпотеки та
набуття ОСОБА_1 права власності на
нього, ОСОБА_2 з іпотечного майна не
виселився, безпідставно проживав і
продовжує в ньому проживати. 24 грудня
2009 р. позивачка надіслала на адресу
відповідача вимогу про усунення
перешкод в користуванні квартирою
шляхом виселення. У грудні 2009 р. ОСОБА_1
знайшла особу, яка бажала отримати в
оплатне строкове користування
квартиру АДРЕСА_1. Так, 29 грудня 2009 р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в письмовій формі був
укладений Попередній договір оренди
житлового приміщення, за умовами якого
сторони зобов'язалися в строк (термін)
до 01 березня 2010 р. укласти договір
оренди зазначеної квартири на умовах,
встановлених попереднім договором.
Згідно із умовами п.п.2.4 і 2.5
Попереднього договору оренди
житлового приміщення, основний договір
укладається на строк до 31 грудня 2010 р.,
але в разі відсутності заперечень
жодної із сторін, по закінченню цього
строку вважатиметься пролонгованим на
наступні 365 днів. Орендар
зобов'язується оплачувати оренду
щомісячно у грошовій формі в
готівковому вигляді в сумі 2000 грн. В
обумовлені Попереднім договором
оренди житлового приміщення строки
передати в оренду належну їй квартиру
ОСОБА_1 не змогла, оскільки ОСОБА_2
умисно не отримав надіслану на його
адресу вимогу позивачки від 24 грудня 2009
р. про усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом виселення і
продовжував безпідставно проживати у
вже належному ОСОБА_1 житловому
приміщенні. 09 лютого 2010 р. ОСОБА_1
звернулася до Московського районного
суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та зняття з реєстраційного
обліку, третя особа - СГІРФО
Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області. Однак, після
звернення ОСОБА_1 в суд із позовом про
його виселення, ОСОБА_2 в загальному
порядку звернувся до Московського
районного суду м. Харкова з позовом до
ОСОБА_1, КП «ХМБТІ» про визнання
договорів позики, додаткових угод
недійсними, скасування правової
реєстрації. У зв'язку із зверненням
ОСОБА_2 до суду із вказаним позовом,
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
про виселення ОСОБА_2 із спірної
квартири було зупинено. Рішенням суду
від 28 вересня 2011 р. в зазначеному позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено в повному
обсязі. Вказані обставини, що
перешкоджали передати квартиру в
оренду, змусили ОСОБА_1 звернутися до
ОСОБА_4 з проханням переглянути
досягнуті із ним домовленості і внести
відповідні зміни до умов п.1.5, 1.6, 2.1 та 2.5
попереднього договору. Сторони
домовились, що вони зобов'язуються
укласти Основний договір в семиденний
строк з моменту набрання законної сили
судовим рішенням про виселення ОСОБА_2
з квартири АДРЕСА_1, а орендодавець
зобов'язується передати орендареві
об'єкт оренди (вказану квартиру)
протягом 3 днів з моменту фактичного
виконання судового рішення про
виселення ОСОБА_2 з квартири. Також
сторони домовилися, що основний
договір буде укладено на 2 роки.
Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 23 січня 2013 р. виселено
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, знято його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою, в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, спонукання прийняти
виконання зобов'язання за договором
позики відмовлено. Оскільки ОСОБА_2
протиправно ухилявся і продовжує
ухилятися від виконання рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 24 січня 2013 р., 25 березня 2013 р. ОСОБА_4
і ОСОБА_1 змушені були знову
переглянути умови попереднього
договору, в зв'язку з чим уклали
Додатковий договір № 2 про внесення
змін до Попереднього договору оренди
житлового приміщення від 29.12.2009 р., за
яким сторони дійшли згоди, що вони
зобов'язуються укласти основний
договір протягом 3 днів з моменту
фактичного виконання рішення суду про
виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, а
орендодавець в день укладення
основного договору зобов'язується
передати орендареві об'єкт оренди.
ОСОБА_2, який починаючи з 17 червня 2009 р. і
до моменту подання цього позову
проживав і продовжує безпідставно
проживати в належній ОСОБА_1 квартирі
АДРЕСА_1, що підтверджується
зазначеними судовими рішеннями, своїми
діями завдав ОСОБА_1 збитків у вигляді
упущеної нею за вказаний період вигоди,
пов'язаної з отриманням нею доходу від
передання цієї квартири в оренду з
оплатою, щонайменше, в розмірі 2000 грн.
щомісячно. ОСОБА_1 здійснила всі
доступні для неї правомірні заходи, аби
усунути порушення ОСОБА_2 її прав і
недопущення завдання їй ним
матеріальних збитків у вигляді
недоотриманої вигоди. ОСОБА_2
безпідставно проживає в спірній
квартирі з 17 червня 2009 р. по день
подання цього позову 02 жовтня 2013 р., що
складає 1568 днів. Завдані ОСОБА_2 збитки
нараховані позивачем наступним чином:
2000 грн. (орендна плата)/30 днів(в місяці) х
1568 днів (безпідставного проживання) =
104533 грн. 33 коп. Отже, в результаті
порушення ОСОБА_2 права ОСОБА_1 на
безперешкодне користування та
розпорядження її власністю, він завдав
їй збитки у вигляді недоотриманих
доходів (упущеної вигоди) в розмірі 104533
грн. 33 коп. Крім того, безпідставним і
протиправним проживанням відповідача
в квартирі позивачки більше чотирьох
років, їй була спричинена моральна
шкода, яка виразилася в незадоволенні
життям, втрати душевного спокою. На
відшкодування моральної шкоди просила
стягнути з відповідача 15466 грн. 67 коп.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_5, який діє на підставі
виданої довіреності, підтримав позовні
вимоги позивачки, посилаючись на
вищенаведене, та просив позов
задовольнити.

Відповідач про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
в судове засідання не з'явився, причину
своєї неявки суду не повідомив. Зі
згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
08 листопада 2006 р. між сторонами був
укладений Договір позики, посвідчений
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3,
реєстровий № 2235, згідно з яким ОСОБА_2
позичив у ОСОБА_1 3784 долари США строком
до 08 жовтня 2008 р. Сторони дійшли згоди
про повернення позичених коштів
частинами (з розстрочкою). З метою
забезпечення виконання своїх
зобов'язань за Договором позики,
відповідач ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в
іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_1,
про що між ними було укладено Договір
іпотеки, посвідчений 08 листопада 2006 р.
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3,
реєстровий № 2238. 19.02.2007 р. ОСОБА_2
додатково позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі
1630 доларів США, у зв'язку з чим сума
позичених коштів за договором
збільшилась до 5414 доларів США, про що
було складено Додаткову угоду до
Договору позики, посвідчену приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та
зареєстровану в реєстрі за № 313. 10
травня 2007 р. ОСОБА_2 додатково позичив у
ОСОБА_1 кошти в сумі 10880 доларів США, у
зв'язку з чим сума позичених коштів за
договором збільшилась до 16294 доларів
США, про що було складено Додаткову
угоду до Договору позики, посвідчену
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та
зареєстровану в реєстрі за № 975. 15
червня 2007 р. ОСОБА_2 втретє додатково
позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 1510
доларів США, у зв'язку з чим сума
позичених коштів за договором
збільшилась до 17804 доларів США, про що
було складено Додаткову угоду до
Договору позики, посвідчену приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та
зареєстровану в реєстрі за № 1301. Отже,
всього за Договором позики від 08
листопада 2006 р. в редакції Додаткової
угоди № 3 від 15 червня 2007 р. ОСОБА_2
позичив у ОСОБА_1 кошти на суму 17804
долари США, які зобов'язався повернути
в порядку та строки, передбачені
договором та додатковими угодами до
нього, але не пізніше 08 жовтня 2008 р. В
обумовлені цими договорами строки
ОСОБА_2 свої зобов'язання з повернення
ОСОБА_1 грошових коштів не виконав: в
період з 11 грудня 2006 р. по 23 листопада 2008
р. повернув ОСОБА_1 суму в розмірі лише
6832 долари США.

Згідно з Витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
17.06.2009 р. позивачка ОСОБА_1 набула право
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1 на підставі Договору іпотеки,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_3 08.11.2006 р., р. № 2237 (а.с. 26).

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 24 січня 2013 р.
частково задоволений позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Московський РВ у м.
Харкові ГУ ДМС України в Харківській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та виселення, виселено
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1; знято ОСОБА_2
з реєстраційного обліку за вказаною
адресою та стягнуто судові витрати. В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа - КП «Харківське
міське БТІ», про скасування державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, спонукання прийняти виконання
зобов'язання за договором позики
відмовлено в повному обсязі. Зазначене
рішення суду набрало законної сили (а.с.
18-21, 22-23, 24-25).

Однак, 29 грудня 2009 р. між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 в письмовій формі був укладений
Попередній договір оренди житлового
приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1, за
умовами якого сторони зобов'язалися в
строк (термін) до 01 березня 2010 р. укласти
договір оренди зазначеної квартири на
умовах, встановлених попереднім
договором. Згідно із умовами п.п.2.4 і 2.5
Попереднього договору оренди
житлового приміщення, основний договір
укладається на строк до 31 грудня 2010 р.,
але в разі відсутності заперечень
жодної із сторін, по закінченню цього
строку вважатиметься пролонгованим на
наступні 365 днів. Орендар
зобов'язується оплачувати оренду
щомісячно у грошовій формі в
готівковому вигляді в сумі 2000 грн. (а.с.
30).

Відповідно до ч.3 ст. 635 ЦК України,
зобов'язання, встановлене
попереднім договором, припиняється,
якщо основний договір не укладений
протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Таким чином, строк дії Попереднього
договору оренди житлового приміщення,
укладений 29 грудня 2009 р. між ОСОБА_1 і
ОСОБА_4, закінчився 01 березня 2010 р.

Як зазначив представник позивачки
ОСОБА_5 в судовому засіданні, позивачка
не сплачувала ОСОБА_4 штраф,
передбачений п.1.6. Попереднього
договору, якщо Основний договір
внаслідок ухилення однієї із сторін не
буде укладено в строк, то на винну
сторону накладається штраф у розмірі
5000 грн. ОСОБА_2 06.12.2013 р. був в
примусовому порядку виселений із
квартири АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч.3 ст. 3 ЦПК України
передбачено, що відмова від права на
звернення до суду за захистом є
недійсною.

Таким чином, ОСОБА_2 мав право
звертатися до суду з позовами за
захистом оспорюваних прав.

Враховуючи викладене, суд вважає
можливим в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
завданих збитків в сумі 104533 грн. 33 коп.
та моральної шкоди в розмірі 15466 грн. 67
коп., а всього 120000 грн., стягнення
судових витрат відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218,
224-226 ЦПК України, ст. 635 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
завданих збитків та моральної шкоди,
стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

Харченко А.М.