Провадження №2/761/864/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про
розірвання шлюбу з відповідачем, який
було зареєстровано 27.11.2009 р. у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 1480.
Зазначає, що від шлюбу сторони мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з матір'ю. З серпня 2013 р.
позивач та ОСОБА_2 проживають окремо
один від одного та не вважають можливим
збереження сім'ї. Оскільки, відповідач
погодився на розірвання шлюбу, строк
для примирення сторонам не потрібен.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги, просила
задовольнити. Зазначила, що збереження
шлюбу не відповідає як її інтересам так
і інтересам дитини. Також пояснила, що
після розірвання шлюбу має бажання
залишити прізвище ОСОБА_1.

Відповідач визнав позов, не
заперечував щодо розірвання шлюбу.
Пояснив, що дійсно з серпня 2012 року
припинились шлюбні відносини, між
сторонами не ведеться спільне
господарство. Він та позивач мають
окремі бюджети та проживають окремо
один від одного.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується
сторонами, що 27 листопада 2009 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб,
зареєстрований відділом реєстрації
актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 1480.

Після реєстрації шлюбу позивач
отримала прізвище - ОСОБА_2.

Як встановлено в судовому засіданні,
від шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, і це визнано
сторонами, що позивач та відповідач не
ведуть спільного господарства, мають
окремі бюджети та проживають окремо
один від одного з серпня 2013 р.

Як пояснили в судовому засіданні
позивач та відповідач, збереження
шлюбу не відповідає, як їх інтересам
так і інтересам дитини, між ними
втрачено почуття любові та
взаєморозуміння.

Доказів, які свідчили б про можливість
примирення позивача, відповідача в
ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено,
що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на
те, що відповідач не заперечує щодо
задоволення позову, суд вважає за
можливе задовольнити вимогу позивача
про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2,
оскільки його збереження не відповідає
інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач після розірвання шлюбу бажає
залишити прізвище, отримане після
укладання шлюбу.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,61,88,169,212- 215,
ЦПК України; ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного
Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 27 листопада 2009 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 1480 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1
прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційним
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків, або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя