Справа № 525/1516/13-ц
Провадження № 12/525/33/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2014 року Великобагачанський
районний суд в складі головуючого -
судді Лисенко Н.В., при секретарі
Хоменко М.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в сел. Велика
Багачка Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПраТ
"Київське автотранспортне
підприємство" № 13061, ПАТ "СК
"Універсальна" про відшкодування
моральної шкоди внаслідок скоєного
злочину, -

в с
т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 21
листопада 2013 року до суду із позовом до
ПраТ ( ПАТ, як встановлено судом)
Київське автотранспортне підприємствo
13061, ПАТ "СК "Універсальна" про
відшкодування моральної шкоди
внаслідок скоєного злочину.

Ухвалою суду від 21 листопада 2013
року позовна заява ОСОБА_1 була
залишена без руху та було надано
позивачу строк для усунення недоліків
позову.

11 грудня 2013 року до суду надійшла
квитанція про сплату ОСОБА_1 судового
збору в сумі 229 грн.40 коп.

З позову вбачається, що позивач
ОСОБА_1 визнана потерпілою у
кримінальному провадженні № 525/340/13-к за
обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК
України. Так, 30 січня 2013 року ОСОБА_2,
керуючи тягачем марки "Мерседес -Бенс
1836", д.н. НОМЕР_1 на 263 км.+200 м., на
автодорозі Київ-Харків біля повороту
на с. Пушкареве Великобагачанського
району не оцінив дорожню обстановку,
внаслідок чого скоїв ДТП. Вироком
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 17 червня 2013
року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК
України. Позивач ОСОБА_1 вказує, що
внаслідок ДТП та протиправних дій
засудженого ОСОБА_2 вона отримала
тілесні ушкодження у вигляді забійної
рваної рани надбрівної ділянки справа,
забій поперекової ділянки справа,
забій підборіддя, забій в/з правого
стегна, внаслідок яких їй завдана
моральна шкода, а саме: вона до цього
часу знаходиться в стані нервового
напруження, в неї підвищений тиск та
з'явилися головні болі. Посилаючись на
вищевикладені обставини позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ПраТ "Київське автотранспортне
підприємство" № 13061, ПАТ "СК
"Універсальна", в якому просила суд
стягнути з відповідачів моральну шкоду
внаслідок скоєного злочину в сумі 6550
грн, з них 2550 грн. з ПАТ СК
"Універсальна", решту ПраТ "Київське
автотранспортне підприємство" № 13061.

Ухвалою суду від 11 грудня 2013
року було відкрито провадження по
справі.

В судовому засіданні 10.02.2014
року позивач ОСОБА_1 просила cуд
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі та стягнути
моральну шкоду в сумі 6550 гнр., з них 2550
грн. з ПАТ СК "Універсальна", решту - з
ПАТ Київське автотранспортне
підприємство 13061. Представники
відповідачів ПАТ Київське
автотранспортне підприємство №13061, ПАТ
СК "Універсальна" в судове засідання не
з'явилися, про час розгляду справи
повідомлені належним чином, до суду
представик ПАТ Київське
автотранспортне підприємство № 13061
Купер І.О. надіслала заперечення, в яких
просила в задоволенні позовних вимог
до ПАТ Київське автотранспортне
підприємство № 13061 відмовити, а з ПАТ
СК "Універсальна" стягнути 2550 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи і давши їм
належну оцінку, приходить до висновку,
що позов ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди внаслідок скоєного
злочину до ПАТ Київське
автотранспортне підприємство 13061,
підлягає частковому задоволенню, а до
ПАТ "СК "Універсальна" в повному обсязі
з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом свої порушених,
невизнаних або оспорюваних прав свобод
чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України
"обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь в справі, не
підлягають доказуванню".

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальному
провадженн, що набрав законної сили,
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
вирок.

Судом встановлено, що ухвалою
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 18 квітня 2013
року було залучено ОСОБА_5 в
якості потерпілої по кримінальному
провадженню, внесеному до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000047 30 січня 2013 року відносно
ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчинені
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України
(а.с.14).

Вироком Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
17 червня 2013 року ОСОБА_2 визнатий
винуватим у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Було призначено ОСОБА_2 за ч. 1 ст.
286 КК України покарання у виді 2
років обмеження волі без
позбавлення права керувати
транспортними засобами. На підставі
ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням,
з іспитовим строком один рік.
Залишено без розгляду цивільні
позови ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в частині
відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільні позови ОСОБА_8, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення моральної
шкоди задоволено частково.

З акту № 6 про факт нещасного
випадку із застрахованим пассажиром,
що стався на автотранспорті,
вбачається, що ОСОБА_1 30 січня 2013 року о 9
год. 40 хв. згідно квитка серії Б №
628003 була пассажиром автобуса
марки "YOUYI" д.н. НОМЕР_2, перевізник ПрАТ
"Пирятинське автотранспортне
підприємство -15343" та одержала травму в
автобусі внаслідок ДТП, що сталася на
а/д Київ-Харків - Довжанський на 263 км+200
м біля повороту на с. Пушкареве
Великобагачанського району
Полтавської області. З місця ДТП
потерпіла ОСОБА_5 була направлена до
Великобагачанської ЦРЛ (а.с.9).

З виписки № 337 Великобагачанської
ЦРЛ із медичної картки амбулаторної
хворої ОСОБА_1 вбачається, що вона з 30
січня 2013 року по 31 січня 2013 року
перебувала на лікуванні у
Великобагачанській ЦРЛ з діагнозом:
забійної рваної рани надбрівної
ділянки справа, забій поперекової
ділянки справа, зсадини підборіддя,
забій в/з правого стегна (а.с.10).

З довідки на випадок травматизму
на транспорті вбачається, що ОСОБА_1
знаходилася на амбулаторному
лікуванні у Хорольській центральній
районній лікарні Полтавської області у
період з 1 лютого 2013 року по 11 лютого 2013
року (а.с.а.с.11-12).

З висновку експерта № 104 від 28.02.2013
року, оригінал якого зберігається в
кримінальній справі, і який оглянутий
судом, вбачається , що із історії
хвороби № 337 хірургічне відділення
Великобагачапнської ЦРЛ у ОСОБА_1
були слідуючі тілесні ушкодження:
забійно-рвана рана правої лобної
ділянки , садна підборіддя, правої
пояснічної ділянки, забій верхньої
третини правого стегна, які могли
утворитися від дії тупих предметів, по
давності утворення можуть відповідати
даті та часу, вказаному в постанові, та
по ступеню тяжкості відносяться до
легких тілесних ушкоджень, спричинивши
короткочасний розлад здоров'я.

Вирішуючи спір, суд враховує
поряд з Законом України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", вимоги ст.ст. 23,1172,1187,1194 ЦК
України, постанову Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки ".

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону
України "Про страхування" виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком на підставі заяві
страхувальника і страхового акту, який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою в формі, що
визначається страховиком.

Згідно до ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі (
право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Обвинувачений ОСОБА_9 не несе
перед позивачем ОСОБА_1
відповідальності за завдану шкоду,
оскільки він керував транспортним
засобом у зв'язку з виконанням своїх
трудових обов'язків, виходячи з змісту
ч. 1 ст.1172 ЦК України , в якій зазначено,
що юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових( службових) обов'язків.
Факт перебування його в трудових
відносинах з підприємством те, що ДТП
сталася під час виконання ним
трудових обов'язках не заперечує
представник ПАТ Київське
автотранспортне підприємство 13061 і це
підтверджено відповідними
документами, які знаходяться в
кримінальному проваджєенні. ( т. 1 , а.с.
242, 245).

Суд, приходить до висновку, що
відшкодування моральної шкоди
повинні здійснювати ПАТ Страхова
компанія "Універсальна", з якої було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів , і ПАТ Київське
автотранспортне підприємство 13061 .

Публічне акціонерне товариство
Страхова компанія "Універсальна"
правомірно зазначена відповідачем,
оскільки з даною страховою компанією
ПАТ Київське автотранспортне
підприємство 13061 , 03.03..2012 року укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АВ6393429 від 03.03.2012 рок,
АВ 7709303 від 12.06.2012 року ( т. 1, а.с.а.с. 45,46
кримінального провадження).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що
"особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням)."

Закон України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 05.07.2012 року № 5090/У1 на час
укладення договору не набрав чинності,
ст.2 прикінцевих та перехідних положень
до цього Закону зазначено, що "норми
цього Закону не застосовуються до
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладених до набрання
чинності цим законом ".

Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ", який діяв на час
укладення договору (12.04.2012 року), ст. 22.3
передбачено, що "потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди. ". На час укладення договору
12.04.2012 року п.9.3. ст. 9 Законом України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів " був передбачений ліміт 51000
грн. При сумі ліміту 51000 грн. розмір
відшкодування моральної шкоди,
передбаченої пунктами 1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК
України, страховою компанією на час
укладання договору не могло
перевищувати 2550 грн.

При визначенні розміру моральної
шкоди заподіяної позивачу ОСОБА_1суд
враховує фізичну біль і страждання,
які вона зазнали в зв'язку з
ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП,
наслідки заподіяних тілесних
ушкоджень, їй заподіяні легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я, з врахуванням наданих суду
доказів, що підтверджують позовні
вимоги, враховуючи наслідки заподіяних
тілесни ушкоджень, через які ОСОБА_1,
яка має неповнолітніх дітей, була
змушена докладати додаткових зусиль
для організації свого життя, вимоги
розумності і справедливості, і
приходить до висновку, що ОСОБА_1, яка до
цього часу скаржиться стан здоров'я
через наслідки ДТП , яка з 30 січня 2013
року по 31 січня 2013 року перебувала на
стаціонарному лікуванні у
Великобагачанській ЦРЛ з діагнозом:
забійна рвана рана надбрівної ділянки
справа, забій поперекової ділянки
справа, садна підборіддя, забій в/з
правого стегна, а з 1 лютого 2013 року по 11
лютого 2013 року (а.с.а.с.11-12) з цього
приводу в Хорольській ЦРЛ, належить
стягнеути за заподіяну моральну шкоду
внаслідок скоєного злочину 6000 грн., з
них 2550 грн. з Публічного акціонерного
товариства Страхова компанія
"Універсальна", а 3450 грн. - з ПАТ
Київське автотранспортне підприємство
13061 .

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 23,1167,1172,1187,1194 ЦК
України, Законом України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, Законом України "Про
страхування" ", ст.ст.10,11,60,79,88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

в и
р і ш и в:

1.Позов ОСОБА_1 до ПАТ Київське
автотранспортнепідприємство № 13061,
ПАТ СК "Універсальна" про відшкодування
моральної шкоди внаслідок скоєного
злочину задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Універсальна" на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в
АДРЕСА_1, тимчасово проживаючої в
АДРЕСА_2, заподіяну моральну шкоду
внаслідок скоєного злочину в сумі 2550 (
дві тисячі п'ятсот п'ятдесят ) грн.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Київське
автотранспортне підприємство 13061 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої в АДРЕСА_1, тимчасово
проживаючої в АДРЕСА_2, заподіяну
моральну шкоду внаслідок скоєного
злочину в сумі 3450 (три тисячі чотириста
п'ятдесят ) грн.

Апеляційна скарга до
апеляційного суду Полтавської

області подається протягом
десяти днів після його проголошення.
Особи, які брали участь в справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час розгляду справи, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення
складено 15.02.2014 року.

Суддя