22-ц/772/198/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Курбатова І. Л.Категорія:
41Доповідач: Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Пащенко Л.В.

Суддів: Медяного В.М., Жданкіна В.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

За участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні
власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
спільним двором та усунення перешкод в
користуванні. ОСОБА_4, в свою чергу, до
початку розгляду справи в жовтні 2013
року пред'явив зустрічний позовдо
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю.

Ухвалою суду від 02.12.2013 року первісний
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за заявою
позивачки залишено без розгляду
(а.с.126,131).

ОСОБА_4 свої вимоги до ОСОБА_3 мотивував
тим, що він-позивач є власником
земельної ділянки площею 767кв.м. по
АДРЕСА_1 відповідно до рішення
Вінницької міськради №2556 від 30.10.2009
року та державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№2555063, виданого 28.09.2010 року і
зареєстрованого за № 68. Межі
вказаної земельної ділянки були
винесені в натурі на місцевість, однак
в зв'язку з чисельними спорами із
власником суміжного будинковолодіння
відповідачкою ОСОБА_3 межові знаки
знищені. Для відновлення межових
знаків в натурі на місцевості,
він-позивач звернувся до ДП
«Поділлягеодезкартографія», однак
виконати вказані роботи виконавець не
зміг, оскільки відповідачка не дала
можливості відновити межові знаки та
встановити тверду межу (паркан) між
земельними ділянками їхніх
будинковолодінь.

Оскільки вказаними діями відповідачки
порушено його-позивача права як
землевласника, то просив усунути йому
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою шляхом зобов'язання
відповідачки ОСОБА_3 не чинити перешкод
при відновленні (встановленні) твердих
меж (паркану) між земельними ділянками
будинковолодінь, розташованих по
АДРЕСА_1, відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ №2555063, виданого 28.09.2010 року і
зареєстрованого за № 68.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідачка
просить рішення суду, як постановлене з
порушенням вимог закону, скасувати та
справу провадженням закрити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідачки
ОСОБА_3, її адвоката та представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_6, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення по слідуючих
підставах.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0767га по АДРЕСА_1 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №2555063,
виданим 28.09.2010 року та зареєстрованим в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю 27.09.2010
року за №68 (а.с.96). Даний акт
виданий на підставі рішення
Вінницької міськради №2556 від 30.10.2009
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку та передачу
земельних ділянок у власність та
оренду» (а.с.95). Відповідачка ОСОБА_3 є
землекористувачем суміжної з ОСОБА_4
земельної ділянки.

З матеріалів справи, зокрема з абрису
зовнішньої межі земельної ділянки
землевласника (землекористувача)
ОСОБА_4, вбачається, що межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1 були погоджені з
суміжними землевласниками
(землекористувачами), винесені на
місцевість та по межі з земельною
ділянкою, що перебуває у користуванні
відповідачки проходили по металевій
сітці (а.с.84).

Також суд встановив, що межові знаки
між земельними ділянками сторін на
даний час знищені. Ці обставини
фактично частково підтверджено
поясненнями самої відповідачки ОСОБА_3
про те, що межові знаки в натурі ніколи
з нею не погоджувались, не існували та
жодної огорожі між земельною ділянкою,
якою користується вона та ОСОБА_4 не
має, оскільки це двір, який знаходиться
в їх спільному користуванні.

Крім того, з матеріалів справи видно, що
позивач, як власник земельної ділянки,
звернувся до ДП
«Поділлягеодезкартографія» з
замовленням на виконання робіт з
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) (відповідний договір
№299101-04/12 від 26.04.12 року-а.с.99,100). Але,
згідно відповіді №1072 від 18.09.2013 року ДП
«Поділлягеодезкартографія» на ім'я
ОСОБА_4, замовлення за вказаним
договором №299101-04/12 від 26.04.12 року не
виконане, оскільки працівникам
підприємства фізично перешкоджали
виконувати роботи особи, які з'явились
із сусіднього будинковолодіння та
запропоновано ОСОБА_4 для виконання
замовлення забезпечити доступ до межі
земельної ділянки та усунути перешкоди
шляхом недопущення сторонніх осіб, які
заважають (перешкоджають) виконанню
робіт (а.с.98).

Врахувавши вищевказані обставини
справи, вимоги ст.ст. 103(ч.3), 106, 152 ЗК
України, ст.ст.319,391 ЦК України, та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов вірного висновку про
задоволення позову, оскільки позивачем
доведено порушення відповідачкою
ОСОБА_3 його права землевласника, яке й
має бути відновлено шляхом усунення
перешкод в користуванні належною йому
земельною ділянкою.

При цьому судом враховано, що доводи
ОСОБА_3 щодо недійсності державного
акта на право власності ОСОБА_4 на
земельну ділянку не доведені
відповідачкою відповідними належними
та допустимими доказами. А навпаки, з
постанови Вінницького міського суду
від 30.01.2013 року вбачається, що у
задоволенні адміністративного позову
заступника прокурора м. Вінниці в
інтересах ОСОБА_3 до Вінницької міської
ради, за участю третіх осіб ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
противоправним та скасування п.1.45,2.45
додатку №1 рішення Вінницької міської
ради №2556 від 30.10.2009 року, на підставі
якого ОСОБА_4 видано державний акт на
землю, відмовлено, оскільки судом
встановлено, що рішення, яким ОСОБА_4
передано у власність земельну ділянку,
прийнято Вінницькою міською радою в
межах .повноважень та у спосіб
передбачений Конституцію України
(а.с.85-88). Вказана постанова залишена без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2013 року
та набула законної сили (а.с.89-90).

Крім того, доводи відповідачки ОСОБА_3
щодо того, що в її користуванні та
користуванні позивача існує спільний
двір спростовуються рішенням
Ленінського райсуду м. Вінниці від
16.02.2011 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 20.04.2011 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20.07.2011 року і набуло законної
сили (а.с.55-56,57-58,59), та наявним державним
актом на право власності на земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_4, з яких
вбачається, що земельна ділянка по
АДРЕСА_1, що перебуває у власності
ОСОБА_4, та земельна ділянка, якою
користується ОСОБА_3, є різними, тобто
окремими, суміжними земельними
ділянками.

Також судом враховано, що факт
порушення 21.05.2012 року за ч.1 ст.358 КК
України кримінальної справи за фактом
підроблення підписів від імені ОСОБА_9
та ОСОБА_10 в протоколі обстеження та
погодження межі земельної ділянки,
судове рішення по якій не прийнято, в
сукупності з наявним та дійсним
державним актом на право власності на
земельну ділянку, не є доказом того, що
межі між земельними ділянками по
АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, АДРЕСА_3 не існують, та
наявності підстав стверджувати про
відсутність права позивача на
відновлення вказаних меж та
встановлення твердої межі у вигляді
паркану.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги
безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/