Провадження № 2/545/160/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області

в складі головуючого судді Цибізової
С.А.

при секретарі Токар М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава

цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором № бн від 16.08.2007 року в сумі
28373,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
16.08.2007 року банк надав ОСОБА_1 кредит в
сумі - 7000,00 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки, але відповідач зобов'язання за
вказаним договором не виконав,
заборгованість по тілу кредиту - не
повернув, відсотки за користування
кредитом - не сплатив, а тому позивач
звернувся з даним позовом до суду та
просить стягнути вищевказану
заборгованість з відповідача.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про розгляд даної справи за його
відсутності, заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
їх задовольнити.

Відповідач будучи належним чином
повідомленою про день та час слухання
справи, у судове засідання не з'явилася,
не повідомивши про причини неявки та їх
поважність, а тому суд вважає за
можливе розглянути справу за її
відсутності за наявних у справі
матеріалів відповідно до положень
статей 224-233 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень
, крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядує цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб , поданим відповідно до цього
Кодексу , в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб , які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частина 2 статті 1054 ЦК України
передбачає, що до відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 глави 71 ЦК України (позика),
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
16.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ бн від 16.08.2007 року, згідно якого банк
надав останній кредит в розмірі - 7000,00
грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлений договором строк .

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов ,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається із змісту позовної заяви
та інших матеріалів на теперішній час,
зобов'язання за вказаним кредитним
договором відповідачем не виконується,
кредит - не повертається , проценти
за користування кредитом - не
сплачуються.

Згідно розрахунку наданого суду
позивачем заборгованість відповідача
ОСОБА_1 перед позивачем, станом на
31.07.2013 року складає 28373,22 грн., з яких:
6993,80 грн. - заборгованість за кредитом;
14863,81 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 4688,31 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг; 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина); 1327,30 грн. -
штраф (процентна складова).

Вказаний розрахунок перевірений судом
при постановленні рішення.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позивач правомірно
вимагає повернення суми кредиту, а
також сплати процентів у примусовому
порядку, посилаючись на кредитний
договір. Таке право також передбачене
ч.2 ст.1050 ЦК України, яка застосовується
до правовідносин за кредитним
договором.

Позивачем по справі були понесені
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі - 283,73 грн., які
підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 10, 11, 59-61, 84, 88, 208 - 218, 224-226, 292 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ бн від 16.08.2007 року в сумі 28373,22 грн. ;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір в сумі - 283,73 грн.;

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії;

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд на
протязі десяти днів з моменту
проголошення, а учасниками, що не були
присутні при його оголошенні у той же
строк з моменту отримання копії
рішення.

Суддя: С. А. Цибізова