Справа № 401/1729/13-ц ; 2/401/4/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі головуючого судді
Гармаш Т.І при секретарі Липко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Світловодську Кіровоградської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся із позовом до
ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та
просить суд виключити відомості про
його батьківство з актового запису № 19
від 15 січня 2008 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Світловодського міського управління
юстиції про народження ОСОБА_3. Свої
вимоги мотивує тим, що 13.06.1998 року, уклав
шлюб з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відповідачка ОСОБА_2 народила сина -
ОСОБА_3 Батьком народженої дитини було
записано його ОСОБА_3 Після погіршення
стосунків з відповідачкою, під час
чергової сварки, остання повідомила
його про те, що він не є батьком ОСОБА_3
Для з'ясування цього питання він
самостійно зробив аналіз ДНК, за
результатами якого вбачається, що
ймовірність його батьківства по
відношенню до ОСОБА_3 складає 0 %.

У судовому засіданні позивач
та його представник позов підтримали,
пославшись на обставини, якими їх
обґрунтовують та на докази, що їх
стверджують, просив позов
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні
вимоги визнавала у частині виключення
відомостей про позивача ОСОБА_3 з акту
про народження дитини, але разом з тим
наполягала, що ОСОБА_3 є біологічним
батьком неповнолітнього ОСОБА_3
Просила виключити відомості про батька
дитини з актового запису про
народження лише у зв'язку із тим, що
батько не виконує свої обов'язки по
відношенню до дитини. Вказувала про те,
що дитина перенесла тяжке захворювання
та узв'язку із цим йому рекомендовано
лікарями виключити психоемоційні
стреси. З підстав цього дитина відвідує
приватний дитячий садочок та
обслуговується лікарем-педіатром
вдома, оскільки при відвідуванні
медичних установ у дитини стаються
приступи істерики. Ухвалою суду від 6
серпня 2013 року ОСОБА_2 було відмовлено у
прийнятті визнання позову та
продовжено розгляд справи по суті.

Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши
обставини справи, перевіривши докази,
суд дійшов такого висновку.

Відповідно до свідоцтва про
одруження від 13.06.1998 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 одружились, із зміною прізвища
дружини на ОСОБА_2 (а.с. 8)

Із свідоцтва про народження
дитини (а.с.10) встановлено, що батьком
ОСОБА_3 записано позивача ОСОБА_1.

За клопотанням позивача у якості
свідка була допитана мати відповідачки
ОСОБА_5, яка повідомила суду про те, що
ОСОБА_3 скаржився на поведінку її
доньки ОСОБА_2 та висловлював свої
підозри стосовно свого батьківства
відносно сина.

Судом досліджена копія
результатів аналізу ДНК (а.с.9), на яку
посилається позивач ОСОБА_3 у позовній
заяві, як на один із доказів
відсутності кровного споріднення із
сином.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для справи і щодо яких у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України
визначено що, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Аналізуючи пояснення свідка
ОСОБА_5 та результати аналізу ДНК, суд
не може взяти їх до уваги як докази, що
підтверджують відсутність кровного
споріднення між позивачем ОСОБА_3 та
неповнолітнім ОСОБА_3 з точки зору їх
допустимості.

З метою визначення походження дитини
від батька за клопотанням позивача
ухвалою суду від 06 серпня 2013 року була
призначена судово-медична генетична
експертиза крові з використанням
аналізу ДНК

Відповідачка ОСОБА_2 проти
проведення експертизи заперечила.

Як вбачається із повідомлення
Київського міського клінічного бюро
судово-медичної експертизи (а.с.92)
відбір зразків крові призначено на
03.10.2013 року.

Копія вказаного повідомлення
24.09.2013 року була направлена
відповідачці ОСОБА_2 (а.с.94), яку вона
отримала 30.09.2013 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення. (а.с.95).

У зв'язку із тим, що відповідачка
03.10.2013 року з'явилася на відбір
біологічних зразків без дитини,
експертна установа повідомила суд про
повторне призначення часу та місця
відбору біологічних зразків на 08.11.2013
року.

Копія вказаного повідомлення 30.10.2013
року була направлена відповідачці
ОСОБА_2 (а.с.98), яку вона отримала 04.11.2013
року, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.
(а.с.100). Своєю заявою від 04.11.2013 року
відповідачка ОСОБА_2 повідомила суд про
неможливість явки до експертної
установи з причини її хвороби, що
підтверджується копією лікарняного
листа (а.с.105)

Втретє Київським міським клінічним
бюро судово-медичної експертизи було
призначено час та місце відбору
біологічних зразків на 5 грудня 2013 року.

Копія вказаного повідомлення 20.11.2013
року була направлена відповідачці
ОСОБА_2 (а.с.103), яку вона отримала 05.12.2013
року, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.
(а.с.107).

Своєю заявою від 04.11.2013 року
відповідачка ОСОБА_2 повідомила суд про
неможливість явки до експертної
установи з причини хвороби дитини, що
підтверджується копією лікарняного
(а.с.115).

Листом від 12 грудня 2013 року Київське
міське клінічне бюро судово-медичної
експертизи (а.с.109) повідомило суд про
неможливість проведення експертизи у
зв'язку із неявкою відповідача ОСОБА_2
на відбір зразків крові.

Довідками Київського міського
клінічного бюро судово-медичної
експертизи (а.с.121, 122) підтверджується,
що ОСОБА_3 03.10.2013 року та 05.12.2013 року
прибував до експертної установи для
відбору зразків крові.

Беручи до уваги те, що експертиза не
була проведена, позивач ОСОБА_3 подав до
суду клопотання про визнання факту
того що він не є біологічним батьком
ОСОБА_3 на підставі статті 146 ЦПК
України, яка передбачає що у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Представник відповідача заперечував
проти визнання такого факту,
посилаючись на те, що відповідач
ОСОБА_2, діючи в інтересах
неповнолітньої дитини, не мала змоги
забезпечити явку дитини до експертної
установи у зв'язку з тим, що дитина
після перенесеної хвороби страждає
розладами, які проявляються страхом
перед відвідуванням медичних закладів,
про що відомо було також і батьку
дитини ОСОБА_3

З цього приводу за клопотанням
відповідача ОСОБА_2 судом була
витребувана інформація про стан
здоров'я дитини.

Довідками № 01-14/73 від 07.02.2014 року та
01-14/229 від 11.02.2014 року (а.с.139, 141) про стан
здоров'я неповнолітнього ОСОБА_3
підтверджується факт його
захворювання, яке супроводжується
страхом перед відвідуванням медичних
закладів.

Статтею 6 Європейської конвенції про
здійснення прав дітей 25.01.1996 року,
ратифікованої Законом № 69-Y від 03.08.2006
року передбачено, що під час розгляду
справи, що стосується дитини, перед
прийняттям рішення судовий орган
визначає, чи має він достатньо
інформації для прийняття рішення в
найвищих інтересах дитини, і в разі
необхідності одержує додаткову
інформацію, зокрема від суб'єктів
батьківської відповідальності.

Відповідно до ст. 136 СК України особа,
яка записана батьком дитини відповідно
до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має
право оспорити своє батьківство,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового
запису про народження дитини. У разі
доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

З огляду на встановлені обставини,
враховуючи інтереси неповнолітньої
дитини, суд вважає, що відповідачка
ОСОБА_2 разом з неповнолітнім ОСОБА_3 не
з'явилась до експертної установи для
відібрання зразків крові дитини з
поважних причин, а тому не знаходить
підстав для застосування наслідків,
передбачених ч. 1 ст. 146 ЦПК України, а
саме визнання факту відсутності
кровного споріднення між ОСОБА_3 та
дитиною ОСОБА_3 у зв'язку з ухиленням
сторони від подання експертам
необхідних матеріалів.

Враховуючи те, що у судовому засіданні
не знайшов підтвердження належними та
допустимими доказами факт відсутності
кровного споріднення між позивачем
ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_3, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не
підлягають задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє між
сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК
України, та у зв'язку із відмовою у
задоволенні позову, судові витрати
відносить за рахунок позивача, які ним
сплачені до подання позову.

На підставі викладеного та ст.ст. 136 СК
України, керуючись ст.ст. 10,11,146,
209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 про оспорювання
батьківства відносно неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та виключення
відомостей про його батьківство з
актового запису № 19 від 15 січня 2008 року
про народження ОСОБА_3, у відділі
реєстрації актів цивільного стану по
місту Світловодську Світловодського
міськрайонного управління юстиції
Кіровоградської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Світловодський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів після його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного
суду Т.І. Гармаш