АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/2140/13-ц 22-ц/774/217/К/14
Провадження № 22-ц/774/217/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 214/2140/13-ц
інстанції - Попов В.В.
Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - представника позивача
Бушуєвої Юлії Володимирівни,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 04 вересня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - Банк) звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
стягнення основного боргу за кредитним
договором та пені за користування
кредитом. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що 30 листопада
2006 року між ним та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, згідно умов якого
відповідач отримав кредит в сумі 67900
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 16%
річних строком до 20 листопада 2011 року. В
цей же день між ним та відповідачем
ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за
яким останній поручився перед Банком
за виконання відповідачем ОСОБА_3
взятих на себе кредитних зобов'язань. У
зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 взятих на
себе зобов'язань утворилась
заборгованість, розмір якої станом на
19 лютого 2013 року складає 187786 грн. 19 коп.,
та яку, разом із судовими витратами в
сумі 1877 грн. 86 коп., позивач просив
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 04 вересня 2013
року позовні вимоги Банку задоволені
частково, на його користь з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 стягнуто солідарно 90467 грн. 62
коп. у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№8/2006/980-К/1533-А від 30.11.2006 року та по 452
грн. 56 коп. з кожного окремо в рахунок
відшкодування понесених судових
витрат. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на його думку, суд
безпідставно зменшив суму неустойки
та не врахував, що розмір пені та
штрафів, які належать до сплати у разі
неналежного виконання умов договору,
визначені умовами договору, з якими
відповідач погодився, підписавши
договір.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2006
року між ВАТ КБ «Надра», який надалі
змінив свою назву на «Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра», та відповідачем ОСОБА_3
укладено кредитний договір
№8/2006/980-К/1533-А, згідно умов якого ОСОБА_3
надано кредитні кошти в розмірі 67900 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 16% річних строком до
20 листопада 2011 року, а ОСОБА_3
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі повернути кредитні кошти та
сплачувати проценти на умовах,
визначених у Кредитному договорі (а.с.18,
19).

Того ж дня між Банком та відповідачем
ОСОБА_4 укладений договір поруки, за
яким останній поручився перед ним за
виконання відповідачем ОСОБА_3 взятих
на себе кредитних зобов'язань (а.с.20).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 взятих
на себе зобов'язань, утворилася
заборгованість, розмір якої станом на
19 лютого 2013 року складає 187786 грн. 19 коп.,
із яких: заборгованість по кредиту - 34033
грн. 99 коп., по відсотках за
користування кредитом - 6746 грн. 55 коп.,
пеня - 135762 грн. 38 коп., штраф у розмірі 6790
грн., комісія в розмірі 2144 грн. 55 коп. та
індекс інфляції - 2308 грн. 72 коп., що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.9-17).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для солідарного
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
та зменшення розміру неустойки,
оскільки він значно перевищує розмір
збитків.

При цьому суд вважав, що розмір
заподіяних Банку невиконанням
зобов'язання збитків становить 45233 грн.
81 коп. та складається із
заборгованості по Кредитному договору
в розмірі 34033 грн. 99 коп., по відсотках за
користування кредитом - в розмірі 6746
грн. 55 коп., по комісії - в розмірі 2144 грн.
55 коп. та по індексу інфляції - в розмірі
2308 грн. 72 коп.

Крім того, суд виходив із того, що
розмір неустойки становить 142552 грн. 38
коп. і складається із пені в розмірі
135762 грн. 38 коп., яка нарахована за
період з 21.11.2011року по 31.12.2012року, та
штрафу в розмірі 6790 грн.

У зв'язку з цим суд дійшов висновку про
необхідність зменшення розміру
неустойки до розміру заподіяних
невиконанням відповідачем
зобов'язання збитків, а саме до 45233 грн.
81 коп., та стягнення солідарно з
відповідачів на користь Банку
загальної суми заборгованості в
розмірі 90467 грн. 62 коп.

Колегія суддів не може погодитись із
такими висновками суду, оскільки вони
не в повній мірі відповідають
обставинам справи та нормам діючого
законодавства.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Приписами ч.1 ст. 553 ЦК України
встановлено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків. Особи, які
спільно дали поруки відповідають
перед кредитором солідарно.

Правильно встановивши обставини
справи та з'ясувавши, що ОСОБА_3 не
виконує зобов'язання, взяті ним за
кредитним договором, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про солідарний обов'язок
боржника ОСОБА_3 та його поручителя
ОСОБА_4 перед Банком щодо повернення
заборгованості за кредитним договором.

Проте, визначаючи розмір пені, яка
підлягає стягненню з відповідачів, суд
залишив поза увагою наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) - є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Як убачається із умов п. 5.1 кредитного
договору, у разі прострочення
позичальником строку сплати
мінімально необхідного платежу по
погашенню кредиту, а також у випадку
прострочення строку виконання
зобов'язань позичальника щодо
повернення кредиту, сплати всіх
нарахованих відсотків та можливих
штрафних санкцій у строк, визначений у
п. 4.3.5 цього договору, позичальник
сплачує Банку пеню в розмірі 1% від
несвоєчасно сплаченої суми за кожен
день прострочення.

Згідно п. 5.2 кредитного договору,
сторони погодили, що при порушенні
позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7,4.3.9,
4.3.10 цього договору, зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 10% від
суми кредиту, визначеної у п.п.1.1 цього
договору, за кожен випадок (а.с.8).

Таким чином, сторони погодили види,
розмір штрафних санкцій та умови їх
застосування, у зв'язку з чим суд
неправильно визначив загальний розмір
пені, який підлягає зменшенню, оскільки
безпідставно об'єднав інший вид
відповідальності - штраф у розмірі 6790
грн. з пенею в розмірі 135762 грн. 38 коп.,
яка може бути зменшена за рішенням
суду.

Крім того, вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив із розміру пені,
нарахованої за період з 21.11.2011року по
31.12.2012року.

При цьому суд залишив поза увагою, що
відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України встановлено загальний строк
позовної давності який складає три
роки. Однак цим же Кодексом встановлено
що до пені законом може бути
встановлена спеціальна позовна
давність.

Згідно з ч. 2 ст.258 ЦК України до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені )
застосовується позовна давність в один
рік. Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Не врахувавши зазначені положення, суд
стягнув з відповідачів пеню за період,
що перевищує встановлений законом
річний строк.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати рішення
суду через порушення норм
процесуального і матеріального права
та ухвалити у справі нове рішення.

Як убачається із матеріалів справи, у
зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 взятих на
себе зобов'язань, станом на 19 лютого 2013
року утворилася заборгованість, в тому
числі: по кредиту - 34033 грн. 99 коп., по
відсотках за користування кредитом - 6746
грн. 55 коп., штраф у розмірі 6790 грн.,
комісія в розмірі 2144 грн. 55 коп. та
індекс інфляції - 2308 грн. 72 коп., усього
на загальну суму 52023грн.81коп.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до
суду з даним позовом 25 березня 2013 року,
розмір пені, яка може бути стягнута з
відповідачів за несвоєчасне виконання
кредитних зобов'язань, слід нарахувати
за один рік, а саме за період з 25.03.2012р.
по 25.03.2013р.

Згідно розрахунків, наданих Банком,
розмір пені у період з 25.03.2012 року по
20.11.2012 року складає 92283грн.35коп.

Частина 3 ст. 551 ЦК України надає суду
право у випадку виникнення спору з
приводу розміру штрафних санкцій
(неустойки), оцінивши розмір
заборгованості та розмір штрафних
санкцій (неустойки), зменшити її розмір
в тому випадку, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 27
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема,
ступінь виконання зобов'язання
боржником, майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні, не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу, наприклад,
дострокове погашення кредиту та
відсотків, тяжкий матеріальний стан
боржника.

Враховуючи, що сума пені значно
перевищує суму заборгованості за
кредитом, що вказує на неспівмірність
співвідношення пред'явлених до
стягнення санкцій і наслідків
порушення зобов'язання, беручи до уваги
письмову заяву ОСОБА_3 і надані ним
документи, які підтверджують його
тяжке матеріальне становище (тяжка
хвороба і смерть батьків, відсутність
роботи) колегія суддів вважає за
можливе зменшити розмір пені, що
підлягає стягненню з відповідачів, з
92283грн.35коп. до 40000грн.

Таким чином, з відповідачів солідарно
на користь Банку слід стягнути
заборгованість станом на 19 лютого 2013
року в розмірі 92023грн.81коп., у тому
числі: по кредиту - 34033 грн. 99 коп., по
відсотках за користування кредитом - 6746
грн. 55 коп., штраф у розмірі 6790 грн.,
комісію в розмірі 2144 грн. 55 коп., індекс
інфляції в сумі 2308 грн. 72 коп., а також
пеню в розмірі 40000грн.

Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.. 88 ЦПК
України якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

У зв'язку з цим на користь Банку з
відповідачів у рівних частинах з
кожного слід стягнути судові витрати в
розмірі 920,14грн. за розгляд справи в
суді першої інстанції та 460,12грн. за
розгляд апеляційної скарги, загалом у
сумі 1380грн.36коп., тобто у розмірі
690грн.18коп. з кожного із відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3, 4 ч. 1
ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 04 вересня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра».

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
заборгованість а кредитним договором
№8/2006/980-К/1533-А від 30 листопада 2006 року
станом на 19 лютого 2013 року у розмірі 92023
(дев'яносто дві тисячі двадцять три)
гривні 81 копійку, а також судові
витрати в сумі 690 (шістсот дев'яносто)
гривень 18 копійок з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В. Михайлів