У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук
Н.М.,

суддів - Максимчук З.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю позивачки - ОСОБА_2,

представника позивачів -
ОСОБА_3,

представників ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

відповідача -
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2
інтересах малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, та
ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_9
на рішення Рівненського міського суду
від 23 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 інтересах малолітніх ОСОБА_7,
ОСОБА_8, та ОСОБА_4 в інтересах
малолітньої ОСОБА_9 до ОСОБА_10, ОСОБА_6,
житлово-комунального підприємства
«Галицьке», третя особа - орган опіки і
піклування Рівненської міської ради,
про визначення порядку користування
квартирою, розподіл рахунків на оплату
житлово-комунальних послуг та усунення
перешкод у користуванні квартирою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 23 грудня 2013 року вказаний позов
задоволено частково.

Визначено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- ОСОБА_2 в інтересах її двох малолітніх
дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в
інтересах малолітньої ОСОБА_9 виділено
у користування ізольовану житлову
кімнату, зображену на плані квартири
під №4, житловою площею 12,2 кв.м.;

- ОСОБА_10 виділено в користування
житлові кімнати зображені на плані
квартири під №2 житловою площею 16,9
кв.м., житлову кімнату під №6 житловою
площею 10,2 кв.м.;

- Кухню площею 4,9 м., ванну кімнату
площею 2,1 м., коридор площею 5,4 м., туалет
площею 1,1 м., кладовку площею 0,8 м.та
балкон площею 2,6 м. залишено у спільному
користуванні сторін.

Зобов'язано ЖКП «Галицьке» укласти з
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10 окремі договори
про надання житлово-комунальних послуг
населенню та виділити окремі особові
рахунки по сплаті послуг щодо
утримання житла і комунальних послуг
відповідно до виділеної їм в
користування житлової площі в квартирі
АДРЕСА_1.

В позовній вимозі позивачів про
усунення їм перешкод в користуванні
квартирою АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_6
звільнити дане приміщення, відмовити
за недоведеністю.Вирішено питання про
судові витрати.

________________________________________________________________________
_______________________________________________

Справа № 569/8921/13-ц
Головуючий у 1
інстанції - Наумов С.В.

Провадження № 22-ц 787/441/2014

Доповідач - Ковальчук Н.М.

Вважаючи рішення суду незаконним,
таким, що ухвалене за неповного
з'ясування обставин справи, які мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_2 в інтересах малолітніх ОСОБА_7,
ОСОБА_8, та ОСОБА_4 в інтересах
малолітньої ОСОБА_9 оскаржили його в
апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі
пояснюють, що у своєму позові ставили
питання про усунення перешкод у
користуванні житлом та виділення
житлової площі для проживання.
Вказують, що оскаржуваним рішенням
виділено у користування одну кімнату
двом дорослим особам та трьом
різностатевим дітям, і такий поділ
унеможливлює проживання у одній
кімнаті.

Стверджує, що місцевий суд вийшов за
межі позовних вимог, оскільки
порахував ідеальну частку трьох
малолітніх дітей 1/3 частини, що складає
12,2 кв.м., при цьому зменшив належну їм на
праві власності житлову площу.

Покликаючись на порушення житлових
прав членів сім'ї власника квартири,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким виділити їм в користування
житлову кімнату, позначену на
технічному паспорті № 2 площею 16,9 кв.м.,
а ОСОБА_10 - кімнати під № 4 та № 6, а в
частині інших позовних вимог - залишити
без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення первісних позовних вимог,
суд першої інстанції правильно виходив
із того, що у спірному помешканні існує
лише одна ізольована кімната,
виділення якої у користування
позивачам суттєво не ущемлює житлових
прав іншого співвласника - ОСОБА_10, взяв
до уваги розташування та площу кімнат у
спірній квартирі, а також врахував, що
позивачами не надано належних та
достовірних доказів щодо чинення
співвідповідачем ОСОБА_6 перешкод у
користуванні житлом, відмовивши у
задоволенні позову до нього.

Відповідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частки спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_10 є власником 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло від 30.01.2001
року та рішенням Рівненського міського
суду від 18 лютого 2008 року.
Співвласником цієї квартири та,
відповідно, власником 1/3 її частини був
ОСОБА_11, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від
21.02.2012 року.

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом від 20.11.2012р.,
посвідчених державним нотаріусом
Другої Рівненської державної
нотаріальної контори Ревою Л.Л.,
спадкоємцями частки ОСОБА_11 у спірній
квартирі є його діти: ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої представляє
її мати - ОСОБА_4, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в інтересах яких
діє їхня мати - ОСОБА_2 (а.с. 5, 6, 7).

Як вбачається з технічного
паспорта (інв. № 50857, реєстраційний №
184-263-50933), квартира АДРЕСА_1 має загальну
площу 54, 8 кв.м., житлову площу - 39,3 кв.м.,
та складається з трьох кімнат, одна з
яких є ізольованою (а.с. 14-15).

Колегія суддів погоджується із
визначеним місцевим судом порядком
користування спірною квартирою між
співвласниками і вважає, що він
проведений з урахуванням як часток
сторін у праві власності, так і
особливостей планування квартири.

Посилання апеляційної скарги на те, що
встановлений судом поділ квартири
унеможливлює проживання в одній
кімнаті різностатевих дітей, колегія
суддів оцінює критично, оскільки
позивачі просили виділити їм одну
кімнату, а інший спосіб поділу
відповідно до наявних часток дітей у
праві власності на спірну квартиру не
допускає виділення окремих кімнат для
проживання дітей без порушення права
власності ОСОБА_10. Окрім того, як видно
із технічного паспорту спірної
квартири, житлова кімната, позначена у
технічному паспорті за № 2 площею 16,9
кв.м., яку просять виділити у їх
користування позивачі, є прохідною і в
окреме користування не може бути
виділена, так як таке виділення зробить
неможливим доступ відповідачки до
належних їй кімнат.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про те, що місцевим
судом при ухваленні рішення зменшено
ідеальні частки дітей у праві
власності як такі, що суперечать
обставинам справи. Так, ідеальні частки
у праві власності на квартиру АДРЕСА_1
визначені не оскаржуваним судовим
рішенням, а свідоцтвами про право на
спадщину за законом, видані Другою
Рівненською державною нотаріальною
конторою на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 -
1/3 частина, яка належала на праві
власності їхньому батькові. ОСОБА_11.
Такій ідеальній частці відповідає 13,1
кв.м. житлової площі у спірному
помешканні. Зважаючи на те, що
ізольованого приміщення з такою площею
в квартирі немає, суд вірно, із
дотриманням принципу розумності та
справедливості, виділив позивачам у
користування житлову кімнату площею 12.2
кв.м. як найбільш наближену до розміру
ідеальної частки.

Норми процесуального права
передбачають, що обставини цивільних
справ з'ясовуються судом на засадах
змагальності, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів.
Щодо обов'язку доказування і подання
доказів, то кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Однак, будь-яких доказів,
які б заслуговували на увагу і
спростовували висновки суду, особи,
котрі звернулись із апеляційною
скаргою, суду не надали.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 інтересах
малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_4 в
інтересах малолітньої ОСОБА_9
відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
23 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді: підпис
Максимчук З.М.

підпис
Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач
Ковальчук
Н.М.