РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у
складі:

головуючої судді - Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з - Говорадло А.О.,

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "МЗБК" про
визнання незаконним звільнення,
скасування наказу про звільнення,
визнання запису в трудовій книжці
недійсним, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, стягнення
заборгованості по виплаті заробітної
плати та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним
позовом в обґрунтування якого
зазначив, що 10 вересня 2012 року між ним
та Публічним акціонерним товариством
«МЗБК» (надалі - ПАТ «МЗБК» або
Товариство), в особі голови наглядової
ради Беккера Михайла Леонідовича
укладено трудовий контракт №б/н від
10.09.2012 р. строком на шість місяців до 10
березня 2013 року. 11 березня 2013 року було
складено додаткову угоду до Трудового
контракту, яким внесено зміни до п.7.1 та
продовжено термін дії контракту до 11
вересня 2013 року. 12 вересня 2013 року
позивача було звільнено за п.2 ст.36, а
саме за закінченням терміну дії
контракту, з виданням наказу про
звільнення та занесенням запису до
трудової книжки.

Позивач вважає дане звільнення
незаконним, таким що суперечить
положенням чинного законодавства
України, зокрема ст.ст. 23, 39-1, 40 КЗпП,
Закону України «Про акціонерні
товариства» та Статуту Товариства.
Зазначає, що незаконними діями
відповідача йому було спричинено
моральних страждань, які полягали у
спричиненні тяжкого психологічному
шоку в той момент, коли позивач
дізнався про своє звільнення, в
переживаннях з приводу розуміння
цілковитої незаконності дій та
тверджень відповідача, що передували
невиконання ним своїх договірних
зобов'язань, у нехтуванні відповідачем
законних прав позивача на відпустку,
заробітну плату за договором, у
незаконності дій відповідача щодо
невиконання умов договору стосовно
оплати праці тощо.

З урахуванням уточнених позовних
вимог ОСОБА_2 просив суд визнати
незаконними дії відповідача щодо
безпідставного звільнення за п.2 ст.36
КЗпП України, скасувати наказ про
звільнення від 12.09.2013року, визнати
запис в трудовій книжці від 12.09.2013 року
недійсним, стягнути з відповідача на
користь позивача середній заробіток за
час вимушеного прогулу та моральну
шкоду у розмірі 97495,00 грн., а також
поновити позивача на роботі (а.с.21-27).

Позивач в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги з підстав
викладених у позовній заяві та просив
їх задовольнити. Додав, що голова
Наглядової ради ПАТ «МЗБК» не мав права
його звільняти із займаної посади і
видавати спеціальні накази, окрім
цього із наказу про своє звільнення
позивачу невідомо кому він повинен
передавати документацію та печатку
Товариства.

Представник ПАТ «МЗБК»
заперечував проти позовних вимог
позивача, посилався на те, що
звільнення відповідало положенням
законодавства України, в практиці
Товариства допускається підписання
наказів про звільнення окремих
працівників головою Наглядової ради
ПАТ «МЗБК» і у зв'язку із тим, що
Наглядова рада ПАТ «МЗБК» вирішила не
продовжувати контракт із позивачем по
справі, його було звільнено.

Суд, заслухавши пояснення сторін
по справі, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на
засіданні Наглядової ради ПАТ «МЗБК»,
яке відбулось 10.09.2012 року, було прийнято
рішення про призначення Головою
правління Товариства ОСОБА_2, а 10
вересня 2012 року між позивачем та ПАТ
«МЗБК» в особі голови наглядової ради
Беккера М.Л. був укладений трудовий
контракт №б/н від 10.09.2012 р. строком на
шість місяців до 10 березня 2013 року
(а.с.8-10, 43). В той же день, тобто 10.09.2012
року, був виданий наказ №422/к на
підставі якого ОСОБА_2 приступив до
виконання своїх трудових обов'язків на
посаді Голови Правління ПАТ «МЗБК»
(а.с.42). Пунктом 7.1 контракту
передбачалось, що кінцевим строком
його дії було 10.03.2013 року.

Пунктом 7.4 зазначеного вище
контракту передбачалось, що за два
місяці до закінчення контракту він
може бути за згодою сторін продовжений
або укладений на новий строк у зв'язку
із чим 11 березня 2013 року між сторонами
по справі було укладено додаткову
угоду №1 до Трудового контракту, яким
внесено зміни до п.7 контракту та
продовжено термін його дії до 11 вересня
2013 року (а.с.11). Рішення про продовження
дії трудового контракту № б/н від 10.09.2012
року до 11.09.2013 року включно було
прийнято на засіданні наглядової ради
Товариства, що підтверджується копією
протоколу засідання від 07.03.2013 року № 2
(а.с.72).

В судовому засіданні було також
встановлено, що на засіданні
Наглядової ради ПАТ «МЗБК», яке
відбулось 10.09.2013 року, було прийнято
рішення не продовжувати дію трудового
контракту № б/н від 10.09.2012 року
укладеного із позивачем по справі та
припинити повноваження голови
правління ОСОБА_2 у зв'язку із
закінченням строку трудового
контракту згідно п.2 ст.36 КЗпП, що
підтверджується копією протоколу
засідання № 3 від 10.09.2013 року (а.с.73).

12 вересня 2013 року ОСОБА_2 було звільнено
з посади Голови правління ПАТ «МЗБК» із
внесенням запису до трудової книжки:
«Звільнено з займаної посади у зв'язку
із закінченням строку трудового
контракту №б/н від 10.09.2012 р. згідно п.2
ст.36 КЗпП України» та виданням
відповідного наказу від 12.09.2013 року №
356/к (а.с.12,13).

У відповідності із положеннями ч.1 ст.61
Закону України «Про акціонерні
товариства» повноваження голови
колегіального виконавчого органу
(особи, яка здійснює повноваження
одноосібного виконавчого органу)
припиняються за рішенням наглядової
ради, якщо статутом акціонерного
товариства це питання не віднесено до
компетенції загальних зборів.

Підпунктом 7.5.2 п.7.5 Статуту ПАТ «МЗБК»
передбачено, що повноваження Голови
правління припиняються за рішенням
наглядової ради.

Згідно п.2 ст.36 КЗпП закінчення строку
трудового договору, крім випадків, коли
трудові відносини фактично тривають і
жодна з сторін не поставила вимогу про
їх припинення є підставою припинення
трудового договору, укладеного на
визначений строк.

Судом приймається до уваги той факт, що
останнім днем фактичного виконання
позивачем своїх трудових обов'язків на
посаді голови Правління ПАТ «МЗБК» є
11.09.2013 року, що підтверджується
положеннями трудового контракту та
додаткової угоди до нього, а також
рішенням наглядової ради Товариства
від 07.03.2013 року.

Зважаючи на встановлені в судовому
засіданні обставини припинення строку
дії трудового контракту б/н від 10.09.2012
року, рішення наглядової ради ПАТ
«МЗБК» оформлене протоколом № 3 від
10.09.2013 року, положення самого трудового
контракту з урахуванням додаткової
угоди № 1 до нього, що стосуються строку
дії контракту, вимог законодавства
України суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 щодо визнання незаконними дій
відповідача щодо безпідставного
звільнення за п.2 ст.36 КЗпП України,
скасування наказу про звільнення від
12.09.2013 року, визнання запису в трудовій
книжці від 12.09.2013 року недійсним,
стягнення з відповідача на користь
позивача середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та поновленні
позивача на роботі.

Суд вважає безпідставними посилання
позивача на положення ст.40 КЗпП
оскільки строковий трудовий договір
був розірваний якраз у зв'язку із
закінченням строку його чинності.

Згідно вимог ч.1 ст.237-1 КЗпП
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

З урахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин законності
звільнення позивача з посади Голови
Правління ПАТ «МЗБК» та припинення з
ним трудових відносин суд не вбачає
підстав, враховуючи положення ст. 237-1
КЗпП, для задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 щодо стягнення з Товариства на
користь позивача моральної шкоди.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 23, 36, 39-1, 40, 237-1 КЗпП
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 2012-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя