Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/748/14 Головуючий
у 1-й інстанції Бондаренко І.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 яка діє в її інтересах
малолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;
ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої
ОСОБА_9 на рішення Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_10,
ОСОБА_11 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в її
інтересах та в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; ОСОБА_8 в
її інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_9, треті
особи відділ по Хортицькому району
служби у справах дітей, орган опіки та
піклування Хортицької рай
адміністрації, МКП «Основаніє», про
зміну договору найму жилого
приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ОСОБА_10, ОСОБА_11
звернулись до суду із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в її інтересах та
в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 в ЇЇ
інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_9, треті
особи відділ по Хортицькому району
служби у справах дітей, орган опіки та
піклування Хортицької
райадміністрації, МКП «Основаніє», про
зміну договору найму жилого
приміщення.

В обґрунтування позову зазначали, що
квартира АДРЕСА_1 знаходиться у
власності місцевих Рад, основним
наймачем вказаного житлового
приміщення на даний час є ОСОБА_12, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та виписана 08.11.2001
року.

В квартирі зареєстровані наступні
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 -
діти померлої ОСОБА_12, неповнолітні
діти ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
неповнолітня донька ОСОБА_8 - ОСОБА_9, а
також онуки померлої ОСОБА_12 - позивачі
ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є доньками
доньки ОСОБА_12 - ОСОБА_13.

Зазначали, що з відповідачами склались
вкрай неприязливі стосунки, останні
перешкоджають в користуванні
квартирою, не зважаючи на наявність
судового рішення. Вважають що виникла
необхідність змінити умови найму
житлового приміщення.

Посилаючись на вказані обставини,
просили суд змінити договір найму

житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1 виділивши їм в користування
жилу кімнату №4 площею 12,2 кв.м. у
вказаній квартирі, а інші кімнати
виділити відповідачам, вселити
позивачів у вказану кімнату.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 18 грудня 2013 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 яка діє в її інтересах
малолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;
ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої
ОСОБА_9 зазначають, що рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просять
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно зі ст. 63 ЖК України
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

Відповідно до ст. 104 ЖК України
член сім'ї наймача вправі вимагати за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п. 16 постанови від 12
квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" в силу ст. 104
Житлового кодексу України суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

Колегія суддів вважає, що
висновок суду є вірним. Розглядаючи
спір, суд першої інстанції, у
відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК
України повно, всебічно та об'єктивно
з'ясував обставини справи на які
посилалися сторони, дав належну
правову оцінку правовідносинам, які
склалися між учасниками процесу, та
правильно вирішив спір.

Як вбачається із матеріалів
справи, що в квартирі АДРЕСА_1,
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_8 - діти померлої ОСОБА_12,
неповнолітні діти ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, неповнолітня донька
ОСОБА_8 - ОСОБА_9, а також онуки померлої
ОСОБА_12 - позивачі ОСОБА_10 та ОСОБА_11,
які є доньками доньки ОСОБА_12 - ОСОБА_15.

ОСОБА_13 на підставі рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 24.07.1997 року була
позбавлена батьківських прав відносно
ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а ІНФОРМАЦІЯ_2
померла. ОСОБА_10 була зареєстрована у
спірній квартирі з 17.03.1994 року, а ОСОБА_11
- з 27.01.1995 року.

Розпорядженням голови
Хортицької райадміністрації №2232 від
10.09.1996 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були
влаштовані до дитячого будинку та
рішенням голови Хортицької
райадміністрації №73 від 23.10.2007 року за
неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було
збережено частину житлового
приміщення в квартирі АДРЕСА_1.

Розпорядженням голови
Хортицької райадміністрації №451р від
05.07.2010 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було
присвоєно статус дітей-сиріт.

З 1996 року по 2007 рік ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 перебували у дитячому будинку,
а з 2007 року по серпень 2011 року проживали
у прийомній сім'ї.

Рішенням Хортицького районного
суду м. Запоріжжя від 01.07.2013 року, яке
набрало законної сили, в задоволенні
позову ОСОБА_3, ОСОБА_16, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_10 та ОСОБА_11
такими, що втратили право користування
спірною квартирою було відмовлено,
задоволено позовні вимоги ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 вирішено вселити їх в спірну
квартиру.

З акту державного виконавця
від 18.09.2013 року вбачається, до ВДВС
провів вселення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у
квартиру АДРЕСА_1.

Після проведення вселення
18.09.2013 року, ОСОБА_3, ОСОБА_16, ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 не надали можливості
квартирі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживати у
будь-якій кімнаті квартири і
перешкоджають їм проживати, тому
позивач ОСОБА_10 тимчасово проживає у
квартирі молодого чоловіка, з яким
зустрічається, а ОСОБА_11 - у гуртожитку,
який наданий їй професійно-навчальним
закладом тимчасово на період навчання,
навчання вона закінчує у лютому 2014
року, і повинна буде звільнити
гуртожиток.

Квартира АДРЕСА_1 має п'ять
житлових кімнат: кімнату №2 площею 8,4
кв.м., кімнату №3 площею 16,8 кв.м., кімнату
№4 площею 12,2 кв.м., кімнату №7 площею 7,3
кв.м., кімнату №8 площею 15,8 кв.м., та
підсобні приміщення.

Загальна житлова площа
квартири складає 60,50 кв.м.,
зареєстровано в квартирі та мають
право користуватися житловою площею
десять осіб, отже на кожну особу в
квартирі припадає по 6,05 кв.м. житлової
площі, що дозволяє виділення ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 у користування кімнати №4
площею 12.2 кв.м., яка відповідає нормі
житлової площі на двох осіб.

Суд першої інстанції дійшов
висновку, що таке виділення не порушує
житлових прав інших членів сім'ї,
оскільки на кожного з них припаде по 6,04
кв.м. житлової площі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зазначають, що
суд першої інстанції не прийняв до
уваги доводи відповідачів проте, що в
спірній квартирі склався певний
порядок її користування за яким
кімнату 12.2 кв.м. вже займає ОСОБА_3 разом
зі своєю родиною.

Проте, таке твердження не
відповідає тексту рішення суду, за яким
суд першої інстанції правомірно
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
зазначив, що відповідачі не надали
жодного доказу такого твердження.

Крім того, позивачі ОСОБА_10 та
ОСОБА_11, як проте встановлено рішенням
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 01.07.2013 року мають право
користуватися квартирою АДРЕСА_1, їм
чиняться перешкоди, а отже
встановлення порядку користування з
позбавленням їх житлових прав не можна
визнати правомірним, а тому вважати, що
встановився порядок користування
квартирою .

Посилання в апеляційній скарзі на
що суд мав «припустити такий факт на
який посилається ОСОБА_3, що вона займає
спірну кімнату разом зі своєю» не
відповідають вимогам ч.4 ст. 60 ЦПК
України за якими, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Згідно ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.
За вимогами ст. 131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази суду до
або під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

За правилами ст. 303 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Поважних причин несвоєчасного
подання доказів відповідно до вимог ч.2
ст. 303 та ч.2 ст. 131 ЦПК України в суді
апеляційної інстанції відповідачами
не доведено.

За вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням по цивільній справі, яке
набрало законної сили між сторонами,
повторному доказуванню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги проте,
що від подачі не проживають у квартирі,
а отже наявність реєстрації у спірній
квартирі не впливає на визнання за ними
права користування жилим приміщенням
не приймаються колегією судів,
оскільки як вбачається із рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 01.07.2013 року, яке набрало
законної сили, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 чинять перешкоди ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 у користуванні спірною
квартирою, наявністю конфліктів між
позивачами та відповідачами , і
встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають
законні права користуватися
квартирою. (а.с.8-10)

Посилання в апеляційній скарзі
проте, що суд не з'ясував коло осіб які
проживають у квартирі, та не прийняв до
уваги проживання в кімнаті № 4 сім'ї
ОСОБА_3 не приймаються колегією судів,
бо суд на підставі наданих сторонами
доказів встановив , що в квартирі мають
право на житло 10 осіб, зареєстрований у
ній.

Апеляційна скарга з посиланням на
докази не містить спростування такого
висновку суду.

За правилами ст. 11,60 ЦПК України
саме на сторону, яка стверджує такі
обставини, покладається обов'язок
доказування кількості правомірності
проживання членів його родини. Проте
жодного доказу проживання сім'ї
ОСОБА_3 в кімнаті № 4 суду першої
інстанції не було надано, як і не надано
доказів вселення членів сім'ї ОСОБА_3 у
квартиру відповідно до вимог ч.1 ст.65 ЖК
України за письмовою згодою всіх
членів сім'ї.

Отже, висновки суду поро кількість
осіб, що мають право користуватися
житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 не
спростована особами, що подали
апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги проте, що
відсутня необхідність у зміні договору
найму житла є такими , що суперечать
матеріалам справи.

Як вбачається із рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 01.07.2013 року між особами що
мають право користування квартирою
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 існують конфлікти,
перші чинять перешкоди двом останнім у
користуванні квартирою, та ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 мають право відповідно до вимог
ст. 104 ЖК України вимагати укладення з
ними окремого договору найма у вигляді
ізольованого приміщення. Проте , що
відповідачі мирно живуть не
приймається колегією судів, оскільки
таке проживання позбавляє житлових
прав ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проживають
окремо вимушено.

Доводи апеляційної скарги проте,
що зміна договору найму призводить до
погіршення житлових умов та викликає в
постановці на квартирний облік13 осіб,
суперечить матеріалам справи, за якими
право користування житловим
приміщенням мають 10 осіб : ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, неповнолітні
діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Права користуватися
іншими особами спірного житлового
приміщення всупереч вимог ст. 11,60 ЦПК
України, ст..64,65 ЖК України у суді першої
та апеляційної інстанції не доведено.

Отже виділення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у
користування житлової площі 12,2 кв.м.
кімнати № 4 спірної квартири із
укладенням з ними окремого договору
найма, не погіршує житлові умови
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3,ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, які мають право
користуватися спірною квартирою.

Оскільки матеріали справи не
містять інших доказів, отже, доводи
апеляційної скарги проте, що судом
першої інстанції неповно встановлені
обставини, які мають значення для
справи є безпідставними. Рішення суді
першої інстанції відповідає
матеріалам справи , ухвалене у
відповідності з вимогами
процесуального та матеріального права,
а тому колегія судів не вбачає підстав
для його скасувати та відмови у
задоволенні позову, як проте вимагає
відповідач.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_17 яка діє в її інтересах
малолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;
ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої
ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 18 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: