Справа № 148/5569/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької
області

В складі головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Носулько К.П.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника співвідповідача
Козир-Новаковської О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тульчина
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Тульчинської редакції районної
газети «Тульчинський край» про захист
честі, гідності, ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди та
спростування недостовірної інформації

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, Тульчинської
редакції районної газети
«Тульчинський край» про захист честі,
гідності, ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди та
спростування недостовірної
інформації, мотивуючи свої вимоги тим,
що з 4 квітня 2013 року, вона, була обрана
на загальних зборах головою
обслуговуючого кооперативу «Слобода».

ІНФОРМАЦІЯ_2 в газеті «Тульчинський
край» НОМЕР_1 на першій сторінці було
опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Дана стаття була опублікована за
скаргою 36 жителів смт. Кирнасівка.

Окрім того, даний лист був направлений
голові Кирнасівської селищної ради
Процишину В.П., прокурору
Тульчинського району Бондар А.В.,
в.о. голови Вінницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
Вихованець О.В., голові комісії з
проведення реорганізації ДПІ у
Тульчинському районі Вінницької ДПС
Денисюк І.В..

Дану скаргу було винесено на
обговорення загальних зборів членів ОК
«Слобода» Протокол №7. Під час розгляду
даної скарги було встановлено її
абсолютну безпідставність та прийнято
рішення направити спростування до
вищевказаних адресатів, а також в
газету «Тульчинський край».

17 липня 2013 року газета «Тульчинський
край» надрукувала статтю під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_3» в якій фрагментарно
опубліковано спростування, чим
викривлено суть і зміст даного
спростування. Так, звертаю увагу, в
статті від 05 липня 2013 року зміст листа
подано дослівно на першій сторінці
газети, а зміст спростування
відредаговано редакцією газети
«Тульчинський край» і надруковано
всередині газети.

Стверджую, що вказана відповідачами
інформація є недостовірною і не
відповідає дійсності, її поширення
ганьбить честь, гідність та мою ділову
репутацію.

Так, відповідно до Протоколу № 1 зборів
жителів смт. Кирнасівка вулиць
Маяковського, Пестеля, Островського
від 25 березня 2013 року на яких були
присутні 65 чоловік, а також голова
селищної ради Процишин В.П., директор КП
«Кирнасівське» Гнатенко Ю.П., було
вирішено відмовитись від послуг КП
«Кирнасівське» та створити власний
обслуговуючий кооператив.

04 квітня 2013 року на загальних зборах ОК
«Слобода» були присутні 46 чоловік. На
даних зборах було обговорено та
затверджено статут ОК «Слобода»,
обрано голову, членів правління,
ревізійну комісію ОК «Слобода».

Рішення про створення ОК «Слобода»,
його функціонування, прийняти в ньому
рішень та інше відбувалось в точній
відповідності до вимог законодавства
України та установчих документів.

На підставі цього, вимагає, щоб
інформація зазначена в газеті
«Тульчинський край» була спростована у
такий точно спосіб, яким була поширена,
та офіційного вибачення відповідачами
за вчинення ними неправомірних дій.

Розповсюджена вищезазначена
інформація про неї є негативною.
Частиною 3 статті 277 Цивільного кодексу
України встановлено презумпцію
недостовірності поширюваної
негативної інформації про фізичну
особу, а саме: „Негативна інформація,
поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного".

Вважає, що поширення зазначеної
інформації вказаної в районній газеті
«Тульчинський край» мали на меті
опорочення її честі, гідності та
ділової репутації.

Застосовуючи обман, автори статті
намагалась переконати значну
кількість громадян в корисливих,
меркантильних мотивах її діяльності,
зокрема в тому, що вона некомпетентна
та намагається видурити з людей гроші.

Крім того, вона зазнала моральних
страждань внаслідок розповсюдження
недостовірної інформації. Моральна
шкода виражаються у душевних
стражданнях та погіршенні самопочуття,
а також зміни нормального ритму життя
та додаткового клопоту з визначенням
обставин розповсюдження недостовірної
інформації та усуненням її наслідків.

Крім того, 29.09.2013 року на загальних
зборах кооперативу «Слобода» ОСОБА_2
привселюдно почала ганьбити позивачку,
висловлюючись щодо сумнівного
походження її дітей, що ганьбить її
честь та гідність, а також завдали
моральної шкоди.

В зв'язку з цим, просить суд, винести
рішення яким, визнати недостовірними,
такими, що не відповідають дійсності,
порушують права, свободи, ганьблять
честь, гідність, ділову репутацію
неправдиві відомості вказані в
районній газеті «Тульчинський край»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати
наклепом дії ОСОБА_2 та газети
«Тульчинський край», спростувавши
вказані відомості у спосіб їх
поширення та стягнути моральну шкоду в
сумі 20000 грн.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
повністю, просять суд їх задоволити, з
підстав вказаних в позовній заяві,
надавши суду пояснення аналогічні тим,
що викладенні в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
заперечила в повному обсязі. В
підтримання своєї позиції та
заперечення вимог суду пояснила, що
звернення, підписане 35 жителями вул.
Маяковського смт. Кирнасівка, щодо
діяльності кооперативу «Слобода», було
адресовано до Кирнасівської селищної
ради, прокурора Тульчинського району,
Вінницького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, ДПІ у Тульчинському районі, а
також Тульчинській РДА. Крім того, із
аналогічним листом громадяни
звернулись і до газети «Тульчинський
край», де і було опубліковано статтю.
Дані громадяни не погоджувались із
діяльністю директора кооперативу
ОСОБА_4 щодо встановлених тарифів на
воду, а також безпідставного
відключення водопостачання в літній
період. На неодноразових зборах
кооперативу постійно відбувались
сварки та зростала соціальна напруга.
Лише після втручання Тульчинської РДА
та Кирнасівської селищної ради, а також
публікації в газеті, на вул.
Коцюбинського смт. Кирнасівка, було
відновлено водопостачання. Що
стосується вимог позивачки щодо
особистих образ в її адресу, то ніяких
висловлювань щодо походження її дітей
вона не говорила.

Представник співвідповідача
Козир-Новаковська О.І., вимоги позивача
заперечила в повному обсязі. В
підтвердження своїх заперечень суду
пояснила, що при публікації статті
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в газеті «Тульчинський
край» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2, редакція
газети керувалась Законами України
«Про звернення громадян», «Про
інформацію», «Про засоби масової
організації», при цьому виклавши
суб'єктивну думку 35 громадян, які
звернулись до редакції. При цьому в
самій публікації вказали, що редакція
газети готова вислухати всіх учасників
конфліктної ситуації і розмістити їх
позицію. Після звернення позивачки
ОСОБА_4 із листом до редакції, його було
опубліковано в газеті від 17.07.2013 року.
Будь-яких порушень честі, гідності чи
ділової репутації в публікаціях не
було.

Опитані в судовому засіданні свідки зі
сторони позивача, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_19 підтвердили обставини щодо
створення кооперативу та його
діяльності. Разом з тим, свідки ОСОБА_10
та ОСОБА_11 вказали на те, що відповідач
ОСОБА_2 висловлювалась щодо походження
дітей ОСОБА_4, при цьому ОСОБА_10 вказав,
що це було на вулиці в присутності
громадян, а ОСОБА_11 вказала, що це було
на засіданні кооперативу. Свідок
ОСОБА_9 зазначила, що будь-яких висловів
ОСОБА_2 щодо дітей позивачки ОСОБА_4,
вона не чула взагалі.

Опитаний в судовому засіданні свідки
зі сторони відповідача, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, в свою чергу підтвердили
пояснення відповідача ОСОБА_2 щодо
проведення зборів та утворення
кооперативу, а також звернення зі
скаргами у відповідні інстанції. Також
зазначили, що при проведенні зборів
учасників кооперативу відбувались
постійні сварки та скандали, але ОСОБА_2
не висказувалась в сторону ОСОБА_4 щодо
походження її дітей.

Вислухавши позивача, його
представника, відповідача,
представника співвідповідача, свідків,
дослідивши матеріали справи суд
встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_2 в районній газеті
«Тульчинський край» НОМЕР_1 було
опубліковано статтю під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі
колективного листа із 35 підписами
жителів смт. Кирнасівка. (а.с. 9).

Вказаний лист від 1.07.2013 року було
адресовано Голові Кирнасівської
селищної ради, Прокурору Тульчинського
району, в.о. голови Вінницького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
Голові комісії з проведення
реорганізації ДПІ у Тульчинському
районі Вінницької ДПС. (а.с. 78).

17.07.2013 року в цій же газеті надруковано
статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», на
підставі листа підписаного
водокористувачами: СТОВ «Кряж», СФГ
«Лан», ПП ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 та 102 підписи жителів
вулиць Маяковського, Пестеля,
Островського смт. Кирнасівка. (а.с. 10).

Даний лист було направлено Голові
Тульчинської РДА, Голові Кирнасівської
селищної ради, Прокурору Тульчинського
району, Голові комісії з проведення
реорганізації ДПІ у Тульчинському
районі Вінницької ДПС. (а.с. 107).

Відповідно до вимог ст. 277 ч.1 ЦК України,
фізична особа, особисті немайнові
право якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

Вирішуючи питання щодо порушення
особистого немайнового права позивача
ОСОБА_4 судом враховано вимоги ст. 40
Конституції України, якою визначено, що
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Згідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи», коли
особа звертається до зазначених
органів із заявою, в якій міститься та
чи інша інформація, і в разі, якщо цей
орган компетентний перевірити таку
інформацію та надати відповідь, проте в
ході перевірки інформація не знайшла
свого підтвердження, вказана обставина
не може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема листа-відповіді за підписом
Кирнсівського селищного голови (а.с. 144)
та відповіді голови Тульчинської РДА
(а.с. 146) при проведенні перевірки
органом місцевого самоврядування -
селищною радою та органом державної
влади - райдержадміністрацією
встановлено незаконність зупинення
водопостачання по вул. Маяковського,
яке було відновлено після втручання
селищної ради.

Вказані обставини також визнанні
сторонами в судовому засіданні, а тому
додатковому доказуванню не підлягають,
що обумовлено ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що жителі смт. Кирнасівка,
при зверненні до органів місцевого
самоврядування та органів державної
влади скористались своїм
конституційним правом.

При вирішенні питання щодо
розповсюдження недостовірної
інформації, на думку позивача, у
засобах масової інформації судом
враховано положення п.19 Постанови №1
Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи», вирішуючи питання
про визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначати
характер такої інформації та
з'ясовувати, чи є вона фактичним
твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України
«Про інформацію» оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведеності їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст.277 ЦК не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати.

Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в засобі масової
інформації, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй ч.1 ст.277 ЦК та
відповідним законодавством правом на
відповідь, а також на власне тлумачення
справи, що відображено в ст.37 Закону
України «Про пресу» та ст.65 Закону
України «Про телебачення і
радіомовлення», у тому ж засобі масової
інформації з метою обґрунтування
безпідставності поширених суджень,
надавши їм іншу оцінку.

Зі змісту вищевказаної статті
вбачається, що опублікована стаття
стосується діяльності кооперативу
«Слобода» та її директора - позивача по
справі, а спірна інформація є критичною
оцінкою цієї діяльності.

Крім того, позивач не скористалась
своїм правом на відповідь, в разі якби
вважала, що порушено її немайнові
права, так як жодних заперечень щодо
інформації викладеній в першій статті
до редакції не подала. Натомість,
позивачем представлено до суду докази
спростування такої інформації, лист за
підписом водокористувачів та жителів
смт. Кирнасівка, який був опублікований
в газеті, але який є неналежними
доказом на які посилається позивач на
підтвердження своїх вимог, так як не
подавався до редакції самою
позивачкою.

Вирішуючи вимоги позивача, щодо
розповсюдження відповідачем ОСОБА_2
принизливих образ щодо дітей
позивачки, судом взято до уваги покази
свідків допитаних в справі, а саме зі
сторони відповідача ОСОБА_12, ОСОБА_13, а
також зі сторони самої позивачки -
свідка ОСОБА_9, які заперечили будь-які
висловлювання відповідачки в сторону
як самої позивачки, так і її дітей.
Разом з тим, суд критично відноситься
до показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10
щодо таких висловлювань, так як вони
різняться між собою щодо часу та місця,
а також осіб які могли бути при цьому
присутні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем в судовому
засіданні не доведено, що у статті
«ІНФОРМАЦІЯ_1», опублікованої за
зверненням 35 жителів смт. Кирнасівка,
наявні завідомо неправдивих відомості,
а не оціночні судження відповідача,
метою яких було виконання громадського
обов'язку та захисту прав, свобод чи
законних інтересів громадян, що
свідчить про

те, що позивачем не доведено наявності
у відповідача ОСОБА_2 та
співвідповідача районної газети
«Тульчинський край» фактичної мети
приниження честі, гідності та ділової
репутації позивача.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про безпідставність,
необґрунтованість вимог позивача та
відмові в позові в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, в
зв'язку з відмовою в позові, судові
витрати понесенні позивачем
залишаються за стороною.

Керуючись ст. 40 Конституції України,
ст. ст. 269-275, 277, 297 ЦК України, ст. 47-1
Закону України «Про інформацію», ст. 37
Закону України «Про пресу», ст. 65 Закону
України «Про телебачення і
радіомовлення», ст. ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-61, 64,
88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди,
спростування недостовірної інформації
відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Тульчинський районний суд на
протязі десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст судового рішення
виготовлено 21.02.2014 року.

Суддя: