Номер провадження № 22-ц/785/962/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі -
Куриленку Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до комунального підприємства
«Іллічівське виробниче управління
комунального господарства» про
визнання угоди недійсною за
апеляційною скаргою комунального
підприємства «Іллічівське виробниче
управління комунального господарства»
на рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 27 вересня 2013 року,
-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 8
липня 2013 року до суду з вищеназваним
позовом, вказала, що є споживачем
послуг, які надає КП «Іллічівське
виробниче управління комунального
господарства». 18 травня 2009 року
підписала угоду № 6 про зобов'язання
погасити заборгованість з
водопостачання та водовідведення в
сумі 3 524,90 грн. Посилаючись на те, що
судовим рішенням від 22 січня 2009 року за
період з 1 червня 2005 року по 1 червня 2008
року встановлено заборгованість за
вказані послуги в сумі 654,18 грн., позивач
просила угоду № 6 від 18 травня 2009 року
про зобов'язання погасити
заборгованість з водопостачання та
водовідведення в сумі 3 524,90 грн.
визнати як правочин недійсною на
підставі частини 1 статті 230 ЦК України,
стягнути судові витрати (а.с.2-5).

Відповідач КП «Іллічівське
виробниче управління комунального
господарства» в особі представника
позов не визнав (а.с.21-23).

Рішенням Іллічівського міського
суду Одеської області від 27 вересня 2013
року позов задоволено (а.с.59).

В апеляційній скарзі представник КП
«Іллічівське виробниче управління
комунального господарства» просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в позові (а.с.63-66).

Неправильність рішення суду
апелянт мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що угода № 6
від 18 травня 2009 року про розстрочення
погашення заборгованості з
водопостачання та водовідведення є
правочином. Дійшовши висновку про
підписання угоди під впливом обману зі
сторони КП «Іллічівське
виробниче управління комунального
господарства», суд визнав угоду
недійсною.

Висновки суду не відповідають
обставинам справи, вказують на
неправильне застосування норм
матеріального права, що згідно п.п.3,4 ч.1
ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими
такі факти та відповідні ним
правовідносини.

ОСОБА_3 є споживачем послуг по квартирі
АДРЕСА_1, які надає КП «Іллічівське
виробниче управління комунального
господарства».

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 22 січня 2009 року,
ухваленим в порядку заочного розгляду
справи, за позовом КП «Іллічівське
виробниче управління комунального
господарства» стягнуто зі споживачів
послуг по квартирі АДРЕСА_1
заборгованість з водопостачання та
водовідведення за період з 1 червня 2005
року по 1 червня 2008 року в сумі 654,18 грн.
(а.с.7-8).

18 травня 2009 року ОСОБА_3 підписала з КП
«Іллічівське виробниче управління
комунального господарства» угоду № 6
про зобов'язання погасити
заборгованість з водопостачання та
водовідведення в сумі 3 524,90 грн.
протягом 12-ти місяців (а.с.6).

Згідно даних КП «Іллічівське виробниче
управління комунального господарства»
заборгованість з водопостачання та
водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 в
сумі 3 524,90 грн. виникла за період з 1997
року по травень 2005 року (а.с.24-30, 55).

Таким чином, між КП «Іллічівське
виробниче управління комунального
господарства» та ОСОБА_3 мають місце
правовідносини з надання послуг з
водопостачання та водовідведення.
Угода № 6 від 18 травня 2009 року, згідно
якої абонент ОСОБА_3 зобов'язалась на
протязі 12-ти місяців погасити
заборгованість з водопостачання та
водовідведення в сумі 3 524,90 грн., не є
правочином у сенсі положень глави 16
розділу ІУ ЦК України, оскільки не є
дією, спрямованою на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Вказана угода може
розглядатися лише як доказ визнання
заборгованості при пред'явленні КП
«Іллічівське виробниче управління
комунального господарства» до суду
позову про стягнення заборгованості з
водопостачання та водовідведення, що
виникла за період до травня 2005 року, при
цьому доказ, який має бути оцінений
судом в сукупності з даними особового
рахунку абонента, квитанціями оплати
послуг тощо.

Правові підстави вважати письмовий
доказ визнання заборгованості з оплати
за послуги правочином та, відповідно,
визначатись з недійсністю такого з
підстав частини 1 статті 230 ЦК України
відсутні.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4
ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Іллічівське виробниче
управління комунального господарства»
задовольнити.

Рішення Іллічівського міського
суду Одеської області від 27 вересня 2013
року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
комунального підприємства
«Іллічівське виробниче управління
комунального господарства» про
визнання угоди недійсною - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич