Справа № 247/3961/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області у складі:

Головуючого судді

Арапіної Н.Є.

при секретар

Щербініній О.С.

за участю

представника позивача

ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2
ОСОБА_3

представника відповідача виконавчого
комітету

Торезької міської ради Донецької
області
Галуцької О.В.,

представника третьої особи ОСОБА_2
ОСОБА_3

третьої особи

ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тореза
цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до
Торезької державної нотаріальної
контори, державного нотаріуса
Торезької державної нотаріальної
контори Кулакової Венери Рашидівни,
ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_9
про визнання свідоцтва про право на
спадщину незаконним, його скасування,
визнання відмови у видачі свідоцтва
про право власності на частку у
спільному майні подружжя незаконною та
скасування, зобов"язання вчинення
певних дій та за позовом ОСОБА_7 до
виконавчого комітету Торезької
міської ради Донецької області за
участю третьої особи ОСОБА_2 про
визнання рішення незаконним та його
скасування, визнання свідоцтва про
право власності незаконним та його
скасування, зобов"язання вчинення
певних дій,

В с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до
відповідачів про визнання свідоцтва
про право на спадщину незаконним, його
скасування, визнання права власності.
Свої вимоги мотивувала тим, що 30 грудня
2003 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя
ОСОБА_6, а саме 12 жовтня 1983 року, придбав
житловий будинок АДРЕСА_1. 20 червня 2012
року рішенням виконкому Торезької ради
№214 даному будинку було надано
поштову адресу: АДРЕСА_1. 19 грудня 2012
року рішенням виконкому Торезької ради
№ 461 за ОСОБА_6 було оформлено право
власності на зазначений житловий
будинок разом із господарськими
спорудами. 16 травня 2013 року державним
нотаріусом Кулаковою В.Р. на ім'я ОСОБА_2
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на 2/3 частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. 14 серпня 2013 року позивач
отримала постанову про відмову у
видачі їй свідоцтва про право
власності на 1/2 частину в спільному
майні подружжя. Позивач вважає
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 2/3 частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_2, та
відмову у видачі їй свідоцтва про право
власності на 1/2 частину в спільному
майні подружжя після смерті її
чоловіка ОСОБА_6 незаконними. Просила
визнати свідоцтво про право на
спадщину за законом на 2/3 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, видане 16 травня 2013
року ОСОБА_2 державним нотаріусом
Торезької державної нотаріальної
контори Кулаковою В.Р., після смерті
ОСОБА_6 незаконним та скасувати;
визнати відмову у видачі їй свідоцтва
про право власності на 1/2 частину в
спільному майні подружжя, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6,
викладену в постанові державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори Кулакової В.Р. від
14 серпня 2013 року, незаконною та
скасувати; зобов'язати державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори Кулакову В.Р.
вилучити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності запис №948284 про
реєстрацію за ОСОБА_2 2/3 частки
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати
державного нотаріуса Торезької
державної нотаріальної контори
Кулакову В.Р. видати їй свідоцтво про
право власності на 1/2 частини житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, із
спільної сумісної власності подружжя;
зобов'язати державного нотаріуса
Торезької державної нотаріальної
контори Кулакову В.Р. видати їй
свідоцтво про право спадщини за
законом на 1/6 частину житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1;
стягнути з відповідачів судові
витрати.

06 листопада 2013 року ухвалою Торезького
міського суду провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_7 до Торезької
державної нотаріальної контори,
державного нотаріуса Торезької
державної нотаріальної контори
Кулакової Венери Рашидівни, ОСОБА_2,
ОСОБА_10 про визнання свідоцтва про
право на спадщину незаконним, його
скасування, визнання права власності, в
частині вимог пред'явлених до ОСОБА_10
було закрито в зв'язку з його смертю, та
допущено ОСОБА_9 до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору.

22 листопада 2013 року ОСОБА_7 звернулась
до суду з позовом до виконавчого
комітету Торезької міської ради
Донецької області про визнання рішення
незаконним та його скасування
(цивільна справа № 247/5666/13-ц). Свої
вимоги мотивувала тим, що 30 грудня 2003
року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя
ОСОБА_6, а саме, 12 жовтня 1983 року, придбав
житловий будинок АДРЕСА_1. 20 червня 2012
року рішенням виконкому Торезької ради
№ 214 даному будинку було надано
поштову адресу: АДРЕСА_1. 19 грудня 2012
року рішенням виконкому Торезької ради
№ 461 за ОСОБА_6 було оформлено право
власності на зазначений житловий
будинок разом із господарськими
спорудами. 16 травня 2013 року державним
нотаріусом Кулаковою В.Р. на ім'я ОСОБА_2
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на 2/3 частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Вважає, що відповідач своїм
рішенням вийшов за межі цивільної
правоздатності та наділив нею померлу
особу. Також зазначила, що спірне
рішення містить неправдиві відомості,
та породжує колізії у визначенні
статусу майна. Просила визнати рішення
виконавчого комітету Торезької
міської ради від 19 грудня 2012 року № 461
про оформлення права власності на
об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_6 на
житловий будинок АДРЕСА_1 незаконним та
скасувати.

25 листопада 2013 року по даній справі
ухвалою судді Торезького міського суду
було відкрито провадження.

03 грудня 2013 року ухвалою Торезького
міського суду у справі за позовом
ОСОБА_7 до виконавчого комітету
Торезької міської ради Донецької
області про визнання рішення
незаконним та його скасування було
допущено до участі у справі в якості
третьої особи ОСОБА_2. Також, даною
ухвалою Торезького міського суду
позовні вимоги ОСОБА_7 до виконавчого
комітету Торезької міської ради
Донецької області, за участю третьої
особи ОСОБА_2, про визнання рішення
незаконним та його скасування (справа
№247/5666/13-ц) було об'єднано з позовними
вимогами ОСОБА_7 до Торезької державної
нотаріальної контори, державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори Кулакової Венери
Рашидівни, ОСОБА_2, за участю третьої
особи ОСОБА_9, про визнання свідоцтва
про право на спадщину незаконним, його
скасування, визнання права власності
(справа №247/3961/13-ц). Об'єднаній цивільній
справі присвоєно № 247/3961/13-ц.

Під час розгляду справи позивач
неодноразово змінювала позовні вимоги,
остаточно просила - визнати рішення
виконавчого комітету Торезької
міської ради від 19 грудня 2012 року № 461
про оформлення права власності на
об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_6 на
житловий будинок АДРЕСА_1 незаконним та
скасувати; визнати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке
видано 24 грудня 2012 року виконавчим
комітетом Торезької міської ради на
ім"я ОСОБА_6, незаконним та скасувати;
скасувати внесений до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис № 38771611 від 24 грудня 2012 року про
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6 на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1;
визнати свідоцтво про право на
спадщину за законом на 2/3 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, видане 16 травня 2013
року ОСОБА_2 державним нотаріусом
Торезької державної нотаріальної
контори Кулаковою В.Р., після смерті
ОСОБА_6 незаконним та скасувати;
визнати відмову у видачі їй свідоцтва
про право власності на 1/2 частину в
спільному майні подружжя, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6,
викладену в постанові державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори Кулакової В.Р. від
14 серпня 2013 року, незаконною та
скасувати; зобов'язати державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори Кулакову В.Р.
вилучити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності запис № 948284 про
реєстрацію за ОСОБА_2 2/3 частки
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати
державного нотаріуса Торезької
державної нотаріальної контори
Кулакову В.Р. видати їй свідоцтво про
право власності на 1/2 частини житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, із
спільної сумісної власності подружжя;
зобов'язати державного нотаріуса
Торезької державної нотаріальної
контори Кулакову В.Р. видати свідоцтво
про право спадщини за законом на 1/6
частину житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1; стягнути з
відповідачів судові витрати.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Представництво інтересів
здійснював ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав
позовні вимоги. Дав пояснення,
аналогічні викладеним у позовах.
Додатково пояснив, що після реєстрації
шлюбу позивач разом з чоловіком у 2005
році побудували сарай, кухню, що є
добудовою. У спірному будинку
проведено поточний ремонт- заміна
вікон та даху. Позивач подала заяву про
прийняття спадщини, не відмовлялася
від частки подружжя. Однак нотаріусом
неправильно оформлено свідоцтво про
право на спадщину. З моменту реєстрації
спірного будинку у позивача виникло
право власності як дружини. У 2012 році
надана поштова адреса будинку, при
цьому номер будинку змінився. Вважає
рішення виконавчого комітету
Торезької міської ради від 19 грудня 2012
року № 461 про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна за
ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1
незаконним, оскільки особа на цей час
померла. У зв"язку з цим наступні
рішення щодо визнання права власності
на спірний будинок є незаконними та
підлягають скасуванню.

Представник відповідача Торезької
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився,хоча про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Причини
неявки суду не повідомив.

Відповідач державний нотаріус
Торезької державної нотаріальної
контори Кулакова В.Р. в судове
засідання не з'явилася, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Причини неявки суду не
повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Представництво інтересів
здійснювала ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 позов не визнала. Пояснила, що
позивачем надана письмова заява про
відмову як дружини від ? частини
спірного будинку. Позивач не має права
власності як дружина на ? частину
спірного будинку, оскільки він
побудований до реєстрації шлюбу у 1992
році, після реєстрації шлюбу не було
добудови чи переобладнання. Відповідач
має право на 2/3 частини спірного
будинку у зв»язку з відмовою чоловіка
від належної йому частини у спадщині.
Свідоцтво про право власності на
спірний будинок видано на ім"я ОСОБА_6
в межах повноважень виконавчого
комітету Торезької міської ради.

Представник відповідача виконавчого
комітету Торезької міської ради
Донецької області Галуцька О.В. позов
не визнала. Пояснила, що надавали
дозвіл на будівництво ОСОБА_6. На
підставі наданих повноважень
відповідно до Закону України «Про
місцеве самоврядування» прийняли
рішення про оформлення права власності
за ним. При цьому керувалися також
листом-роз'ясненням Міністерства
юстиції України від 21 лютого 2005 року
№19-32/319 щодо порядку оформлення
документів в разі смерті власника
нерухомого майна, згідно якого у
випадку, якщо є правовстановлювальний
документ, який підтверджує право
власності на нерухоме майно за особою,
яка на час реєстрації права власності
померла, реєстрація права власності на
нерухоме майно може бути здійснена за
особою, на ім'я якої видані
правовстановлювальні документи.

Третя особа ОСОБА_9 позов не визнав.
Пояснив, що його брат-чоловік
позивача-побудував спірний будинок у
1992 році, тобто до реєстрації шлюбу з
позивачем. У теперішній час право на
спадщину належить наступним чином: 1/3
частина-позивачу, а 2/3 частини -
відповідачу. Вікна у спірному будинку
замінено шахтою, на якій працював його
брат.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася,хоча про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Представництво інтересів
здійснювала ОСОБА_3

Представник третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 позов не визнала. Пояснила, що
рішення виконавчого комітету
Торезької міської ради від 19 грудня 2012
року № 461 про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна за
ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1,
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, яке видано 24 грудня 2012 року
виконавчим комітетом Торезької
міської ради на ім"я ОСОБА_6, є законними
та прийняті в межах повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6,
батьками якого зазначені: батько -
ОСОБА_10, мати - ОСОБА_2 (а.с.113 т.1). Згідно
свідоцтва про смерть ОСОБА_10 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.74 т.1).

Згідно свідоцтва про народження
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_9, батьками
якого зазначені: батько - ОСОБА_10, мати -
ОСОБА_2 (а.с.84 т.1).

Згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 12 жовтня 1983 року старшим
державним нотаріусом Торезької
державної нотаріальної контори, ОСОБА_6
було придбано житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.18-19зв. т.1).

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_6
з 30 грудня 2003 року знаходився в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7,
прізвище після реєстрації - ОСОБА_7
(а.с.13 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер (а.с.14 т.1).

Згідно технічного паспорту,
виготовленого 27 травня 2013 року, станом
на 10 травня 2012 року власниками
житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 в
розмірі 2/3 частки та ОСОБА_7 в розмірі 1/3
частки (а.с.20-22 т.1).

14 серпня 2013 року постановою державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на 1/2 частину в
спільному майні подружжя, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6 В даній
постанові зазначається, що в поданій 12
серпня 2013 року ОСОБА_7 заяві про видачу
свідоцтва про право власності на 1/2
частину в спільному майні подружжя,
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка
ОСОБА_6, вона відмовилась від отримання
свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя
(а.с.10 т.1).

Згідно листа Торезької державної
нотаріальної контори від 06 листопада
2013 року, Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 11 вересня 2013
року, Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 11 вересня 2013 року після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
було зареєстровано спадкову справу №
481/2011 року від 17 жовтня 2011 року,
інформація про наявність заповіту,
посвідченого від імені ОСОБА_6,
відсутня (а.с.104, 105-107, 108 т.1).

Згідно листа Торезької державної
нотаріальної контори від 11 листопада
2013 року, Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 07 вересня 2013
року, Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 07 вересня 2013 року після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
приватним нотаріусом Торезького
міського нотаріального округу ОСОБА_13
було зареєстровано спадкову справу №
88/2012 року від 28 листопада 2012 року,
інформація про наявність заповіту,
посвідченого від імені ОСОБА_6,
відсутня (а.с.103, 134, 135 т.1).

Судом було оглянуто спадкову справу, з
якої вбачається, що 17 жовтня 2011 року
ОСОБА_2 звернулась до Торезької
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, що
залишилась після сина ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.109 т.1). Згідно
заяви від 17 жовтня 2011 року, посвідченої
державним нотаріусом Торезької
державної нотаріальної контори,
ОСОБА_10 відмовився від належної йому
спадщини, що лишилася після смерті його
сина на користь матері спадкодавця -
ОСОБА_2 (а.с.114 т.1). 27 березня 2012 року
ОСОБА_7 звернулась до Торезької
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину на спадкове майно, що
залишилось після її чоловіка ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, Одночасно
зазначила, що спадщину нею було
фактично прийнято шляхом постійного
проживання разом із померлим чоловіком
з 2005 року, не має право на одержання
свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя, тому
що майно,належне спадкодавцю, було
придбане ним до шлюбу (а.с.120 т.1). 16
травня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Торезької державної нотаріальної
контори з заявою про видачу їй
свідоцтва про право на спадщину за
законом на спадкове майно, що
залишилось після її сина ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, одночасно
зазначила, що спадщину нею було
прийнято шляхом подачі заяви про
прийняття спадщини у встановлений
законом строк (а.с.124 т.1). 16 травня 2013
року державним нотаріусом Торезької
державної нотаріальної контори було
видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на
спадщину за законом, згідно якого
спадкоємцем майна ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, є його мати - ОСОБА_2 в
розмірі 2/3 частинах майна, в тому числі
з урахуванням 1/3 частини майна, від якої
відмовився на її користь батько
спадкоємця ОСОБА_10, та його дружина -
ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини майна (а.с.130,
132 т.1).

Дослідив добуті докази суд дійшов
наступного висновку.

Згідно ст.п.1 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу
України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є майно, набуте нею,
ним до шлюбу.

Згідно ст.60 Сімейного кодексу України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 цього Кодексу
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, зокрема, визнання права
власності.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.347 ЦК України особа
може відмовитися від права власності
на майно, заявивши про це або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності.

Частинами 1 та 3 статті 368 ЦК України
передбачено, що спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю. Майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» передбачено, що
розглядаючи спори, пов'язані зі
спадкуванням частки в праві спільної
сумісної власності, необхідно звертати
увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК
спільною сумісною власністю є не лише
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
якщо інше не встановлено договором або
законом, а й майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Відповідно до положень ст.370 ЦК України
передбачено, що співвласники мають
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній сумісній власності. У
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу
право на спадкування за законом мають
рідні брати та сестри спадкодавця, його
баба та дід як з боку батька, так і з
боку матері.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1267 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.
Кожен із спадкоємців має право на виділ
його частки в натурі.

Відповідно до ст.1280 ЦК України, якщо
після спливу строку для прийняття
спадщини і після розподілу її між
спадкоємцями спадщину прийняли інші
спадкоємці (частини друга і третя
статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає
перерозподілу між ними.

Згідно статті 1301 ЦК України свідоцтво
про право на спадщину визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Згідно п.1.1 Положення про Спадковий
реєстр, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07
липня 2011 року за № 1810/5, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 11 липня
2011 року за №831/19569 це Положення
установлює порядок ведення й
користування Спадковим реєстром,
внесення до нього відомостей,зокрема,
про видані свідоцтва про право на
спадщину, а також надання
інформації з нього.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» передбачено, що
відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво
про право на спадщину може бути визнано
недійсним не лише тоді, коли особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, але й за інших підстав,
установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Судом встановлено, що позивач з 30
грудня 2003 року знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після смерті ОСОБА_6
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку, господарських
споруд та будівель, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, що належали
спадкодавцю на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого виконавчим комітетом
Торезької міської ради 24 грудня 2012 року
за реєстром №464 та зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 24 грудня 2012 року за №
38771611. 16 травня 2013 року державним
нотаріусом Торезької державної
нотаріальної контори ОСОБА_2 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом, в якому зазначається, що
спадкоємцями майна ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, є його мати - ОСОБА_2 в
розмірі 2/3 частинах майна, в тому числі
з урахуванням 1/3 частини майна, від якої
відмовився на її користь батько
спадкоємця ОСОБА_10, та його дружина -
ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини майна. 14
серпня 2013 року постановою державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на 1/2 частину в
спільному майні подружжя, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6

Позивач звернулась до суду з
позовними вимогами про визнання
рішення виконавчого комітету
Торезької міської ради від 19 грудня 2012
року № 461 про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна за
ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1
незаконним та скасувати.

Згідно пп.10 п.«б» ст.30 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить облік відповідно до закону
об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності (Підпункт 10 пункту
"б" статті 30 із змінами, внесеними
згідно із Законом № 1878-VI ( 1878-17 ) від
11.02.2010).

Згідно п.п.«а» п.8.1 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 року
№7/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18 лютого 2002 року №157/6446
(зі змінами), оформлення права
власності на нерухоме майно
проводиться з видачею свідоцтва про
право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно органами місцевого
самоврядування фізичним та юридичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, та
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництва об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

20 березня 1985 року рішенням виконкому
Торезької міської Ради народних
депутатів ОСОБА_6 було надано дозвіл на
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1 (а.с.204 т.1).

Згідно виписки з архівного рішення
виконкому Торезької міської Ради
народних депутатів від 19 серпня 1992 року
№161 «Про будівництво будинків,
господарчих споруд на закріплених
ділянках та затвердження актів
держкомісії з прийомки в експлуатацію
індивідуальних будинків» ОСОБА_6 було
дозволено переобладнання старого
будинку в літню кухню та реконструкцію
2-х сараїв на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 (а.с.205 т.1).

20 червня 2012 року рішенням виконавчого
комітету Торезької міської ради № 214
житловому будинку, який належав ОСОБА_6
надано поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.11
т.1).

06 грудня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
міського голови з заявою про
оформлення свідоцтва про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_6 (а.с.202 т.1)

19 грудня 2012 року рішенням виконавчого
комітету Торезької міської ради № 461
оформлено право власності за ОСОБА_6 на
житловий будинок «Ж», загальною площею
- 80,2 м2, житловою площею - 60,6 м2, по
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями:
«А» - гараж, «Г» - душ, «Д» - убиральня,
«Е» - сарай, «З» - кухня, «И» - сарай, № 1,
№ 2 - споруди, рік побудови - 1992 року
(а.с.12 т.1).

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність
мати цивільні права та обов'язки
(цивільну правоздатність) мають усі
фізичні особи. Цивільна правоздатність
фізичної особи виникає у момент її
народження і припиняється у момент її
смерті.

Відповідно до ст.30 ЦК України цивільну
дієздатність має фізична особа, яка
усвідомлює значення своїх дій та може
керувати ними. Цивільною дієздатністю
фізичної особи є її здатність своїми
діями набувати для себе цивільних прав
і самостійно їх здійснювати, а також
здатність своїми діями створювати для
себе цивільні обов'язки, самостійно їх
виконувати та нести відповідальність у
разі їх невиконання.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України
однією з підстав припинення права
власності є смерть власника.

Правоздатність ОСОБА_6 припинилася в
момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд не приймає до уваги
лист-роз'яснення Міністерства юстиції
України від 21 лютого 2005 року №19-32/319
щодо порядку оформлення документів в
разі смерті власника нерухомого майна,
згідно якого у випадку, якщо є
правовстановлювальний документ, який
підтверджує право власності на
нерухоме майно за особою, яка на час
реєстрації права власності померла,
реєстрація права власності на нерухоме
майно може бути здійснена за особою, на
ім'я якої видані правовстановлювальні
документи, перелік яких міститься в
додатку 1 до п.2.1. Тимчасового положення
про порядок реєстрації права власності
на нерухоме майно, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 07 лютого 2002 року № 7/5 (станом на
теперішній час перелік
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно, міститься в додатку 2 до
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року №7/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 лютого
2002 року №157/6446 (зі змінами)). З метою
оформлення спадщини, право власності
на нерухоме майно може бути оформлене
на ім'я особи, яка померла, у разі
наявності документів, які б
підтверджували право власності на
майно цієї особи. Звернутися з заявою
про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно за померлою особою
мають право її спадкоємці.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6
не звертався до виконавчого комітету
Торезької міської ради із заявою про
реєстрацію права власності, на час його
смерті житловий будинку АДРЕСА_1 не
прийнятий в експлуатацію.

Згідно частини 2 статті 331 ЦК України,
якщо договором чи законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту прийняття його до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» встановлено, якщо
будівництво здійснювалося згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки входять до складу
спадщини.

Позивач з позовними вимогами про
визнання за нею майнових прав
забудовника, як таких, що входять до
складу спадщини, до суду не зверталася.

24 грудня 2012 року на підставі рішення №
461 від 19 грудня 2012 року виконавчим
комітетом Торезької міської ради було
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно - житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до якого власником даного
нерухомого майна зазначений ОСОБА_6
(а.с.128 т.1).

Позивач просила визнати свідоцтво про
право власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке
видано 24 грудня 2012 року виконавчим
комітетом Торезької міської ради на
ім"я ОСОБА_6, незаконним та скасувати.

Судом встановлено, що свідоцтво про
право власності на нерухоме майно -
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до
якого власником даного нерухомого
майна зазначений ОСОБА_6 видано на
підставі рішення виконавчого
комітету Торезької міської ради № 461
від 19 грудня 2012 року.

В зв'язку з встановленим позовні вимоги
до виконавчого комітету Торезької
міської ради Донецької області за
участю третьої особи ОСОБА_2 про
визнання рішення незаконним та його
скасування, визнання свідоцтва про
право власності незаконним та його
скасування підлягають задоволенню.

Згідно Витягу про державну реєстрацію
прав 24 грудня 2012 року проведено
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6 на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
реєстраційний номер 38771611 (а.с.129 т.1).

Позивач просила скасувати внесений до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис № 38771611 від 24
грудня 2012 року про державну реєстрацію
права власності ОСОБА_6 на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» у
разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_7 до
виконавчого комітету Торезької
міської ради Донецької області за
участю третьої особи ОСОБА_2 про
визнання рішення незаконним та його
скасування, визнання свідоцтва про
право власності незаконним та його
скасування, зобов"язання вчинення
певних дій слід задовольнити
повністю: визнати рішення виконавчого
комітету Торезької міської ради від 19
грудня 2012 року № 461 про оформлення
права власності на об'єкт нерухомого
майна, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 незаконним та
скасувати; визнати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке
видано 24 грудня 2012 року виконавчим
комітетом Торезької міської ради на
ім"я ОСОБА_6, незаконним та скасувати;
скасувати внесений до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис № 38771611 від 24 грудня 2012 року про
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6 на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач також звернулася до суду з
позовними вимогами до Торезької
державної нотаріальної контори,
державного нотаріуса Торезької
державної нотаріальної контори
Кулакової Венери Рашидівни, ОСОБА_2 за
участю третьої особи ОСОБА_9 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину незаконним, його скасування,
зобов'язання вчинення певних дій, які
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до пп.4.15. п.4 Глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року за № 296/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 року за №
282/20595, видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

17 жовтня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
Торезької державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, що залишилась після сина
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. 17 жовтня
2011 року ОСОБА_10, у встановлено законом
порядку, відмовився від належної йому
спадщини, що лишилася після смерті його
сина на користь матері спадкодавця -
ОСОБА_2 27 березня 2012 року ОСОБА_7
звернулась до Торезької державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину на спадкове майно, що
залишилось після її чоловіка ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, одночасно
зазначила, що спадщину нею було
фактично прийнято шляхом постійного
проживання разом із померлим чоловіком
з 2005 року. 16 травня 2013 року ОСОБА_2
звернулась до Торезької державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за законом на спадкове майно,
що залишилось після її сина ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, одночасно
зазначила, що спадщину нею було
прийнято шляхом подачі заяви про
прийняття спадщини у встановлений
законом строк. 16 травня 2013 року
державним нотаріусом Торезької
державної нотаріальної контори було
видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на
спадщину за законом, згідно якого
спадкоємцем майна ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, є його мати - ОСОБА_2 в
розмірі 2/3 частинах майна, в тому числі
з урахуванням 1/3 частини майна, від якої
відмовився на її користь батько
спадкоємця ОСОБА_10, та його дружина -
ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини майна.

16 травня 2013 року державним нотаріусом
Торезької державної нотаріальної
контори видано свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_6 на 2/3 частини житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
видане 16 травня 2013 року на ім.»я
ОСОБА_2, в якому зазначено про
належність спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Торезької міської ради 24
грудня 2012 року за реєстром № 464 та
зареєстрованого в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 24 грудня 2012 року за № 38771611.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» передбачено, що
відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво
про право на спадщину може бути визнано
недійсним не лише тоді, коли особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, але й за інших підстав,
установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

В зв'язку з встановленим позовні вимоги
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом на 2/3
частини житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
видане 16 травня 2013 року ОСОБА_2
державним нотаріусом Торезької
державної нотаріальної контори після
смерті ОСОБА_6, підлягають задоволенню.

Згідно Витягу про державну реєстрацію
прав 16 травня 2013 року проведено
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2 на 2/3 частини житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, реєстраційний номер 948284
(а.с.16-17, т.1).

З врахуванням положення ч.2 ст.26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» скасуванню підлягає
внесений до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно запис № 948284
від 16 травня 2013 року про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 2/3
частини житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги щодо визнання відмови у
видачі позивачу свідоцтва про право
власності на 1/2 частину в спільному
майні подружжя, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6,
викладену в постанові державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори Кулакової В.Р. від
14 серпня 2013 року, незаконною та її
скасування, зобов'язання державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори Кулакової В.Р.
видати їй свідоцтво про право
власності на 1/2 частини житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, із
спільної сумісної власності подружжя,
зобов'язання державного нотаріуса
Торезької державної нотаріальної
контори Кулакової В.Р. видати їй
свідоцтво про право спадщини за
законом на 1/6 частину житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

14 серпня 2013 року постановою державного
нотаріуса Торезької державної
нотаріальної контори позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на 1/2 частину в
спільному майні подружжя, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6 В даній
постанові зазначається, що ОСОБА_7 в
заяві про видачу свідоцтва про право
на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
її чоловіка ОСОБА_6, відмовилась від
отримання свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні
подружжя.

Судом оглянута спадкова справа, яка
містить заяву ОСОБА_7 від 27 березня 2012
року про видачу їй свідоцтва про право
на спадщину на спадкове майно, що
залишилось після її чоловіка ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, Одночасно вона
зазначила, що не має право на одержання
свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя, тому
що майно,належне спадкодавцю, було
придбане ним до шлюбу

Позивач з вимогами про визнання
недійсною відмови від права на
одержання свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні
подружжя, та визнання, як за дружиною,
права власності на 1/2 частину житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, із
спільної сумісної власності подружжя,
до суду не зверталась і будь-яких
доказів на підтвердження даного права
та права спадщини за законом на 1/6
частину зазначеного житлового будинку
не надавала.

Тому, дані позовні вимоги є
передчасними і в їх задоволенні
необхідно відмовити.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_7 до
Торезької державної нотаріальної
контори, державного нотаріуса
Торезької державної нотаріальної
контори Кулакової Венери Рашидівни,
ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_9
про визнання свідоцтва про право на
спадщину незаконним, його скасування,
зобов'язання вчинення певних дій слід
задовольнити частково, визнавши
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 2/3 частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, видане 16 травня 2013 року ОСОБА_2
державним нотаріусом Торезької
державної нотаріальної контори після
смерті ОСОБА_6 недійсним, та скасувавши
внесений до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно запис №
948284 про державну реєстрацію права
власності ОСОБА_2 на 2/3 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині
позовних вимог необхідно відмовити.

01 листопада 2011 року набрав законної
чинності Закон України «Про судовий
збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» при подачі позовної
заяви: майнового характеру оплаті
підлягає судовий збір в розмірі 1
відсотка ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати; немайнового
характеру до суду оплачується ставка
судового збору 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної
заробітної плати з 01 січня 2013 року
становить 1147 грн. 00 коп. Тому за подачу
позову майнового характеру підлягає
сплаті судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.,
за подачу позову немайнового характеру
підлягає сплаті судовий збір в сумі 114
грн. 70 коп.

Позивачем сплачено судовий збір
немайнового характеру у розмірі 114 грн.
70 коп. та майнового характеру у розмірі
229 грн. 40 коп. (а.с.1,161 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно до п.15 ст.5 Закону України
"Про судовий збір" органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування звільнені від сплати
судового збору.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги
майнового характеру задоволено
повністю, а відповідач звільнений від
сплати судового збору, тому з місцевого
бюджету міста Тореза Донецької області
підлягає стягненню на користь
позивача судовий збір у сумі 229 грн. 40
коп.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги
немайнового характеру задоволено
повністю, тому з відповідача ОСОБА_2
підлягає стягненню судовий збір
немайнового характеру на користь
позивача в сумі 114 грн. 70 коп.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України
підлягає стягненню судовий збір на
користь позивача: немайнового
характеру в сумі 114 грн. 70 коп. з
відповідача ОСОБА_2; майнового
характеру в сумі 229 грн. 40 коп. з
місцевого бюджету міста Тореза
Донецької області.

Керуючись ст.30 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",ст.18,
ч.2 ст.26 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст. 57, 60, ч.1 ст.61,
ст.63 Сімейного кодексу України, п.1 ч.2
ст.16, ст.ст.25, 30, 182, 321, 328, 331, 346, 347, 368, 370, 1217,
1261, 1262, ч.ч.1, 3 ст.1267, 1270, 1278, 1280, 1301
Цивільного кодексу України, Положенням
про Спадковий реєстр, затверджений
наказом Міністерства юстиції України
від 07 липня 2011 року за № 1810/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11 липня 2011 року за №
831/19569, п.п.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затверджений наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року за
№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 року за №
282/20595, п.п."а" п.8.1 Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 лютого
2002 року № 157/6446 (зі змінами), п.п.8, 12, 27
постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про
судову практику у справах про
спадкування", ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 197, 212, 223
ЦПК України, суд,

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до виконавчого
комітету Торезької міської ради
Донецької області за участю третьої
особи ОСОБА_2 про визнання рішення
незаконним та його скасування,
визнання свідоцтва про право власності
незаконним та його скасування,
зобов"язання вчинення певних дій
задовольнити повністю.

Визнати рішення виконавчого комітету
Торезької міської ради від 19 грудня 2012
року № 461 про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1
за ОСОБА_6 незаконним та скасувати.

Визнати свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, яке видано 24 грудня 2012
року виконавчим комітетом Торезької
міської ради на ім"я ОСОБА_6, незаконним
та скасувати.

Скасувати внесений до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис № 38771611 від 24 грудня 2012 року про
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6 на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з місцевого бюджету міста
Тореза Донецької області на користь
ОСОБА_7 судовий збір у сумі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до Торезької
державної нотаріальної контори,
державного нотаріуса Торезької
державної нотаріальної контори
Кулакової Венери Рашидівни, ОСОБА_2 за
участю третьої особи ОСОБА_9 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину незаконним, його скасування,
визнання відмови у видачі свідоцтва
про право власності на частку у
спільному майні подружжя незаконною та
скасування, зобов"язання вчинення
певних дій задовольнити частково.

Визнати свідоцтво про право на
спадщину за законом на 2/3 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, видане 16 травня 2013
року ОСОБА_2 державним нотаріусом
Торезької державної нотаріальної
контори після смерті ОСОБА_6 недійсним.

Скасувати внесений до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис № 948284 від 16 травня 2013 року про
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2 на 2/3 частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на користь
ОСОБА_7 судовий збір у сумі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Повний текст рішення виготовлений 24
січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. У разі якщо
судове рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н. Є. Арапіна