Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 року Пролетарський районний суд
м. Донецька у складі головуючого судді
Майданнікова О.І. при секретарі Коструб
М.Ю., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в інтересах
відповідача - малолітньої дитини
ОСОБА_4, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
Пролетарського районного суду м.
Донецька з позовною заявою «про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в інтересах
відповідача - малолітньої дитини
ОСОБА_4, в якій вказав, що спірним
приміщенням є двокімнатна квартира
АДРЕСА_1, власником данної квартири є
позивач, на підставі свідоцтва про
право власності від 30 квітня 1994 року,
видане агентом приватизації
державного житловог фонду. В спірній
квартирі зареєстровані: почивач,
ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_4 -
відповідач, яка була зареєстрована без
його відома. Фактично малолітня ОСОБА_4
у спірній квартирі не мешкає, з січня 2013
року вона проживає разом зі своєю
матір'ю за адресою: АДРЕСА_2 у спірній
квартирі відповідач власних речей не
має, стосунків з малолітньою та її
матір'ю позивач не підтримує, бо вони не
є його родичами. Перешкод в
користуванні квартирою та проживанні,
вказаним вище особам, позивач ніколи не
чинив, бажання мешкати в спірній
квартирі вони не проявляли. Крім того,
батьки малолітньої ОСОБА_4 розірвали
шлюб, разом не проживають. Позивач
також зазначив, що повинен нести
додаткові витрати на утримання своєї
власності в зв'язку з тим, що розрахунок
вартості комунальних послуг ведеться
від числа зареєстрованих в квартирі
осіб. Позивач просить визнати
відповідача такою, що втратила право
користування домоволодінням за
адресою: АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити їх, надавши пояснення
аналогічні тим, що викладені у позовній
заяві та заначив, що неможе вповній
мірі використати своє право
розпорядження своєю квартирою.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють
в інтересах відповідача - малолітньої
дитини ОСОБА_4 позовні вимоги визнали у
повному обсязі, надавши суду пояснення,
що малолітня ОСОБА_4 мешкає разом із
матір'ю за адресою: АДРЕСА_2. квартира
двокімнатна, разом з малолітньою у
квартирі також мешкають її мати, брат
та бабуся. Мати та брат малолітньої
володіють по 1/5 квартири на праві
приватної власності. Умови для життя
дитини нормальні, дитина забезпечена
усім необхідним.

Прокурор Просолов М.О. не заперечував
проти задоволення позову. Заначив, що
при задоволенні позову порушення прав
та інтересів малолітньої особи не
вбачає.

Представник Органу опіки та піклування
Пролетарського району м. Донецька
Кузьміна О.В., яка діє на підставі
довіреності, не заперечувала проти
задоволення позову. Заначила, що при
задоволенні позову порушення прав та
інтересів малолітньої особи не вбачає.

Заслухавши думку учасників процесу,
враховуючи викладені в позовній заяві
фактичні обставини, на підтвердження
яких надані докази та які

відповідачем не були заперечені, суд
вважає, що рішення про задоволення
позову в справі можливо ухвалити
відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
зв'язку з визнанням відповідачем
позову без подальшого з'ясування
обставин у справі та перевірки їх
доказами, оскільки визнання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які діють в інтересах
відповідача - малолітньої дитини
ОСОБА_4 позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, і суд приймає таке визнання
позовних вимог.

При цьому суд враховує, що відповідно
до ст.ст. 10, 31 ЦПК України відповідач
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд і має
право визнати позов повністю або
частково. Згідно зі ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. Відповідно до ст. 18 Закону
України "Про охорону дитинства",
держава забезпечує право дитини на
проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла. У судовому засіданні було
встановлено, що неповнолітня дитина
ОСОБА_4 мешкає разом з матір'ю у
двокімнатній квартирі, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_2, якій належить 1/5
вказаної квартири на праві приватної
власності, дитина має всі необхідні для
життя умови.

На підставі викладеного, ст.391 ЦК, ст. 18
Закону України "Про охорону дитинства",
керуючись ст. ст. 10, 11, 31, 60, 88, 174, 212, 213, 215,
218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
діють в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_4, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування квартирою
за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.І. Майданніков