Справа № 456/115/14-ц
Провадження № 2/456/548/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Бучківської
В. Л.

при секретарі Березіній
Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Стрий цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

в с т а
н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача на її користь 672 307,21 грн.
боргу. Свої позовні вимоги позивач
мотивує тим, що 10 травня 2012 року
відповідач позичив у неї грошові кошти
в сумі 400 00 грн., що станом на травень 2012
року згідно офіційного курсу НБУ
становило 50 062 долари США, які
зобов'язувався повернути до 01 січня 2013
року, що підтверджується його
власноручною розпискою. Цього ж дня
відповідач позичив в неї ще 320 000 грн.,
що в еквіваленті становило 40 050 доларів
США, які останній зобов'язався
повернути 30 листопада 2013 року, що також
підтверджується його власноручною
розпискою. 14 жовтня 2013 року на
виконання своїх зобов'язань відповідач
повернув їй 194 000 рублів, що становить 6
000 доларів США. Незважаючи на умови
вказаного договору, відповідач не
повернув їй у зазначений термін
зазначену суму боргу. Вважає, що
відповідач повинен їй повернути
основний борг в сумі 672 307 грн. 21 коп. та
судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3, який діяв на підставі
договору про надання юридичних послуг
від 20.11.2013р., дав пояснення аналогічні,
викладеним в позовній заяві, просить
позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4, яка
діяла на підставі довіреності від
16.04.2013р., в судовому засіданні позовні
вимоги визнала, не заперечила проти
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Визнання
відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з розписок від
10.05.2012 року, оригінали яких долучено до
матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2
отримав у позивача ОСОБА_1 400 000 грн., які
зобов'язався повернути 01.01.2013 року та 320
000 грн., які зобов'язався повернути
30.11.2013 року /а.с.35, 36/.

14 жовтня 2013 року позивач ОСОБА_1
отримала від відповідача ОСОБА_2 кошти
в сумі 194 000 рублів Росії, що станом на
14.10.2013 року еквівалентно 6 000 доларів
США, про що свідчить розписка, яка
міститься в матеріалах справи /а.с.37/.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи наведене, факт
визнання представником відповідача
позики вказаної суми грошей та
невиконання зобов'язання у строк,
визначений в розписці за договором
позики, суд вважає, що з відповідача
слід стягнути на користь позивача 672 307
грн. 21 коп. боргу за договором позики.

Крім того, з відповідача слід
стягнути на користь позивача понесені
нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 524, 526, 530, 1046, 1047, 625
ЦК України,

в и
р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 672 307 /шістсот сімдесят дві
тисячі триста сім/ грн. 21 коп. боргу за
договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 3 441 /три тисячі чотириста сорок
одну/ грн. сплаченого нею судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: В. Л. Бучківська