Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №22ц-797/129/14р.
інстанції Кукурекін К.В.
Доповідач у апеляційній
інстанції Птіціна В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого судді -
Птіціної В.І.,

суддів -
Єфімової В.О., Саліхова В.В.,

за участю:

секретаря - Лашкевич Н.О.,

позивача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача

ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

представника відповідача

Управління освіти та науки

України СМДА - Сергєєва І.Л.,

представників відповідача

відділу освіти Ленінської

РДА м.Севастополя - Бурчуладзе Т.А.,
Василіженко С.Б.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Севастополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Управління освіти та
науки України Севастопольської
міської Державної адміністрації,
відділу освіти Ленінської районної
адміністрації м. Севастополя про
стягнення матеріального збитку та
моральної шкоди, спричинених
пошкодженням здоров'я, за апеляційними
скаргами ОСОБА_4 та відділу освіти
Ленінської районної адміністрації м.
Севастополя на рішення Ленінського
районного суду м.Севастополя від 14
листопада 2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів в якому
просить стягнути з них на його користь,
спричинену матеріальну шкоду в сумі 15
143 грн. та моральну шкоду в сумі 300 000 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що
11.09.2009р. на території спортивного
майданчику гімназії №8 в м. Севастополі
відбувся нещасний випадок з його сином,
учнем 6-а класу ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
саме перед уроком фізкультури його син
ОСОБА_4 в очікуванні вчителя намагався
залізти на кирпично-бетонне
огородження зачепився за його край
пальцями, в результаті чого
конструкція впала та придавила йому
ліву ногу. В результаті отриманої
травми син був доставлений в 5-у міську
лікарню м. Севастополя, звідки через
деякий час переведений в
Республіканську дитячу клінічну
лікарню м. Сімферополя для подальшого
лікування. Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи №26-мд від
20.01.2010р. у неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлені чисельні
тілесні ушкодження, що спричинило за
собою ампутацію нежиттєздатних м'яких
тканин лівої стопи. За період лікування
ним були понесені витрати на купівлю
медикаментів у розмірі 13 000 грн., проїзд
на суспільному транспорті склав 2000
грн., витрати на ксерокопії, фотографії
та телеграми - 143 грн. Крім того, вказує,
що неправомірними діями відповідачів
неповнолітньому ОСОБА_4 спричинена
моральна шкода, яка виразилась в тяжких
психічних переживаннях та моральних
стражданнях, що виразились в тяжкому
фізичному болю, пережитому під час
отримання ушкодження та перенесеного
лікування. В результаті отриманої
травми він став інвалідом на все життя,
в зв'язку з чим проявляє повну апатію до
життя, відчуває свою неповноцінність у
відносинах зі своїми однолітками. Крім
того, він як батько дитини також
переживає за здоров'я свого сина,
неодноразово вимушений був виїжджати
для відвідування сина у інше місто,
вимушений був звільнитися з роботи для
надання сину моральної підтримки.
Моральну шкоду оцінює в розмірі 300 000
грн.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Севастополя від 14 листопада 2013р.
позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду позивач
ОСОБА_4 та відділ освіти Ленінської
районної адміністрації м. Севастополя
подали апеляційні скарги, в яких
ставлять питання про скасування
ухваленого по справі рішення суду,
вказуючи на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

ОСОБА_4 просить ухвалити нове рішення
яким задовольнити його позовні вимоги
у повному обсязі.

Відділ освіти Ленінської районної
адміністрації м. Севастополя просить
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволені позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін та їх представників,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_4 підлягає відхиленню, апеляційна
скарга відділу освіти Ленінської
районної адміністрації м. Севастополя -
задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
нещасний випадок відбувся у школі, та
те, що школа підпорядковується та
фінансується Управлінням освіти і
науки Севастопольської міської
державної адміністрації, а тому
матеріальну та моральну шкоду слід
стягнути саме з нього, але фактично
матеріальна та моральна шкода стягнута
рішенням суду з відділу освіти
Ленінської районної адміністрації
м.Севастополя, у задоволенні позовних
вимог до інших відповідачів
відмовлено.

Між тим, такий висновок є помилковим,
оскільки суд вирішив спір по суті за
участю неналежного відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про народження
(серія НОМЕР_1) позивач є батьком
неповнолітнього ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до акту №1 про нещасний
випадок з учнем, студентом курсантом,
слухачем, аспірантом навчального
закладу, затвердженого керівником
гімназії №8 ОСОБА_6 від 21.09.2009р.
неповнолітній ОСОБА_4, учень гімназії
№8 6-А класу, 17.09.2009р. о 11-30 годині заліз
на кам'яну споруду з силовим кабелем,
яка обрушилась і учень отримав травми
при падінні. Наслідками нещасного
випадку є: пошкодження стопи, рвані
рани стопи, відкриті переломи кісток
стопи. Особи які допустили порушення
законодавчих та інших нормативно
правових актів є ОСОБА_5, заступник
директора, порушення п.7 наказу МОН,
ОСОБА_12, вчитель фізкультури, порушення
п.6 ч.1 наказу МОН України №563.

Відповідно до постанови про
перекваліфікацію діяння, порушення
кримінальної справи та об'єднання
кримінальних справ в одне провадження
від 12.02.2010р. прокурора Ленінського
району м.Севастополя за фактом випадку,
який стався з неповнолітнім ОСОБА_4,
перекваліфіковано злочинне діяння
посадових осіб гімназії №8
м.Севастополя з ч.2 ст.367 КК України на ч.1
ст.367 КК України, порушено кримінальну
справу відносно заступника директора
гімназії №8 м.Севастополя по
адміністративно-господарській роботі
ОСОБА_5 за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Позивачем пред'явлені позовні
вимоги про стягнення матеріального
збитку та моральної шкоди, спричинених
пошкодженням здоров'я до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Управління освіти та науки
України Севастопольської міської
Державної адміністрації, відділу
освіти Ленінської районної
адміністрації м. Севастополя.

Відповідач ОСОБА_6 за посадою є
директором юридичної особи - гімназії
№8 в м. Севастополі, ОСОБА_5 заступник
директора гімназії №8 м.Севастополя по
адміністративно-господарській роботі,
тому їм належить лише право вчиняти
юридичні дії від імені вказаної
юридичної особи, яку вони мають
право представляти в суді на підставі
ч.3 ст.38 ЦПК України. Однак вони
особисто, як фізичні особи, не можуть
бути належними відповідачами у цій
справі.

Як вбачається з копії довідки №АА335159 з
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій
України(а.с.132)та статуту гімназії №8 з
російською та українською мовами
навчання м.Севастополя(а.с.134-150),
остання має правовий статус суб'єкта:
юридична особа.

Належним відповідачем у справі є
установа, з якою відповідачі
перебувають у трудових відносинах, а
саме: гімназія №8 в м.Севастополі, яка є
самостійною юридичною особою.

Відповідно до ст.80 ЦК України юридична
особа наділяється цивільною
правоздатністю і дієздатністю, може
бути позивачем та відповідачем у суді.
Проте, до цієї юридичної особи позовні
вимоги не заявлено.

Суд розглянув спір з неналежним
відповідачем та, в порушення вимог
ч.4 ст.10 ЦПК України та ч.1 ст.33 ЦПК
України, не роз'яснив право позивача на
заміну неналежного відповідача
належним.

Оскільки суд апеляційної інстанції, в
силу наданих йому повноважень,
позбавлений права притягнути
належного відповідача у справі,
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а оскільки позов заявлено
до неналежного відповідача і саме по
цій причині в позові слід відмовити.

Водночас, суд апеляційної інстанції
роз'яснює ОСОБА_4, що він не позбавлений
права звернутися до суду з позовом до
належного відповідача для захисту
порушеного права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ч.2 ст.314, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Апеляційну скаргу відділу освіти
Ленінської районної адміністрації м.
Севастополя - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Севастополя від 14 листопада 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Управління освіти та науки України
Севастопольської міської Державної
адміністрації, відділу освіти
Ленінської районної адміністрації м.
Севастополя про стягнення
матеріального збитку та моральної
шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: /підпис/
В.І.Птіціна

Судді: /підпис/
В.О.Єфімова

/підпис/
В.В.Саліхов

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

міста Севастополя В.І.Птіціна