Справа № 345/5684/13-ц
Провадження № 22-ц/779/543/2014
Головуючий у 1 інстанції Галущак Л. О.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря
Мельник О.В.

з участю
представника ПАТ«УкрСиббанк»

Питуляка М.Б.

представника ОСОБА_3 і ОСОБА_4-

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк» (
далі ПАТ«УкрСиббанк») до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про
припинення договору поруки за
апеляційною скаргою ПАТ «Укрсиббанк»
на рішення Калуського міськрайонного
суду від 30 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ «Укрсиббанк»
звернувся в суд із указаним позовом і
зазначав, що 24 травня 2007 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «Укрсиббанк», правонаступником
якого є позивач та ОСОБА_3 був укладений
договір № про надання споживчого
кредиту у сумі 48607 швейцарських франків
зі сплатою 9,99% річних. З метою виконання
зобов'язання за даним договором, між
позивачем та ОСОБА_4 24 травня 2007 року
був укладений договір поруки №0-П.
Посилаючись на те, що позичальник
належним чином не виконує умови
кредитного договору у зв'язку з цим,
станом на 11.07.2013 року виникла
заборгованість у сумі 43 331,09
швейцарських франків, що за курсом НБУ
становить 356730, 15 грн., з яких: 31 228
швейцарських франків, що за курсом НБУ
становить 257092, 75 грн - кредитна
заборгованість; 9 651,11 швейцарських
франків, що курсом НБУ становить 79454.32
грн.- заборгованість за процентами; 1413,78
швейцарських франків, що за курсом НБУ
становить 11 639,16 грн.- пеня за
прострочення сплати по кредиту; 1037,81
швейцарських франків що за курсом НБУ
становить 8 543,92 грн. - пеня за
прострочення сплати процентів, яку
просив стягнути з позивачів солідарно.

07 листопада 2013 року ОСОБА_4
подала в суд зустрічний позов ПАТ
«Укрсиббанк» про визнання припиненим
з 26 вересня 2009 року договору поруки,
вказуючи на те, що відповідач без її
згоди як поручителя незаконно
збільшив процентну ставку за
кредитним договором з 9,99% річних на 19,98%
річних.

Ухвалою Калуського
міськрайонного суду від 18 листопада
2013 року зазначені позовні заяви
об'єднані в одне провадження.

Рішенням Калуського
міськрайонного суду від 30 грудня 2013
року ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено у
задоволенні позову.

Зустрічний позов ОСОБА_4
задоволено. Припинено договір поруки
від 24.05.2007 року №115921000-П, укладений між
ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Укрсиббанк» ставиться питання про
скасування оскаржуваного рішення
ухваленням нового про задоволення
позову ПАТ «Укрсиббанк» та відмовити
ОСОБА_4 у задоволенні позову, вказуючи
на те, що суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини справи,дав
неправильну оцінку поданим доказам,
допустив порушення норм матеріального
і процесуального права й ухвалив
помилкове рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що збільшення
відсоткової облікової ставки в
односторонньому порядку мало місце за
порушення умов договору як санкція
щодо несвоєчасного сплати поточних
платежів боржником, що передбачено
умовами кредитного договору, який
підписано відповідачем.

У судовому засіданні представник ПАТ
«УкрСиббанк» підтримав доводи
апеляційної скарги, просить
задовольнити цю скаргу.

Представник ОСОБА_3 і ОСОБА_4 апеляційну
скаргу не визнав, вважає рішення суду
законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні
первісного позову та задовольняючи
зустрічний позов, суд першої інстанції
виходив з того, що з 26.09.2009 року банк в
односторонньому порядку збільшив
відсоткову ставку за користування
кредитними коштами з 9.99% річних до 19.98%
річних, тобто обсяг відповідальності
позичальника та поручителя без їх
згоди перед банком суттєво збільшився.
Факт сплати позичальником поточних
платежів за новою процентною ставкою
не можна вважати як згоду відповідача з
новою процентною ставкою, оскільки
відповідачем не підписано додаткову
угоду, яка передбачає зміну розміру
ставки.

Висновок суду є передчасним і
погодитись з ним не можна.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом установлено, що 24 травня 2007 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк»,
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_3 був укладений договір №
про надання споживчого кредиту у сумі
48607 швейцарських франків зі сплатою 9,99%
річних. З метою виконання зобов'язання
за даним договором, між позивачем та
ОСОБА_4 24 травня 2007 року був укладений
договір поруки №0-П. Проте
позичальник належним чином не виконує
умови кредитного договору і станом
на 11.07.2013 року має заборгованість за
кредитним договором у розмірі 43331,09
швейцарських франків, що за курсом НБУ
становить 356730, 15 грн. Відповідно
із умовами зазначеного кредитного
договору сплата основної суми кредиту
та процентів за користування кредитом
здійснюється щомісячно.

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості за кредитним договором
ОСОБА_3 належно не виконував свої
зобов'язання за договором, внаслідок
чого станом на 11.07.2013 року виникла
заборгованість у сумі 43331,09
швейцарських франків, що за курсом НБУ
становить 356730, 15 грн., з яких: 31228
швейцарських франків, що за курсом НБУ
становить 257092, 75 грн - кредитна
заборгованість; 9 651,11 швейцарських
франків, що курсом НБУ становить 79454.32
грн.- заборгованість за процентами; 1413,78
швейцарських франків, що за курсом НБУ
становить 11639,16 грн.- пеня за
прострочення сплати по кредиту; 1037,81
швейцарських франків що за курсом НБУ
становить 8 543,92 грн. - пеня за
прострочення сплати процентів, яку
просив стягнути з позивачів солідарно.

Встановивши зазначені обставини суд
апеляційної інстанції вважає, що є
підстави для задоволення позовних
вимог ПАТ «Укрсиббанк» ПАТ «Дельта
Банк» згідно з умовами кредитного
договору та ст. ст. 553,554,1048,1050,1054 ЦК
України.

Встановлено, що з метою виконання
зобов'язання за умовами кредитного
договору № укладеного 24 травня
2007 року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк»,
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_3І про надання споживчого кредиту
у сумі 48607 швейцарських франків зі
сплатою 9,99% річних, між позивачем та
ОСОБА_4 24 травня 2007 року був укладений
договір поруки №0-П. Згідно п.п.1.3,
1.4, 2.1 договору поруки поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, за всіма
зобов'язаннями останнього за основним
кредитом включаючи повернення
основної суми боргу. Відповідальність
поручителя і боржника є солідарними.

Кредитор не вправі без згоди
поручителя змінювати умови основного
договору з боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя (а.с.13).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Підставою для припинення договору
поруки може бути здійснення без згоди
поручителя зміни основного
зобов'язання, яке забезпечене порукою,
у даному випадку це збільшення розміру
відсотків річних за кредитним
договором.

Судом встановлено, що умови основного
договору з боржником ОСОБА_3, в тому
числі здійснення без згоди поручителя
зміни основного зобов'язання, яке
забезпечене порукою, у даному випадку
це збільшення розміру відсотків річних
за кредитним договором, внаслідок
чого збільшується обсяг
відповідальності поручителя не
змінювались.

Отже, підстав для припинення договору
поруки укладеного з ОСОБА_4 не
встановлено.

Суд відхиляє доводи позивачки
про те, що банк без згоди поручителя
з 30.09.2009 року збільшував процентну
ставку за користування кредитом з 9,99%
річних до 19,98% річних, оскільки
відповідно п.4.1. договору про надання
споживчого кредиту №0 від 24.05.2007
року не збільшувалась процентна
ставка за користування кредитом, а
періодично збільшувався розмір
подвійної облікової ставки в
односторонньому порядку за порушення
умов договору як санкція щодо
несвоєчасного сплати поточних
платежів боржником, що передбачено
умовами кредитного договору за яким
відповідно п.1.3 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник.

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
даний спір суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у
солідарному порядку на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» 356730 грн. заборгованості
за кредитним договором та відмови
ОСОБА_4 у задоволенні зустрічного
позову.

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсиббанк»
задовольнити. Рішення Калуського
міськрайонного суду від 30 грудня 2013
року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ «Укрсиббанк»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у
солідарному порядку на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» 356730 грн. (триста п'ятдесят
шість тисяч сімсот тридцять гривень)
заборгованості за кредитним договором
та по 1720 грн.50 коп. з кожного (одній
тисячі сімсот двадцять гривень
п'ятдесят копійок) судового збору.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні
позову до публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про визнання
припиненим з 26 вересня 2009 року
договору поруки від 24.05.2007 року №115921000-П
укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_4.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.А.Девляшевський

О.Є.Меленко