РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі -
Мирошниченко Н.Л.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Бердянського
міськрайонного суду справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним та розірвання попереднього
договору, стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, в особі представника за
дорученням ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом, в якому просить: - визнати
недійсним та розірвати попередній
договір (з наміром про укладання
договору купівлі-продажу квартири) від
18.02.12 року; - зобов'язати відповідача
повернути позивачу грошові кошти в
сумі 26000 гривень, сплачені в якості
завдатку та часткової сплати за
нерухомість за попереднім договором
від 18.02.12 р.; судові витрати покласти на
відповідача. В позовній заяві
зазначено, що 18 лютого 2012 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було досягнуто
домовленості та укладений попередній
договір про укладення договору
купівлі-продажу нерухомого майна та
отримання завдатка. До укладання
попереднього договору 05 листопада 2011
року позивач через довірену особу
ОСОБА_1 передав дружині відповідача
ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 25000
гривень в якості часткової оплати за
придбану в приміщенні гуртожитку
кімнату АДРЕСА_1. Зазначені кошти
пізніше були передані ОСОБА_4 його
дружиною, про що відповідач підтвердив
наданою розпискою. Підчас підписання
попереднього договору 18.02.12 року
позивач передав відповідачу ще 1000
гривень в якості часткової оплати за
вищеназвану кімнату, що також
підтверджується розпискою. Вказані
суми зазначені в попередньому
договорі. 27.04.12 року позивач був
зареєстрований в зазначеному
гуртожитку саме в кімнаті АДРЕСА_1.
Позивач в кімнаті не проживав, оскільки
працює в Мелітопольському районі
Запорізької області. В серпні 2012 року
ОСОБА_3 дізнався про те, що кімната
АДРЕСА_1 в гуртожитку також була
запропонована гр.. ОСОБА_6, про що з ним
було укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна та отримання
завдатку. Стало також відомо про те, що
ОСОБА_6 провів капітальний ремонт даної
кімнати. На даний час в кімнаті
мешкають сторонні особи та доступ до
неї позивачу та його представнику
неможливий. Позивач також зазначив, що
на все майно ОСОБА_4 накладений арешт в
зв'язку з розглядом кримінальних та
цивільних справ, про що ОСОБА_4 приховав
при укладанні попереднього договору. В
даний час відповідач ухиляється від
укладання та нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
кімнати та в телефонній розмові
відмовився розірвати попередній
договір та добровільно повернути суму
завдатку. Посилається на норми ст.ст. 635,
651, 653, 657 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача за дорученням ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала. В доповнення до
викладеного в позовній заяві пояснила,
що в попередньому договорі зазначено
графік внесення грошей в строк до 01.01.14
р., позивачем в рахунок виконання умов
даного договору внесено тільки 26000 грн..
В обґрунтування вимог про визнання
недійсним договору зазначила, що
ОСОБА_4 ввів ОСОБА_3 в оману оскільки
одну й ту саму кімнату запропонував ще
й іншій особі. В обґрунтування вимог
про розірвання попереднього договору
зазначила, що суттєво порушено умови
попереднього договору, оскільки при
укладанні попереднього договору
ОСОБА_3 вважав, що все оформлено
юридично правильно та після сплати
всієї суми буде укладено договір
купівлі-продажу, проте дізнався, що й
попередній договір повинен був
нотаріально посвідчений. Відомо, що на
майно, належне ОСОБА_4 накладений арешт.

Представник відповідача за
дорученням ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Зазначила,
що дійсно, між позивачем та
відповідачем укладений попередній
договір купівлі-продажу кімнати в
гуртожитку по АДРЕСА_1, проте
конкретний номер кімнати не
зазначався. Кімната АДРЕСА_1 була
продана ОСОБА_6. Ордер виданий на
кімнату АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 ОСОБА_1,
яка на той час працювала комендантом
гуртожитку. Нотаріально договір не
посвідчений, оскільки майно ОСОБА_4
перебувало під арештом, про це було
відомо всім. За попереднім договором
ОСОБА_3 повинен був сплатити 80 тисяч
гривень протягом двох років. Сплачено
було лише 26000 гривень. Порушення умов
договору виникло з вини позивача, тому
сума завдатку не повертається та
залишається у відповідача.

Аналізуючи докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 215, 220 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою, та шостою статті
203 цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний) правочин. У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У разі
недодержання сторонами вимог закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Згідно ст. 635 ЦК України попереднім
є договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попередній договором.
Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору.

Відповідно до ст.ст. 655, 657 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України
якщо порушення зобов'язання сталося з
вини боржника, завдаток залишається у
кредитора.

Згідно ст.ст. 509, 526, 530, 1212-1214 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства. Особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними (стаття 536 цього
Кодексу).

Судом встановлено, що 18 лютого 2012
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладений
попередній договір «про укладення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна та отримання завдатку». В
договорі зазначено про зобов'язання в
строк до 01.01.14 року укласти «Основний
договір купівлі-продажу нерухомого
майна». Зазначено, що нерухоме майно
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1».
Вартість нерухомого майна визначена в
сумі 80000 грн., що становить еквівалент
10000 доларів США. Зазначено про передачу
суми завдатку, яка складає 25000 грн., що
на момент підписання попереднього
договору складає 3250 грн., а залишкову
суму покупець зобов'язаний сплачувати
кожного місяця рівними частками за
графіком. Згідно графіку ОСОБА_3
повинен сплачувати: за період з березня
20012 року по липень 2012 року по 800 грн.
щомісяця, з серпня 2012 року по травень 2013
року по 2700 грн. щомісяця та в червні 2013
року 3000 грн.. Крім цього, в графіку
зазначено про те, що «передбачено
роботи з реконструкції елементів
постачання на 20000 грн.». Зазначене
підтверджено попереднім договором про
укладення договору купівлі-продажу
нерухомого майна та отримання завдатку
від 18.02.12 року. Факт отримання грошей в
сумі 26000 грн. відповідачем не
оспорюється, а також підтверджується
письмовою розпискою від 18 лютого 2012
року.

Суд приходить до висновку, що
«попередній договір про укладення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна та отримання завдатку»,
укладений 18.02.12 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 є нікчемним, оскільки сторонами
не було додержано вимог закону про його
нотаріальне посвідчення. Відповідно до
вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання
недійсним цього правочину не
вимагається. Оскільки зазначений
договір є нікчемний, він не може бути
розірваний на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК
України. В зв'язку з цим вимоги позивача
в частині визнання недійсним та
розірвання «попереднього договору про
укладення договору купівлі-продажу
нерухомого майна та отримання
завдатку» задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 570 ЦК
України внесення завдатку як способу
забезпечення виконання зобов'язання
може мати місце лише в разі наявності
зобов'язання, яке повинно було виникати
на підставі договору. Оскільки
договору, який би за своєю формою та
змістом відповідав вимогам закону, між
сторонами у справі укладено не було, то
передана позивачем грошова сума є
авансом, який підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, з
відповідача на користь позивача
належить стягнути суму внесеного
авансу в розмірі 26000,00 грн..

Судовий збір в розмірі 260,00 грн.
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача відповідно до ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57- 62, 64, 88, 212 - 215,
223, 294 ЦПК України (2004 рік), ст. 47
Конституції України, ст.ст. 22, 23, 202, 203, 215,
216, 220, 509, 526, 530, 570, 571, 635, 651-654, 655-657, 1212-1214 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання недійсним та розірвання
попереднього договору, стягнення
грошових коштів, - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аванс в розмірі 26000 грн. 00 коп., а також
судовий збір в розмірі 260 грн. 00 коп.,
всього 26260 (двадцять шість тисяч двісті
шістдесят) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: О.В.Парій