АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3665/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Литвинова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» про визнання
недійсним договору та зобов'язання
укласти договори, -

В С Т А Н О В И
Л А :

У вересні 2013 рокупредставник позивача
звернувся в суд із зазначеним позовом,
в якому просив стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 19 162,25 грн., 3%
річних у розмірі 591,11 грн. та судові
витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач користуючись в повному
обсязі житлово-комунальними послугами
вносить нерегулярно та не в повному
обсязі плату за надані послуги, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість.

У свою чергу відповідач звернулася з
позовом, в якому просила визнати
невідповідним чинному законодавству і
недійсним Комплексний Договір від
08.11.2010 р., укладений між ТОВ
«Ковальска-Житлосервіс», виступаючи в
якості «Підприємства» та власником
квартири ОСОБА_1 про участь у витратах
на утримання будинку та прибудинкової
території, надання комунальних послуг
та додаткових послуг, зобов'язати
відповідача укласти з нею договори про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкової території та
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
підготовленими товариством згідно з
Типовими договорами, затверджених
постановами Кабінету Міністрів
України від 20.05.2009 № 529 та від 21.07.2005 № 630.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року - позов ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 19162 грн. 25 коп., три
проценти річних в розмірі 591 грн. 11 коп.
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

У задоволенні зустрічного позову -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати його та ухвалити нове про
відмову в задоволенні первісного
позову в повному обсязі та
задовольнити зустрічний, посилаючись
на те, що суд ухвалив його з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що товариство не може
вимагати від ОСОБА_1 сплатц за
комунальні послуги, оскільки
балансоутримувачем будинку є АТ ХК
«Київміськбуд».

Крім того, відсутність статусу
балансоутримувача у ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» на момент
укладення Комплексного договору не
дозволяв йому виступати стороною
договору, а тому товариство не могло
бути учасником відносин у цій сфері.

Зазначив, що на момент укладення
договору відповідач за первісним
позовом ще не був власником квартири.
Право власності на квартиру отримано
лише після 28.02.2011 року.

Зауважив, що більшість положень
Комплексного Договору обмежує права
споживача, гарантовані Законом України
«Про захист прав споживачів».
Різняться наведені у договорі суми
оплаті та тарифи за послуги,
встановлені у додатку до оскаржуваного
договору, затвердженими тарифами КМДА,
а також різняться площі квартири у
договорі і свідоцтві про власність.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що
відповідач, користуючись
житлово-комунальними послугами,
порушує зобов'язання щодо оплати за їх
надання та обслуговування.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Згідно ст.ст.67,68 ЖК України плата за
комунальні послу (водопостачання, газ,
електрична, теплова енергія та інші
послуги) береться крім квартирної
плати за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги. Квартирна
плата та плата за комунальні послуги в
будинках державного і громадського
житлового фонду вносяться щомісячно в
строки, встановлені Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст.20, 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» - розмір
плати за житлово-комунальні послуги, за
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій
розраховується і встановлюється,
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Відповідно до п.п.14,17 Правил
користування приміщеннями жилих
будинків і прибудинковими територіями,
плата використання теплової та
електричної енергії, газу, за
водопостачання і каналізацію та інші
послуги власниками квартири (будинків),
наймачами, орендарями вноситься за
затвердженими в установленому порядку
тарифу пізніше 10 числа наступного
місяця, якщо договором не встановлено
інші строки.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до договору
та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться й одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускаються.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 с
власником квартири АДРЕСА_1, відповідно
до свідоцтва, виданого Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації 21 січня 2011р.

08.11.2010 року між сторонами було укладено
комплексний договір про участь у
витратах на утримання будинку та
прибудинкової території, надання
комунальних послуг та додаткових
послуг.

Товариство умови договору виконує,
проте, ОСОБА_1 не здійснює оплату за
надані послуги, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість за надані
послуги з утримання будинку і
прибудинкової території та опалення за
період з червня 2011р. по 01 вересня 2013р. в
розмірі 9162 грн. 25 коп.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з тим, що ОСОБА_1 не
виконує умови договору чим порушує
права товариства, оскільки наданими
послугами користується не вносячи
відповідну плату.

Апеляційна інстанція також
погоджується з висновком суду про
відмову у задоволенні зустрічного
позову з огляду на наступне.

У силу ст..6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано будь-яких
належних та допустимих доказів про те,
що її волевиявлення як учасника
правочину не було вільним та не
відповідало внутрішній волі.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1
на час укладення договору не була
власником квартири є безпідставними,
оскільки ОСОБА_1 була інвестором і
спірна квартира була визначена
інвестиційною угодою, будинок АДРЕСА_1
був прийнятий в експлуатацію та
переданий на баланс, обслуговування і
експлуатацію ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс».

Доводи скарги в частині того, що
укладений договір не відповідає
вимогам законодавства є
необґрунтованими, такими що не
заслуговують на увагу суду, оскільки у
липні 2012р. ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» надсилало
ОСОБА_1 для укладення договір про
надання житлово-комунальних послуг,
який вона зобов'язана укласти як
споживач житлово-комунальних послуг.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді