Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/459/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Іванова Л.А.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

20.02.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

головуючої судді - Дьомич
Л.М.

суддів -
Єгорової С.М.; Пищиди М.М.

з участю секретаря -
Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який діє від імені та в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2, який діє від
імені та в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства "Фідокомбанк", ОСОБА_4, треті
особи - приватний нотаріус
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, служба у
справах дітей виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради,
управління Державної міграційної
служби України в Кіровоградській
області про визнання недійсним
договору іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2, який діє від
імені та в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Фідокомбанк", ОСОБА_4, треті особи -
приватний нотаріус Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
служба у справах дітей виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради,
управління Державної міграційної
служби України в Кіровоградській
області про:

- визнання недійсним укладеного між
публічним акціонерним товариством
«Ерсте Банк» та ОСОБА_4 договір іпотеки
№014/0456/3/11135/01 від 04 березня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі
за № 581;

- скасування заборони відчудження
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1,
накладеної приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований за № 582/38;

- скасування державної реєстрації
обтяження іпотекою нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтував тим, що 04 березня 2008
року між ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фідокомбанк» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 014/0456/3/11135 у розмірі
30000 доларів США у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії,
терміном на 120 місяців до 04 березня 2018
року, зі сплатою 13,5% відсотків річних.

Також 04 березня 2008 року між ПАТ «Ерсте
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Фідокомбанк» та ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки № 014/0456/3/11135/01 за яким на
забезпечення виконання умов
кредитного договору ОСОБА_4 передає в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Загальна
вартість заставного майна склала 279 400
гривень.(а.с.11-13).

У зв'язку з простроченням ОСОБА_4
сплати чергових платежів по
кредитному договору утворилась
заборгованість, яка станом на 07 лютого
2013 року складає 29 324,22 доларів
США.(а.с.7-8).

ОСОБА_2 зазначає, що під час
судового розгляду справи Ленінським
районним судом м. Кіровограда за
позовом ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фідокомбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа -
Управління Державної міграційної
служби України в Кіровоградській
області, служба у справах дітей
виконавчого комітету Кіровоградської
міськох ради про звернення стягнення
на предмет іпотеки та виселення, йому
стало відомо про порушення прав його
малолітнього сина ОСОБА_3 при
узгодженні сторонами договору іпотеки,
оскільки вказаний договір був
укладений без згоди органу опіки та
піклування Кіровоградської міської
ради. Крім того, у вказаній квартирі на
час укладення договору іпотеки
постійно проживав та був
зареєстрований малолітній син - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак набув право
користування.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05 грудня 2013 року позов
ОСОБА_2, який діє від імені та в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_3
залишено без задоволення.

ОСОБА_2 не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог. Зазначає, що суд першої
інстанції приймаючи рішення не повно
з'ясував обставини, що мають істотне
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_2, представника ПАТ
«Фідокомбанк», дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах, визначених статтею
303 ЦПК України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно
встановлено правовідносини, що виникли
між сторонами, та правильно
застосовані норми права, якими дані
правовідносини регулюються.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції встановив, що 04
березня 2008 року між ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фідокомбанк» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 014/0456/3/11135 про
надання кредиту в сумі 30 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 04 березня 2008
року між ПАТ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фідокомбанк» та ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки №014/0456/3/11135/01,
посвідчений приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим номером № 581.(а.с.11-13).

Предметом іпотеки є нерухоме майно -
квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4
на підставі ухвали Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 14
березня 2006 року, зареєстрована
Кіровоградським ООБТІ 25 квітня 2006 року
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно за реєстраційним номером №
3874467.(а.с.9-10).

Згідно п.п.2.1.1 по 2.1.5 Договору іпотеки
Іпотекодавець гарантує, що предмет
іпотеки знаходиться у його власності,
до моменту укладання договору нікому
не відчужений, під забороною не
перебуває, прав щодо нього у третіх
осіб немає. На предмет іпотеки не мають
права власності або права користування
малолітні, неповнолітні та
непрацездатні діти.

ОСОБА_2 посилався на недійсність
вказаного Договору іпотеки №
014/0456/3/11135/01 від 04 березня 2008 року,
оскільки на момент його укладення у
спірній квартирі, яка є предметом
іпотеки, постійно проживав та мав право
користування нею його малолітній син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а дозвіл органу
опіки та піклування Кіровоградської
міської ради на укладення даного
договору наданий не був.

Батьками малолітнього ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 являються ОСОБА_4
(позичальник та іпотекодавець) та
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1.(а.с.14).

Частиною 1 ст. 39 ЦПК України
передбачено, що права, свободи та
інтереси малолітніх особі віком до
чотирнадцяти років, а також
недієздатних фізичних осіб захищають у
суді відповідно їхні батьки,
усиновлювачі, опікуни чи інші особи,
визначені законом.

Згідно п. 40 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 03.03.2004
року № 20/5, у разі укладення правочинів,
які підлягають нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, в тому числі договорів щодо
поділу, обміну житлового будинку,
квартири за участю осіб, над якими
встановлено опіку та піклування,
нотаріус перевіряє наявність згоди
органу опіки та піклування на
укладення таких договорів.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону - нотаріуси для встановлення
факту користування нерухомим майном
витребовують довідку про реєстрацію
місця проживання або місця перебування
дитини за адресою майна, що
відчужується або заставляється, видану
житлово-експлуатаційною організацію
або іншим відповідним уповноваженим
органом з питань організації. Коли з
поданих документів нотаріусом
установлено, що така дитина проживає за
іншою адресою, ніж адреса майна, що
відчужується, а також те, що така дитина
не має права власності на це майно (його
частину) нотаріус має право не
витребовувати згоду органів опіки та
піклування на посвідчення правочину.

Державному нотаріусу ОСОБА_4 була
надана довідка за № 504 від 27 лютого 2008
року, за підписом начальника КРЕПу № 4
у м. Кіровограді про склад сім'ї та
реєстрацію, згідно якої в квартирі
АДРЕСА_1 на момент укладення договору
іпотеки були зареєстровані ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 Проте, що у зазначеній квартирі
зареєстрований та проживає малолітній
ОСОБА_3 у довідці інформація не
містилася (а.с.52) .

Крім того, на момент укладення та
нотаріального посвідчення договору
іпотеки ОСОБА_4 було надано паспорт, за
яким остання знята з реєстраційного
обліку у квартирі АДРЕСА_1 29 лютого 2008
року.

В позовній заяві та в апеляційній
скарзі сторона посилається на
недотримання судом першої інстанції
положень ч. 4 ст. 12 Закону України "Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей".

Судом правильно визначено, що
ОСОБА_2 не являється власником
предмета іпотеки, єдиним власником
зазначеної квартири є відповідач
ОСОБА_4, державному нотаріусу була
надана інформація про осіб, що
проживають в квартирі, а тому дії
нотаріуса не вимагали при вчиненні
правочину отримання згоди органу опіки
та піклування. (203 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 17 Закону України
„Про охорону дитинства", батьки не
мають права без дозволу органу опіки і
піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. власності чи право
користування на предмет іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.
Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 44 постанови № 5
від 30 березня 2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" роз'яснив, що
при вирішенні справ суди повинні
виходити із того, чи мала дитина право
власності на предмет іпотеки чи право
користування предметом іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.
Будь-які дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладення
договору (наприклад, реєстрація
неповнолітньої дитини в житловому
будинку, народження дитини після
укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки і піклування.

ОСОБА_2 не доведено порушень
законодавства при укладанні договору
іпотеки, а саме не дотримання
інтересів малолітньої дитини.

Тому, суд першої інстанції, дослідивши
докази сторін, обставини справи,
застосувавши положення ст. 203 ЦК
України, ст. 215 ЦК, правильно відмовив в
задоволенні позовних вимог. Оскільки
вказаний договір іпотеки був укладений
відповідно до вимог чинного на момент
його укладення законодавства, а
житлові права малолітнього ОСОБА_3
сторонами договору при його укладенні
порушені не були.

Суд ухвалив рішення відповідно до
наданих сторонами доказів, з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч.
1 ст. 314, ст. 315, ст. 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від
імені та в інтересах малолітнього
сина ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:

Судді: