АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22 -ц/790/256/14
інстанції - Бобко Т.В.
Справа № 635/3750/13-ц
Категорія - про визнання права
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії
- КРУГОВОЇ С.С.

- ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі
- Прудніковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
прокурора Харківської міжрайонної
прокуратури Харківської області на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 30 травня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Харківської районної державної
адміністрації, Автогаражного
кооперативу «Комунальник» про
визнання права власності,-

в с т а
н о в и л а :

В квітні 2013 року ОСОБА_4
звернулась до Харківського районного
суду Харківської області з позовом до
Харківської районної державної
адміністрації, автогаражного
кооперативу «Комунальник», в якому
просила визнати за нею право власності
на капітальний гараж АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову
посилалася на те, що вона є членом
автогаражного кооперативу
«Комунальник», для користування їй
було надано гаражний бокс АДРЕСА_1, за
що вона сплатила кооперативу 4266,00
гривень та вступний внесок за членство
у кооперативі. Нею було замовлено
технічний висновок, згідно якого
конструкції гаражу с позиції міцності
та жорсткості знаходяться у
задовільному стані та відповідають
вимогам БНтаП. Також на її замовлення
КП «Харківське районне бюро технічної
інвентаризації» було виготовлено та
надано технічний паспорт.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 30 травня 2013
року позов задоволено.

Ухвалою судді апеляційного суду від 15
листопада 2013 року прокурору
Харківської міжрайонної прокуратури
Харківської області поновлено строк на
апеляційне оскарження вказаного
рішення.

В апеляційній скарзі прокурор просить
скасувати рішення районного суду і
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

При цьому посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що судом не враховані
положення статті 15 ЦК, якою визначено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права лише в разі його
порушення, невизнання або оспорювання,
проте ОСОБА_4 не надано доказів
виникнення спору між нею та
Харківською районною державною
адміністрацією.

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів отримання позивачем
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки, містобудівного
обґрунтування, розроблення проектної
документації, отримання дозволів на
виконання підготовчих та будівельних
робіт.

Окрім цього, постановою Верховної Ради
України від 06.09.2012 року № 5215-у1 « Про
зміну і встановлення меж міста Харкова,
Дергачівського і Харківського районів
Харківської області» частина земель,
що знаходились на території
Харківської районної державної
адміністрації, передані у
розпорядження Харківської міської
ради, проте суд всупереч вимогам ст.33
ЦПК України не вирішив питання щодо
заміни неналежного відповідача
Харківську районну державну
адміністрацію на Харківську міську
раду і вирішив питання про права і
обов»язки особи, яка участі у справі не
брала.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши
доводи скарги і матеріали справи ,
судова колегія дійшла висновку про те,
що скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до Державного акту про право
користування землею , виданого у 1982
році виконавчим комітетом Харківської
районної ради депутатів трудящих, за
АГК «Комунальник» закріплено 2,40
га.землі для будівництва гаражів, а
рішенням виконкому Кулінічівської

селищної ради від 13.12.1994 року за № 419
виділено додатково земельну
ділянку,площею 1.00 га для розширення
площадки під будівництво
індивідуальних гаражів з
невикористаних у сівообороті земель
дослідницького господарства
«Українка», а також з того, що за
висновком ТОВ «Арбудпроект» основні
будівельні конструкції гаражу
знаходяться у нормальному технічному
стані та придатні до подальшої
експлуатації. Загальний технічний стан
основних будівельних конструкцій та
планування об'єкту відповідають
вимогам безпечної експлуатації
будівлі в цілому, а також
будівельно-технічним, екологічним,
санітарно-гігієнічним, протипожежним
та іншим нормам та правилам.

Проте зазначені обставини не є
достатньою підставою для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Статутом АГК «Комунальник»
визначено, що члени кооперативу на
земельних ділянках, наданих їм у
користування з земель кооперативу,
мають право будувати гаражі для
утримання автомобіля, його зберігання
та ремонту.

Будівництво гаражів та боксів на
виділеній земельній ділянці,
забезпечується по типовим або
індивідуальним проектам.

Позивач не заперечує і зазначила
про це у своєму позові, що будівництво
виділеного їй гаражного боксу було
здійснено без відповідної проектної та
дозвільної документації.

Згідно Закону України « Про
архітектурну діяльність» державний
контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади
з питань будівництва, містобудування
та архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.
Встановлення факту готовності об'єкту
до експлуатації і видача свідоцтва про
відповідність збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил відноситься до виключної
компетенції територіальної інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Пунктом 42 порядку державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень. затвердженого
постановою КМУ від 22.06.2011 № 703
визначено, що держапвний реєстратор у
встановлених законом випадках за
результатами розгляду заяви про
держапвну реєстрацію виждає свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
на підставі якого проводить державну
реєстрацію правав власності нат
нерухоме майно.

для проведення державної
реєстрації прав з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно у
зв"язку з набуттям правав власності на
новозбудовані чи реконструйовані
об"єкти нерухомого майна заявник подає
органові державної реєстрації прав,
зокрема. документ, що відповідно до
вимог законордавства засвідчує
прийняя в експлуатаці. закінченого
будівництвом об"єкта ( п.46 вказаного
Порядку).

Між тим, позивачем не надано до
суду доказів звернення до Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області з заявою про
прийняття до експлуатації спірного
об'єкту нерухомості та державної
реєстрації прав на нього і вникнення
спору між нею та вказаним державним
органом з цього питання.

Згідно роз'яснень, що містяться в
п.9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України ( про
правовий режим самочинного
будівництва), при розгляді справ
зазначеної категорії судам слід мати
на увазі, що відповідно до статті 26
Закону № 2780-XII спори з питань
містобудування вирішуються радами,
інспекціями державного будівельного
архітектурного контролю у межах їх
повноважень, а також судом відповідно
до законодавства.

За загальним правилом кожна
особа має право на захист свого
цивільного права лише в разі його
порушення, невизнання або оспорювання
(частина перша статті 15 ЦК, частина
перша статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду
з позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при
вирішенні питання про відкриття
провадження у справі за позовом про
визнання права власності на самочинно
збудовані об'єкти суд має звертати
увагу чи зазначено у позовній заяві
відповідно до вимог статті 119 ЦПК
обставини щодо звернення позивача до
інспекції державного будівельного
архітектурного контролю про прийняття
об'єкта до експлуатації та посилання на
докази щодо зазначених обставин. У разі
відсутності посилання на такі
обставини або докази суд має
відповідно до вимог статті 121 ЦПК
залишити позовну заяву без руху та
надати строк для усунення недоліків із
наслідками, передбаченими частиною
другою статті 121 ЦПК.

Якщо позивач не звертався до
компетентного державного органу із
заявою про прийняття об'єкта до
експлуатації, суд вирішує спір по суті
з урахуванням наведених обставин та
вимог закону.

Не звернувши уваги на
вищенаведені роз'яснення та вимоги
закону суд відкрив провадження у
справі за позовом ОСОБА_4, який не
містив будь-яких посилань на звернення
до компетентних органів з приводу
прийняття в експлуатацію здійсненого
будівництва.

Зазначивши Харківську районну
державну адміністрацію відповідачем,
всупереч вимогам ст. 15 ЦПК України, в
своєму позові ОСОБА_4 не зазначила,
яким чином її права та охоронювані
законом інтереси порушені, оспорені чи
не визнані вказаним відповідачем.

Крім того, поза увагою суду
залишилось, що на час розгляду справи
власником земельної ділянки, що
знаходиться у користуванні АГК «
Комунальник» є Харківська міська рада,
яка до участі у справі не залучена.

Посилання суду на виготовлення
КП « ХМБТІ» технічного паспорту на
спірний об'єкт нерухомого майна не є
підставою для задоволення позову.

Оскільки ОСОБА_4 не реалізувала
свого права шляхом звернення до
компетентних органів, її право не можна
вважати порушеним. Задовольняючи
позов про визнання права власності суд
фактично допустив до експлуатації
самочинно збудовані об'єкти , тобто
перебрав на себе компетенцію органів,
які мали вирішити вказані питання і з
якими у позивачки не виникло спору.

Неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення і неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права відповідно до п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307,
ст.ст.309,313,314,316,317,319, 324 ЦПК України
судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора
Харківської міжрайонної прокуратури
Харківської області задовольнити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 30 травня 2013
року скасувати.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може
бути подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -