Справа № 732/2372/13-ц
провадження № 2/732/25/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р.
м. Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого судді -
Лиманської М.В.,

секретаря -
Дударенко Ю.П.,

з участю

прокурора -
Червонюк Ю.М.

представника органу

опіки та піклування -
Могилевець О.П.

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав, третя особа - Орган
опіки та піклування Городнянська
районна державна адміністрація -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2013 року ОСОБА_2 звернулась в
інтересах малолітньої
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, до суду з позовом
до ОСОБА_3 про позбавлення її
батьківських прав.

З позову виходить, що позивачка є
матірью відповідачки. Відповідачка
була засуджена та відбувала покарання
у Чернігівській виправній колонії № 44,
де ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку, ОСОБА_4.
В квітні 2012 року позивачка забрала
онуку з дитячого будинку при колонії і
з того часу займається вихованням та
доглядом дитини. У липні 2013 року
відповідачка звільнилась з місць
позбавлення волі і поселилася у
співмешканця. Відповідачка жодного
разу не провідала дитини, не цікавилася
її здоров?ям, не приділяла уваги її
розвитку та здоров?ю. Зазначені
позивачкою обставини стали підставою
для звернення з позовом про
позбавлення відповідачки батьківських
прав.

Ухвалою судді від 17.12.2013 року
відкрито провадження у справі.

11.01.2014 року ухвалою суду по справі
залучено третю особу - Орган опіки та
піклування - Городнянську районну
державну адміністрацію Чернігівської
області.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов і просила
задовольнити позовні вимоги.

Представник органу опіки та
піклування - Городнянської районної
державної адміністрації - в судовому
засіданні наполягав на задоволенні
позову, надавши до матеріалів справи
відповідний письмовий висновок про
доцільність позбавлення відповідачки
батьківських прав.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнала, проти позбавлення
батьківських прав категорично
заперечувала. На обґрунтування
заперечень зазначила, що звільнившись
в липні 2013 року з місць позбавлення
волі, вона не мала власного житла,
прийшла проживати до матері, де з 2012
року проживала її дитина, а також
проживає її рідна сестра зі своєю
дитиною. В будинку матері вона
проживала нетривалий час, змушена була
піти, оскільки відносини з матірью були
складними. Декілька місяців вона
визначалась з особистим життям,
переходила проживати від одного
колишнього чоловіка до іншого. З січня
2014 року її особисте життя
устаткувалося, вона проживає з ОСОБА_5
без реєстрації шлюбу, з ним вона
тривалий час перебувала у фактичних
шлюбних відносинах до позбавлення її
волі. ОСОБА_5 має власний будинок зі
зручностями, в якому є все необхідне
для проживання сім'ї, земельну ділянку.
Як тільки її особисте життя
налагодилось, вона почала відвідувати
дочку ОСОБА_4, яка залишилась проживати
в будинку позивачки, бажає забрати
дитину до себе, але позивачка не віддає
їй дитину. Вона майже щодня відвідує
дитину, забирає на декілька годин до
себе, в цей час вона спілкується з
дитиною, годує її. Повершувшись з місць
позбавлення волі, вона привезла дочці
багато одягу на різні сезони. На даний
час вона стала на облік в Городнянський
центр зайнятості, шукає роботу, бажає
забрати дочку та жити повноцінною
сім'єю. Відповідачка наголосила, що
вона не зловживає алкоголем, веде
нормальний спосіб життя, підтримує
чистоту в будинку за місцем свого
проживання. Бажає спілкуватись з
дочкою, виховувати її, піклуватись, але
цьому заважає гострий конфлікт між нею
і позивачкою, з якою проживає дитина.

Прокурор Городнянської прокуратури
Чернігівської області позовних вимог в
судовому засіданні не підтримала,
посилаючись на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом. На
момент судового розгляду достатніх
даних вважати, що відповідачка свідомо
ухиляється від виховання дитини, не
встановлено.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення позивачки, думку прокурора,
третьої особи, відповідачки,
дослідивши показання свідків, письмові
докази, вивчивши матеріали справи, суд
знаходить, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 про
народження ОСОБА_4, народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками значаться ОСОБА_7
та ОСОБА_3/а.с.13/.

Судом встановлено, що відповідачка
народила дочку ОСОБА_4, відбуваючи
кримінальне покарання в місцях
позбавлення волі, звідки дитину у 2012
році забрала позивачка.

Дочка відповідачки ОСОБА_4 з 2012 року
виховуються позивачкою, постійно
проживає разом з нею. Остання готує їжу
онучці, пере її одяг, купує ліки та
продукти харчування.

Ці обставини підтверджені показаннями
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
характеристиками з Бутівської
сільради, актом обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї, де
проживає дитина.

Доказами справи підтверджено, що після
звільнення літом 2013 року з місць
позбавлення волі в період з липня 2013
року по січень 2014 року відповідачка
порушувала положення ст.ст. 150, 155, 180 СК
України, не виконувала обов'язків по
вихованню та утриманню своєї дочки.

Відповідно до ст.19 СК України
орган опіки та піклування подає суду
висновок щодо розв'язання спору
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
а також інших документів, які
стосуються справи.

З висновку органу опіки та
піклування № 02-16/135 від 11.02.2014 року про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 відносно малолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається,
що відповідачка належних умов для
проживання та виховання дитини не має,
тобто ухиляється від виконання
батьківських обов'язків щодо своєї
малолітньої дитини. /а.с.52/.

Вказаний висновок не є
обов'язковим для суду та має
оцінюватись у сукупності з іншими
доказами справи. Оцінюючи вказаний
висновок в сукупності з іншими
доказами, суд не приймає його до уваги,
виходячи з наступного.

Закон не вимагає від державних органів
попереднього застосування до
винуватих батьків заходів досудового
впливу. Водночас невжиття до батьків
таких заходів може бути підставою для
відмови в позові у разі каяття матері
або батька.

В судовому засіданні встановлено, що
жодних заходів досудового впливу
органом опіки та піклування до
відповідачки не вживалося. Крім того,
знайшов підтвердження факт наявності
конфліктних відносин між позивачкою та
відповідачкою. Також судом встановлено
каяття відповідачки та наявність її
щирого бажання спілкуватись з дочкою,
виховувати її, піклуватись, чому певною
мірою заважає конфлікт між
відповідачкою і позивачкою, з якою
проживає дитина.

Такі дані підтверджені поясненнями
обох сторін в судовому засіданні, актом
житлово-побутових умов проживання
відповідачки від 06.02.2014 року, з якого
видно, що відповідачка має нормальні
житлово-побутові умови для проживання
дитини, довідкою Городнянського
районного центра зайнятості від 24.02.2014
року, з якого видно, що відповідачка
зареєстрована як безробітна, показами
свідка ОСОБА_5, який бажає проживати
сім'єю з відповідачкою та її дитиною.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка хоч і вказують на
ухилення відповідачки від виконання
обов'язків матері по вихованню її
малолітньої дочки ОСОБА_4 на протязі
шести місяців 2013 року, але враховуючи
невжиття до відповідачки з боку органу
опіки та піклування заходів досудового
впливу, її щире каяття в судовому
засіданні, належність умов її
проживання на момент розгляду справи,
активні дії з пошуку роботи, суд вважає,
що позбавлення відповідачки
батьківських прав відносно її дочки не
буде відповідати інтересам сторін та
дитини.

За вказаних вище обставин суд вважає за
необхідне надати відповідачці
можливість реалізувати її право на
особисте виховання її дитини. Разом з
тим, суд попереджає відповідачку, що у
разі продовження протиправної
поведінки вона буде позбавлена
батьківських прав.

Оскільки в задоволенні позову
відмовлено повністю, судові витрати
позивачки компенсації не підлягають.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 19, 150, 155, 164,180 СК України,
суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення її
батьківських прав відносно дочки
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Чернігівського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Лиманська М.В.