АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № № апеляційного
провадження:22-796-904 Головуючий у суді
першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 4 грудня 2013 року в справі за позовом
Комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5. ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 4 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь
Комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі 5621
грн. 66 коп.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Вирішене питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду,
представник позивача подав апеляційну
скаргу на рішення суду, в якій просить
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що КП
«Житло-сервіс», звернулося до суду з
даним позовом до відповідачів,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що КП «Житло-сервіс»
утримує та проводить обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1. Квартира
АДРЕСА_1, що складається з трьох кімнат,
загальною площею 108.70 кв.м.. належить
ОСОБА_3 на праві приватної власності.
Між позивачем та ОСОБА_3 було укладено
договір найму житла в будинках
державного і комунального житлового
фонду від 10 жовтня 2002 року.

Згідно довідки форми № 3 від 15 травня 2012
року № 349 в зазначеній квартирі
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_6

ОСОБА_3 є власником зазначеної
квартири, а відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК
України, йому на праві сумісної
власності належать ще й площі
загального користування та технічні
засоби, що забезпечують будинок
АДРЕСА_1.

В зв'язку з невиконанням своїх
зобов'язань у відповідача виникла
перед КП «Житло-сервіс» заборгованість
за послуги з утримання будинку і
прибудинкової території
(експлуатаційні витрати) та комунальні
послуги за період з 01 жовтня 2009 року по
01 травня 2012 року (без нарахування за
травень 2012 року) на загальну суму 11 288,59
гривень.

Зазначена сума заборгованості
складається з послуг на утримання
будинку і прибудинкової території
(експлуатаційні витрати); центрального
опалення; гарячого та холодного
водопостачання і водовідведення;
послуг на обслуговування чергових
житлового будинку (консьєржів).

Підприємство неодноразово нагадувало
відповідачу про оплату заборгованості
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території
(експлуатаційні витрати) та отримані
комунальні послуги, але відповідач
борг не сплатив, просили, з урахуванням
доповнень до позовної заяви, стягнути з
відповідачів на їх користь
заборгованість в сумі 11 288,59 гривень та
судовий збір у розмірі 214,60 гривень.

Судом встановлено, що відповідно до
ордеру на жиле приміщення № 025282 серії Б
від 07 серпня 2001 року, виданого
Жовтневою районною в м. Києві державною
адміністрацією, ОСОБА_3 з сім'єю з п'яти
осіб надано право на зайняття жилого
приміщення жилою площею 60,32 кв.м., яке
складається з трьох кімнат в
трикімнатній квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 8).

Згідно довідки форми № 3 від 15 травня 2012
року № 349. виданої Комунальним
підприємством з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-Сервіс», у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
(том 1 а.с. 12).

10 жовтня 2002 року між ОСОБА_3 та
Комунальним підприємством з
експлуатації і ремонту житлового фонду
було укладено договір найму житла в
будинках державного і комунального
житлового фонду (том 1 а.с. 9).

Відповідно до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, переобладнання у
вказаній квартирі проведено на
підставі проекту реконструкції від 06
грудня 2011 року, та прийнято в
експлуатацію 26 грудня 2011 року №
КВ5 (том 2 а.с. 135-159).

Згідно ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

За ст. 12 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
житлово-комунальні послуги
поділяються за: функціональним
призначенням: порядком затвердження
цін/тарифів.

Відповідно до п. 1.2 ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на: комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення. газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», порядок
надання житлово-комунальних послуг, їх
якісні та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства. Перелік
житлово-комунальних послуг, що надають
споживачу, залежить від рівня
благоустрою відповідного будинку
(споруди).

Судом встановлено, що 17 грудня 2002
року між Акціонерною
енергопостачальною компанією
«Київенерго» та КП «Житло-сервіс» було
укладено договір на постачання
теплової енергії та гарячої води,
відповідно до якого Акціонерна
енергопостачальна компанія
«Київнерго» зобов'язується виробити
та поставити теплову енергію
Комунальному підприємству з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» для потреб опалення та
гарячого водопостачання. Комунальне
підприємство з експлуатації і
ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» зобов'язується отримати
її відповідно до умов викладених в
цьому договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України,
наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають зазначеного договору.

Статтею 150 ЖК України встановлено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Відповідно до сі. 162 ЖК України, плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін.

Плата за комунальні послуги береться
крім квартирної плати за затвердженими
установленому порядку тарифами.

Зі змісту п. 35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України, обов'язок по сплаті
за обслуговування і ремонт будинку,
комунальні інші послуги покладається
на власника, наймача, орендаря
житлового приміщення.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», спожив; зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно довідки Комунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-Сервіс» від 15
травня 2012 року № 351, заборгованість за
експлуатаційні витратні комунальні
послуги по квартирі АДРЕСА_1 станом на 1
травня 2012 року складає 11 288,59 грн. (том 1
а.с. 11).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за житлово-комунальні
послуги (том 1 а.с. 10). наданого
позивачем, заборгованість по житловому
приміщенню (квартирі) АДРЕСА_1, за
утримання будинку та прибудинкової
території за період з жовтня 2009 року по
квітень 2012 року становить 6435,91 гривень,
з яких 857,57 гривень було сплачено
відповідачами. Таким чином,
заборгованість відповідачів за
утримання будинку та прибудинкової
території становить 5578,34 гривень.

Розмір заборгованості за центральне
опалення, відповідно до наданого
позивачем розрахунку, становить 6242.34
гривень, сплачено відповідачами - 575,41
гривень. Таким чином, розмір боргу за
центральне опалення становить 5666,93
гривень.

Відповідно до рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 8 жовтня 2010
року, залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 27 січня
2011 року, судом було зобов'язано
Комунальне підприємство з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс» провести перерахунок
плати за неналежне надані послуги з
централізованого постачання гарячої
води та послуг централізованого
опалення ОСОБА_3 по квартирі АДРЕСА_1 за
період з 17 лютого 2007 року по 5 лютого 2010
року.

Судом встановлено, що позивачем було
проведено перерахунок розміру плати за
неналежно надані послуги з
централізованого опалення, постачання
гарячої води за період з 14 вересня 2009
року по 5 лютого 2010 року по АДРЕСА_1 (том 1
а.с. 90-93).

У липні 2012 року проведено перерахунок з
14 вересня 2009 року по 05 лютого 2010 року на
суму 270 гривень 85 копійок, у серпні 2012
року - перерахунок за період з 17 лютого
2007 року по 14 вересня 2009 року на суму 1515
гривень 49 копійок.

У період з листопада 2010 року по квітень
2012 року відповідачі зверталися до
позивача з приводу надання послуг
неналежної якості, у зв'язку з чим
складися відповідні акти-претензії.

Так, судом встановлено, що 10 листопада
2010 року, 1 грудня 2010 року, 11 січня 2011
року, 28 лютого 2011 року, 9 березня 2011 року,
11 квітня 2011 року, 23 січня 2012 року, 27
січня 2012 року, 3 лютого 2012 року, 5 березня
2012 року, 9 березня 2013 року, 19 березня 2012
року, 27 березня 2012 року, 4 квітня 2012 року
за участю ОСОБА_3 та інших споживачів -
мешканців будинку АДРЕСА_1, були
складені акти про неналежне надання
або ненадання послуг (том 1 а.с. 108-121).
Зазначеними актами зафіксована
температура зовнішнього повітря,
температура в приміщенні квартири
відповідачів та температура гарячої
води, виклики працівників КП
«Житло-сервіс» по факту неналежного
надання послуг, які залишились
останнім поза увагою.

Водночас, позивачем дані факти
перевірені не були, як і не перевірені
факти звернення відповідачів за
вказаний період, в тому числі журнали
обліку звернень громадян, за вказаний
період. За відсутності такої перевірки,
суд позбавлений можливості встановити
наявність або відсутність обставин на
які посилаються відповідачі в частині
надання послуг неналежної якості.

Згідно розрахунку заборгованості,
наданого позивачем, розмір
заборгованості відповідачів за
надання послуг холодного
водопостачання становить 13,42 гривень, з
гарячого водопостачання 26,18 гривень,
з водовідведення - 3.72 гривень, з
чергових житло будинку (консьєржа) - 3.61
гривень (том 1 а.с.10).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
комунальні послуги відповідачам
надаються неякісно, у зв'язку з чим були
складалися акти-претензії про
неналежне надання або ненадання
послуг, позивачем не надано належних та
допустимих доказів (розрахунків) щодо
заборгованості відповідачів по оплаті
комунальних послуг з врахуванням даних
актів-претензій.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд стягнув з відповідачів
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги, які
складаються: з утримання будинку та
прибудинкової території за жовтень 2009
року - квітень 2012 року в розмірі 5578,34
грн.; з надання послуг холодного
водопостачання в сумі 13,42 гривень; з
гарячого водопостачання - 26.18 гривень, з
водовідведення - 3.72 гривень, з чергових
житлового будинку (консьєржа) - 3.61
гривень.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
безпідставно відмовлено у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення з
відповідачів заборгованості за
централізоване опалення та гаряче
водопостачання, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи,
відповідачами доведено, що означені
послуги надавалися неякісно, будь-яких
належних доказів на спростування
доводів відповідачів, апелянтом суду
не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-сервіс»
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 4 грудня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді