Єдиний унікальний № 371/2390/13-ц
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Єдиний унікальний № 371/2390/13-ц

Провадження № 2/371/47/14

18 лютого 2014 року
м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської
області у складі:

головуючого судді Рудика Ю.В.

при секретарі Ткаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки і піклування Миронівської
районної державної адміністрації
Київської області про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною батьком
, який проживає окремо від неї, суд

в с т а н о в и в :

до суду з таким позовом звернувся
позивач, мотивуючи свої вимоги тим, що з
відповідачкою перебував в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу відповідач
залишила його житло та разом з сином
переїхала на постійне місце проживання
до своїх батьків в АДРЕСА_1.

З часу переїзду на інше постійне місце
проживання, з сином він не спілкувався
та відповідач перешкоджає йому у
спілкуванні з дитиною, заборонивши
зустрічі з ним. 5 липня 2012 року позивач
приїхав для побачення з сином, проте
зустрічі не відбулося, оскільки
відповідач відмовила йому у такому
побаченні. Для врегулювання конфлікту
позивач звернувся до Миронівського РВ
ГУ МВС України в Київській області з
заявою, в якій просив зобов'язати
відповідача не чинити йому перешкод у
спілкуванні з малолітнім сином.

Не досягнувши з відповідачкою згоди
щодо побачень з сином, 8 серпня 2013 року
він звернувся до органу опіки і
піклування Миронівської районної
державної адміністрації з заявою, в
якій просив визначити спосіб участі у
вихованні дитини та спілкуванні з ним.
Після розгляду його заяви, було
вирішено відкласти дане питання
терміном на три місяці у зв'язку з
відсутністю на засіданні відповідачки,
а також рекомендовано йому частіше
зустрічатися з сином для встановлення
контакту з дитиною та покращення
взаємостосунків. Після такої
рекомендації, він не має змоги це
зробити оскільки не має можливості
зв'язатися з відповідачкою, яка не
відповідає на його телефонні дзвінки.

Оскільки позивач є люблячим батьком,
має з відповідачкою рівні права і
обов'язки щодо сина, має першочергове
право перед іншими особами на
виховання, утримання , догляд за сином
перед іншими особами, він звернувся до
суду та просить зобов'язати
відповідачку не чинити йому перешкод у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;
встановити дні по яким він буде
забирати дитину в дошкільний період до
себе додому для спілкування в домашніх
умовах - з понеділка 09-00 годин до середи
15-00 годин два рази на місяць; встановити
дні по яким він буде забирати дитину в
шкільний період до себе додому для
спілкування в домашніх умовах, з
п'ятниці з 15-00 годин до неділі 15-00 годин
два рази на місяць; визначити наступні
способи його участі у вихованні дитини
: спільний відпочинок першу половину
літніх канікул дитина проводить з
батьком; необмежене спілкування з
сином особисто засобами телефонного,
поштового, електронного та іншого
зв'язку; в день побачення з сином має
право забирати його з дому (школи,
садочку) особисто.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав, посилаючись
на обставини зазначені в позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала частково та пояснила, що
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який рішенням
Подільського районного суду м. Києва 24
квітня 2009 року розірваний. Від шлюбу
мають малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу вона переїхала
за місцем проживання своїх батьків в
АДРЕСА_1.

До липня 2012 року позивач умовами
проживання з сином не цікавився,
допомоги на його утримання не надавав
та самоусунувся від участі у його
вихованні. 5 липня 2012 року позивач
приїжджав до сина з вимогою показати
йому дитину. Проте вона дійсно йому
відмовила пояснивши при цьому , що
спочатку дитину необхідно підготувати
для знайомства з біологічним батьком.
Протягом 2012 року позивач тричі мав
зустрічі з сином за місцем їх
проживання і більше не виявляв бажання
зустрічатися з ним. З лютого по серпень
2013 року позивач не приїжджав до них, не
телефонував та не намагався зв'язатися
з дитиною , а в серпні 2013 року звернувся
до органу опіки і піклування
Миронівської районної державної
адміністрації з заявою про визначення
днів спілкування з дитиною та йому було
рекомендовано протягом трьох місяців
частіше зустрічатися з сином для
встановлення контакту з дитиною та
покращення взаємостосунків. З часу
такої рекомендації позивач жодного
разу не приїжджав до сина та не
телефонував йому. Позивач не відвідав
дитину у дитячому навчальному закладі ,
не був присутній на батьківських
зборах, не відвідував жодного свята у
дитячому садку.

Вона не чинила та буде чинить перешкод
у спілкуванні дитини у майбутньому з
його батьком. Проте, запропонований
порядок участі батька у вихованні
дитини суперечить інтересам
малолітнього сина. Просить позов
задовольнити частково.

Представник відповідача АДРЕСА_1 дала
аналогічні пояснення довіритель ниці.

Представник органу опіки і піклування
Миронівської районної державної
адміністрації, враховуючи інтереси
малолітньої дитини, вважає за доцільне
встановити дні зустрічі батька з
дитиною у вихідні дні у присутності
матері чи представника органу опіки і
піклування Піївської сільської ради
Миронівського району Київської
області до досягнення дитиною
десятирічного віку , а далі за бажанням
дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
покази свідка ОСОБА_7, дослідивши
письмові матеріали справи як на
підтвердження позовних вимог ОСОБА_8
так і заперечення відповідача ОСОБА_2
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ст. 153 СК України мати, батько
та дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК
України , якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

В судовому засіданні
встановлено , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі з 21
червня 2002 року, який рішенням
Подільського районного суду м. Києва
розірваний 24 квітня 2009 року , що
підтверджується фотокопією Свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 ,
виданого 14 травня 2009 року.

Від шлюбу мають малолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується фотокопією свідоцтва
про народження, виданого 12 січня 2008
року , відділом реєстрації актів
цивільного стану Подільського
районного управління юстиції в місті
Києві.

Відповідно до фотокопії
Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2
виданого Лівобережним відділом
державної реєстрації шлюбів міста
Києва з державним Центром розвитку
сім'ї 30 липня 2011 року ОСОБА_2
зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 і
прізвище після реєстрації шлюбу їй
присвоєно ОСОБА_2.

Відповідно до довідки № 1690
від 4 грудня 2013 року малолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований у АДРЕСА_2.

Разом з тим, відповідно до
довідки № 29 від 21 січня 2014 року виданої
Піївською сільською радою
Миронівського р-ну Київської обл..
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає постійно
без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 з
квітня місяця 2008 року по час видачі
довідки.

5 липня 2012 року ОСОБА_1
звернувся з заявою до начальника
Миронівського РВ ГУ МВС України в
Київській області про прийняття мір до
ОСОБА_2, яка не дозволяє йому бачитись з
його сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до відомостей , що
містяться у висновку перевірки
повідомлення ОСОБА_1 , затвердженого
начальником Миронівського РВ ГУ МВС
України в Київській області 6 липня 2012
року, ОСОБА_2, мати малолітнього ОСОБА_4,
відмовила в побаченні батька з сином,
так як вона одружена з іншим чоловіком,
якого їхня дитина називає батьком.

8 серпня 2013 року ОСОБА_1
звернувся до органу опіки та
піклування Миронівської районної
адміністрації Київської області з
заявою в якій зазначив, що ОСОБА_2
перешкоджає йому у виконанні
батьківських обов'язків та просив
визначити порядок участі у його
вихованні шляхом зобовязання
відповідачки надавати йому можливість
забирати сина на час його вихідних днів
з 11.00 години у понеділок до 15.00 години у
середу до його дому, а також брати
дитину з собою у відпустку на море з
24.08.2013 по 03.09.2013 року.

Зазначені обставини в
сукупності свідчать що відповідач
дійсно чинить перешкоди батьку, який
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні , а тому суд
вважає за доцільне визначити способи
його участі одного у вихованні
малолітньої дитини.

При вирішенні зазначеного
спору в частині визначення способу
участі батька у вихованні малолітнього
сина, суд враховує інтереси
малолітньої дитини, ставлення позивача
до виконання своїх обов'язків та інші
обставини документально підтверджені
в судовому засіданні.

Так з матеріалів справи
вбачається, що позивач востаннє
бачився з своїм малолітнім сином
ОСОБА_4 в 2008 році, що підтверджується
даними , що містяться в повідомленні
начальника Миронівського РВ ГУ МВС
України в Київській області № 9272 від 16
грудня 2013 року на ім'я адвоката ОСОБА_12
Ці обставини підтвердила в судовому
засіданні відповідач у справі ОСОБА_2
та вони не оспорюються в судовому
засіданні позивачем ОСОБА_1

Відповідно до акту обстеження
житлово - побутових умов проживання
позивача ОСОБА_1 від 2 серпня 2013 року ,
який проживає за адресою АДРЕСА_2,
умови проживання в квартирі добрі. В
квартирі охайно та прибрано. Санітарно
- гігієнічні умови відповідають нормам.

На думку суду відповідність умов
проживання позивача ОСОБА_1, санітарно -
гігієнічнім умовам не в достатній мірі
свідчать про належність умов
проживання та вихованні малолітнього
сина ОСОБА_4.

Разом з тим, відповідно до акту
обстеження житлово - побутових умов
малолітнього ОСОБА_4 від 14 жовтня 2013
року, який проживає в АДРЕСА_1
малолітній проживає в квартирі в якій
для нього виділена окрема кімната,
тепла , світла, затишна, обставлена
новими меблями, які відповідають
віковим особливостям шестирічної
дитини для нього придбаний новий
комп'ютер. У дитини багато книг, м'яких
іграшок, пазлів, різних розвиваючих
ігор. В сім'ї приділяється велика увага
як розумовому так і фізичному розвитку
дитини.

Ці обставини в судовому
засіданні підтвердила і свідок ОСОБА_7,
яка крім того пояснила, що дитина
прихильна до матері та про
біологічного батька їй не відомо.

Відповідно до психолого -
педагогічної характеристики № 4 від 20
січня 2014 року ОСОБА_4 відвідує зайняття
підготовчого класу Піївської ЗОШ І -
ІІІ ступенів з 1 жовтня 2013 року раз на
тиждень, у понеділок. Хлопчик зростає у
дружній, люблячій, благонадійній
родині.

Згідно довідки № 591 від 13
січня 2014 року шкільного закладу
«Калина» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує
дошкільний навчальний заклад «Калина»
з 6 лютого 2012 року.

Відповідно до висновку №
6/27-591 від 18 лютого 2014 року щодо
розв'язання спору батьків, які бажають
проживати з дитиною та брати участь у
її вихованні орган опіки та піклування
Миронівської районної адміністрації
вважає за доцільне з метою захисту прав
та законних інтересів малолітнього
ОСОБА_4, беручи до уваги психологічні
особливості віку малолітнього, його
стан здоров'я, відсутність
взаємовідносин та досвіду спілкування
з біологічним батьком, вважає за
доцільне встановити дні зустрічей
батька з дитиною на території
Піївської сільської ради у зручний та
вільний час для батька та сина, тобто у
вихідні у присутності матері чи
представника органу опіки та
піклування до досягнення дитиною
десятирічного віку, а далі за бажанням
дитини.

З даними , що містяться у
зазначеному акті суд погоджується.

Разом з тим, відповідно до ст.
160 СК України у дитини самостійне право
на визначення свого місця проживання
виникає після досягнення чотирнадцяти
років, а тому суд вважає обмежити
участь батька у вихованні та
спілкуванні з дитиною саме таким часом.

Враховуючи зазначені
обставини суд вважає, що позивачу
необхідно встановити порядок його
участі у вихованні малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, враховуючи
інтереси самого малолітнього ,
відсутність умов та досвіду
спілкування з дитиною, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, ст. ст.141,142,147,
153, 157 - 159 Сімейного кодексу України ,
керуючись ст.ст.15,15-1,30,62,202,202-1,203, 208 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод
батьку ОСОБА_1 у вихованні та вільному
спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4
, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим
встановити порядок участі у вихованні
та спілкуванні з малолітнім сином, а
саме кожної першої та третьої суботи
місяця з 10 - 00 годин до 17 - 00 годин за
місцем проживання дитини в присутності
матері чи представника органу опіки та
піклування за місцем проживання
дитини до досягнення дитиною
чотирнадцяти років.

В решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд на
протязі 10 днів з часу проголошення
рішення.

Суддя Підпис
Ю.В.Рудик

Згідно з оригіналом

Суддя
Ю.В. Рудик