Кіровський районний суд міста Макіївка
№ 2/268/527/14
Справа №
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 року

м. Макіївка

Кіровський районний суд міста
Макіївки Донецької області у складі:

головуючий суддя
Перевєрзєв М.М.

за
участю сторін:

позивачки ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

при
секретарі Покашовій
В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3, про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дочки, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в:

23 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання, мотивуючи свої вимоги
відмовою відповідача у добровільному
порядку надавати їй матеріальну
допомогу при здобутті нею освіти в
учбовому закладі.

У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги, в
обґрунтування яких послалася на факти
і обставини, викладені у позовній
заяві, та зазначила, що її батьками є
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шлюб між якими
розірвано у вересні 2008 року. Після цієї
події вона проживала та виховувалась
матір'ю. На підставі договору про
навчання від 18 серпня 2010 року вона на
контрактній основі навчається в
Макіївському металургійному
технікумі, на денній формі навчання.
Оплата вартості навчання в училищі
становить 4400,00 грн. на рік, але її мати
сплачує по семестру - 2200 грн. Стипендію
вона не отримує, проживає разом з
матір'ю та вітчимом. У зв'язку з
навчанням вона несе витрати на проїзд
до учбового закладу та харчування
упродовж дня в сумі відповідно по 200
грн. щомісяця, а також придбання
навчальної літератури і канцелярських
приладів. Замовник може вносити плату
до 10 вересня першого року навчання за
весь строк навчання одноразово - 23251,03
грн.; по семестрам до 10 вересня та 10
лютого по 4650,00 грн.; щомісяця до 10
вересня 931,03 грн. та щомісячно до 10 числа
поточного місяця по 930,00 грн.

Всі витрати, пов'язані з її утриманням
та навчанням, на сьогоднішній день
фактично несе її мати - ОСОБА_3, яка не
може збільшити її матеріальне
утримання. Враховуючи напружений
навчальний процес, вона сама немає
об'єктивної можливості працювати. Для
забезпечення задоволення її потреб у
зв'язку з навчанням необхідно біля 1000
грн. Батько у наданні їй матеріальної
допомоги на навчання відмовив.

Вона вважає, що відповідач має реальну
можливість надати їй матеріальну
допомогу, однак ОСОБА_2 ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, у зв'язку з чим вона
вимушена звернутися до суду за
захистом свого порушеного права.

Посилаючись на викладені обставини та
правове обґрунтування своїх вимог,
позивачка просить суд стягнути з
ОСОБА_2 на її користь у зв'язку з
навчанням в учбовому закладі аліменти
у розмірі однієї четвертої частини
його заробітку щомісяця на період
навчання.

Третя особа - ОСОБА_3 з позовними
вимогами погодилася, пояснивши, що її з
відповідачем дочка - ОСОБА_1 в 2010 році
поступила та продовжує навчатися
платно на денній формі в Макіївському
металургійному технікумі. Дочка на
теперішній час знаходиться на її
повному утриманні, фактичні щомісячні
витрати у зв'язку з її навчанням
становлять близько 1000 грн., які
пов'язані з витратами на проїзд,
харчування, оплаті вартості навчання. У
зв'язку з матеріальними труднощами в їх
сім'ї вона домовилась з ОСОБА_2, що той
оплатить другий семестр навчання дочки
в технікумі в сумі 2200 грн, однак
відповідач у подальшому відмовився.
Збільшити матеріальну допомогу дочці
вона не в змозі, а батько у
добровільному порядку не бажає
надавати їй будь-яку допомогу на
навчання. Оформлення кредиту
відповідачем здійснено після того, як
вона повідомила колишнього чоловіка
про звернення дочки до суду з позовом
про стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково. Не
заперечуючи свого обов'язку утримання
дочки у зв'язку з її навчанням в
технікумі, він не погодився з розміром
аліментів, заявивши про можливість
надавати дочці матеріальну допомогу на
період навчання в сумі 300 грн. з його
заробітку. Він не перебуває у шлюбі, на
утриманні непрацездатних осіб не має,
проживає особисто в приватному
житловому будинку. Офіційно працює,
отримує заробітну плату, інших доходів
немає. У січні 2014 року він отримав
кредит у сумі 20000 грн. на побутові
потреби: хоче купити за ці гроші
будівельні матеріали для ремонту
житлового будинку та частково витрати
їх на лікування хребта, можливо буде
необхідна операція. За кредитним
договором його щомісячні виплати
становлять 1509 грн. За станом здоров'я
потребує лікування хребта. До
повноліття дочки він добросовісно
виконував свої аліментні обов'язки.
Дружина перебуває в шлюбі, тому може
більше матеріально допомагати дочці.

Враховуючи викладені обставини,
відповідач просить суд зменшити розмір
аліментів на дочку у зв'язку з її
навчанням до 300 грн.

Вислухавши пояснення позивачки,
відповідача і третьої особи,
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) установив наступне.

Між сторонами виникли спірні
правовідносини в сфері аліментних
зобов'язань батьків при фінансуванні
навчання повнолітньої дочки.

Положеннями статті 199 Сімейного
кодексу України передбачено, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання й у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у випадку
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Зі змісту норми закону випливає, що
обов'язок утримувати повнолітню дочку,
яка продовжує навчання, покладено на
обох батьків.

Пленум Верховного Суду України у
пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року
№ 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснив, що обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

За правилами статей 10 і 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Позивачка ОСОБА_1 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (актовий запис про
народження № 30 від 25 вересня 1995 року в
Ясинівській селищній раді м. Макіївки
Донецької області, її батьками є
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
за судовим рішенням розірвано, що
підтверджено актовим записом в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів за № 448 від
26 вересня 2008 року в міському відділі
реєстрації актів цивільного стану
Макіївського міського управління
юстиції Донецької області.

На підставі договору від 12 серпня 2010
року № 03/10 на теперішній час ОСОБА_1
навчається на четвертому курсі
Макіївського металургійного технікуму
по спеціальності 5.07010103 «Організація
перевезень і управління на
залізничному транспорті», форма
навчання денна, період навчання з 01
вересня 2010 року по 31 червня 2014 року. Як
студентка платної форми навчання
стипендію не отримує.

Згідно пункту 5.1 договору розмір плати
встановлюється за строк надання
освітньої послуги і не може
змінюватися. Вартість освітньої
послуги за даним фахом становить 4400
грн. за рік. В разі оплати кожного
семестру оплата за наступні семестри
повинна здійснювати однаковими
частками в такі терміни: для студентів
денної форми навчання: за перший
семестр - до першого вересня; за другий -
до десятого лютого поточного
навчального року.

Наданими сторонами доказами
підтверджено, що позивачка незаміжня,
фізично здорова, у період навчання
проживає в сім'ї матері. Відповідно до
умов навчального процесу на денній
формі у закладі освіти, учбового плану
занять ОСОБА_1 немає можливості для
працевлаштування, вона не займається
приватнопідприємницькою діяльністю та
у неї відсутні інші доходи.

У зв'язку з навчанням обов'язкові
щомісячні витрати зі сплати вартості
навчання становлять 4400 грн. за рік або
440,00 грн. в місяць. Крім того, позивачка,
враховуючи її пояснення, щомісяця несе
витрати на своє харчування в період
учбового дня та проїзд до учбового
закладу відповідно по 200 грн.,
користування літературою, придбання
канцелярії.

Зазначені обставини не заперечуються
сторонами в судовому засіданні, тому
витрати позивачки у зв'язку з навчанням
становлять приблизно 1000 грн. на місяць.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що у зв'язку з навчанням в
учбовому закладі на денній формі
ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги
батьків на її утримання, обов'язки яких
згідно чинного сімейного
законодавства є рівними.

Мати позивачки - ОСОБА_3 на теперішній
час офіційно працює в залізничному
цеху приватного акціонерного
товариства «Макіївкокс» приймальником
вантажів та багажу, спільно з чоловіком
у зв'язку з розлученням вона не
проживає, на її утриманні
неповнолітніх дітей та непрацездатних
осіб немає. Інших доходів третя особа
немає.

Згідно довідки від 13 вересня 2013 року №
010ЗП-1010 підприємства середній
заробіток ОСОБА_3 складає 3296,93 грн.

Батько позивачки - ОСОБА_2 фізично
здоровий, проживає у житловому
будинку, має постійне місце роботи -
працює в приватному акціонерному
товаристві «Макіївкокс» котлочистом
парокотельного цеху, його
середньомісячна заробітна плата за
період з жовтня 2013 рік по січень 2014 року
згідно довідки підприємства від 19
лютого 2014 року № 010ЗП-220 складає 3148,24
грн. Інші доходи відповідача відсутні,
непрацездатних осіб на утриманні
немає. Проживає особисто в приватному
житловому будинку.

28 січня 2014 року ОСОБА_2 після звернення
позивачки з позовом про стягнення
аліментів до суду уклав кредитний
договір з публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк», за умовами
якого позичальник отримав готівкою
20000,00 грн. на споживчі цілі. Строк дії
договору 3 роки. Щомісячне погашення
заборгованості за договором кредиту
становить 1509,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
ОСОБА_2 має можливість надавати
матеріальну допомогу дочці ОСОБА_1, яка
продовжує навчатися.

Приписами статті 200 СК України
передбачено, що суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим
з батьків, своїми дружиною, чоловіком
та повнолітніми дочкою, сином.

При визначені розміру аліментів, як
вказано в частині 1 статті 182 СК України,
суд враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Нормами статті 7 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» установлено прожитковий мінімум
на одну особу в розрахунку на місяць у
розмірі: з 1 січня - 1176 грн., з 1 липня - 1207
гривень; з 1 грудня - 1218 грн.

Прожитковий мінімум це вартісна
величина достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування (далі - набір
продуктів для харчування), а також
мінімального набору непродовольчих
товарів (далі - набір непродовольчих
товарів) та мінімального набору послуг
(далі - набір послуг) необхідних для
задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості (Закон
України від 15.07.1999 р. № 966-ХІV «Про
прожитковий мінімум»).

Порівняльний аналіз засвідчує, що
розмір аліментів щомісяця із середньої
заробітної плати ОСОБА_1 буде
становити, виходячи з позиції
позивачки - 787,06 грн. (3148,24 : 4);
відповідача - 300,00 грн.

Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини по справі, приймаючи до уваги
склад та розмір вказаних позивачкою
витрат у зв'язку з навчанням, доходи
відповідача, його матеріальний та
сімейний стан, оцінивши наведені
сторонами докази в їх сукупності, з
урахуванням можливості надання
утримання матір'ю - ОСОБА_3, до якої
вимоги не заявлені, суд, виходячи з
наведеного, встановлює аліменти з
ОСОБА_2 на утримання повнолітньої
дочки, яка продовжує навчатися,
щомісячно у розмірі однієї шостої
частини від заробітку (доходу)
відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Позивачку, на користь якої
ухвалено судове рішення, в
установленому законом порядку
звільнено від сплати судових витрат
при зверненні до суду, тому відповідно
до положень частини 3 статті 88 ЦПК
України при постановленні рішення
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 182, 191, 197, 200, 201 Сімейного
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, яка зареєстрована і проживає за
адресою: АДРЕСА_2, на її утримання
щомісячно аліменти в розмірі 1/6 (однієї
шостої) частини всіх видів заробітку
(доходу), починаючи з 23 грудня 2013 року на
весь період навчання в Макіївському
металургійному технікумі, але не більш
ніж до досягнення нею 23 років.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в іншій частині
відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір у сумі 243 грн. 60
коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Макіївки протягом десяти днів з дня
її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: М.М.
Перевєрзєв