Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-3786/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Павицької Т.М.,
Заполовського В.Й.,

при секретарі судового засідання:
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Компанія з управління активами
«Фінансовий капітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом виселення та
зобов'язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 10 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Фінансовий
капітал» (далі - ТОВ «КУА «Фінансовий
капітал») звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Остаточно просило
усунути перешкоди у користуванні
майном шляхом виселення відповідачів
із квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати їх
передати ключі від вхідних дверей. Свої
вимоги обґрунтовувало тим, що 10
листопада 2009 року між ТОВ «КУА
«Фінансовий капітал» та ОСОБА_1, в особі
представника за довіреністю ОСОБА_2,
було укладено договір оренди спірної
квартири, що належить на праві
власності товариству, на строк до 10
листопада 2010 року. Однак, після
закінчення терміну дії договору
відповідачі квартиру у добровільному
порядку звільнити відмовляються.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 10 жовтня 2013 року позов
задоволено. Вирішено питання судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу. Просить рішення
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що укладення договору оренди
є наслідком укладення попереднього
договору купівлі-продажу від 10
листопада 2009 року, посвідченого
нотаріально, згідно якого за ним
закріплена спірна квартира, та в період
з 10 листопада 2009 року по 01 листопада 2013
року він сплатив на користь ТОВ «КУА
«Фінансовий капітал» 89,6 % від загальної
вартості квартири; ОСОБА_2 відношення
до спірної квартири не має, ніколи там
не проживала.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія суддів вважає, що вона
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Виселяючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із спірної
квартири та зобов'язуючи їх передати
ключі позивачу, суд першої інстанції
виходив із того, що після закінчення
строку дії договору оренди житлового
приміщення відповідачі добровільно не
звільнили орендовану квартиру, чим
порушили права позивача.

Погодитися з висновками суду першої
інстанції не можна, оскільки вони не
відповідають обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 10 листопада 2009
року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Фінансовий
капітал» та ОСОБА_1, від імені якого по
довіреності діяла ОСОБА_2, укладений
договір оренди житлового приміщення
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-6).

У преамбулі цього договору
зазначається, що орендар уклав з
орендодавцем попередній договір від 10
листопада 2009 року, посвідчений цього ж
дня у нотаріальному порядку,
відповідно до якого, за ним, як
покупцем, закріплена квартира №79, що
знаходиться за адресою: м. Житомир, вул.
Перемоги,99 (а.с.76-77).

Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за
договором найму (оренди) житла одна
сторона -власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Відповідно до пункту 7.1 договору оренди
житлового приміщення цей договір
укладався на строк із дати підписання
договору по 10 листопада 2010 року.

Однак, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму (оренди) житла,
то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Сторонами не заперечувалося, що після
09 листопада 2010 року ОСОБА_1 продовжив
користуватися спірною квартирою.

Заперечення від позивача з вимогою
звільнити приміщення надійшли лише 13
липня 2012 року (а.с.9-11).

Таким чином, договір оренди житлового
приміщення вважається поновленим.

У письмовому клопотанні позивача про
долучення документів до справи
стверджується, що ОСОБА_1 оплатив повну
вартість вище вказаної квартири
(клопотання приєднано до матеріалів
справи).

Відповідно до ч.1 ст.826 ЦК України у разі
розірвання договору найму житла наймач
та інші особи, які проживали у
помешканні, підлягають виселенню з
житла на підставі рішення суду, без
надання їм іншого житла.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції передчасно
задовольнив вимогу позивача до ОСОБА_1
про його виселення, оскільки при
поновленні договору оренди житлового
приміщення ТОВ «КУА «Фінансовий
капітал» не заявило вимоги про його
розірвання.

Вимога про зобов'язання ОСОБА_1
передати позивачу ключі від вхідних
дверей спірної квартири є похідною від
виселення, а відтак також не може бути
задоволеною.

Виселяючи із спірної квартири ОСОБА_2,
суд першої інстанції не звернув увагу
та не дав належної оцінки тим
обставинам, що відповідач ОСОБА_2 при
укладенні договору діяла не від
власного імені, а - по довіреності від
імені відповідача ОСОБА_1, а відтак
вона особисто не набула обов'язків.
Окрім того, суду не надано доказів того,
що відповідач ОСОБА_2 проживає у
спірному приміщенні.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, колегія суддів скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове рішення, яким відмовляє
ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» у
задоволенні вимог до відповідачів.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення у зв'язку з тим,
що за приписами ч.1 ст.307 ЦПК України
апеляційний суд не уповноважений
направляти справу на новий розгляд за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 10 жовтня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Фінансовий
капітал» у задоволенні вимог до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення та зобов'язанні вчинити
певні дії.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: