Справа № 639/8891/13-ц
№ 2/639/60/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі:
головуючого судді - Срокіної І.І.,
за участю секретарів - Мельникової
А.В.,Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом, -
У жовтні 2013 р. позивач звернувся до суду
із зазначеною заявою, у якій просив
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача
судові витрати.
В обґрунтування позову зазначав, що
йому належить 1 / 2 частина будинку по
АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі-продажу № Н8-818 від 22.10.1998 р.
Одразу після реєстрації у КП ХМБТІ
відповідач у встановленому порядку
вселився в належний позивачу житловий
будинок та проживав у ньому до 2002 р. З 2002
р. відповідач не проживає у будинку, так
як він вступив у шлюб та мешкає за
місцем проживання жінки. З того часу
він у будинку позивача не проживає.
У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, надав пояснення
аналогічні вищевикладеним. Зазначив,
що добровільно знятися з
реєстраційного обліку у домоволодінні
відповідач не бажає, оскільки йому
Відповідач жодного разу у судове
засідання не з'явився, повідомлявся про
час та місце розгляду справи належним
чином, заяв про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи за його
відсутності суду не надав.
Зі згоди позивача та враховуючи вимоги
ст. ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено
заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого порушеного, невизнаного
або оспорюваного права у спосіб
передбачений законом.
Судовим розглядом встановлено, що
позивач на підставі договору
купівлі-продажу № Н8-818 від 22.10.1998 р. є
власником 1 / 2 частини домоволодіння
по АДРЕСА_1 ( а.с.3).
У зазначеному житловому приміщенні, як
вбачається із довідки ділянки № 3
комітету району в місті жителів
приватного сектору Жовтневого району
м. Харкова від 11.10.2013 року № 419, яка
видана ОСОБА_3, що у будинку АДРЕСА_1
зареєстровані:ОСОБА_4 - його дружина
ОСОБА_5 - син ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - син (а.с.
Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт
відсутності речей відповідача у
будинку позивача, а також той факт, що з
2002 року відповідач у домоволодінні не
проживає. Після реєстрації шлюбу
забрав свої речі і проживає у дружини.
Останні два роки жодного разу не
бачили його у будинку позивача. Раніше
він навідував батька та матір ,
останнім часом не приходить навіть на
Усе вищезазначене дає суду підстави
вважати, що відповідач за місцем своєї
реєстрації не проживає, факт його не
проживання з 2002 року підтвердили
свідки. Доказів іншого суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 та ч.1 ст.219 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном і він
реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ ( майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Ст. 321 ЦК України передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності.
Права власника квартири визначені ст.
383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в права власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Статтею 405 ЦК України регулюються
правовідносини,які виникають між
власником житла та членами його сім'ї.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України,
ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 219, 316, 317,
321, 383, 391, 405 ЦК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
Суддя