АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2592/14
Головуючий у 1-й інстанції: Зотько Т.А.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г., Чобіток А.О.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та матері з якою проживає
дитина.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивач звернулась до
суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з
відповідачем вони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 23.11.2011, на даний
час відносини припинені, відповідач
звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу. Враховуючи, що
відповідач не приділяє належної уваги
вихованню сина, нерегулярно надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини, вона змушена звертатись до суду
з позовом про стягнення аліментів на
утримання дитини в розмірі 1/4 частки з
усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно та на своє
утримання, до досягнення дитиною
трирічного віку в розмірі 1/4 частки з
усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно.

В ході розгляду справи судом, позивач
подала заяву про внесення змін до
предмету позову, та остаточно просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2.000 грн.
щомісячно до його повноліття, та на
своє утримання аліменти у розмірі 2.000
грн. щомісячно до досягнення дитиною
трирічного віку, посилаючись на той
факт, що відповідач у належному розмірі
допомогу не надає, а самостійно
утримувати сина їй важко, а крім того
дитина перенесла операцію та потребує
додаткових зусиль у матеріальному
забезпеченні за своїм станом здоров'я.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2013 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та матері з якою проживає
дитина, задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва,
ПІН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ПІН
НОМЕР_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 рок народження у розмірі ј
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 22 серпня 2013
року. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, ПІН НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_2, ПІН НОМЕР_2 аліменти на
її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно до
досягнення дитиною трирічного віку по
ІНФОРМАЦІЯ_5 року включно, починаючи з 22
серпня 2013 року, або до зміни
матеріального стану сторін. Стягнуто з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва,
ПІН НОМЕР_1 на користь держави судовий
збір у розмірі 229 грн. 40 коп.. Допущено
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини в межах суми платежу
за один місяць. В задоволенні інших
вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції позивач подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач
порушує питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення, яким стягнути з
відповідача, ОСОБА_3, на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. (дві
тисячі гривень 00 коп.) щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову до
досягнення ним повноліття, а також
аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00
коп.) щомісячно на її утримання, як
матері з якою проживає неповнолітня
дитина, починаючи з дня пред'явлення
позову до досягнення дитиною трьох
років, мотивуючи тим, що рішення суду
першої інстанції не в повній мірі
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

В обґрунтування апеляційної
скарги зазначила, що суд першої
інстанції не врахував, що відповідач
має нерегулярний, мінливий дохід, а
також інші обставини, які мають
істотне значення для прийняття
рішення, а саме: навмисне оформлення
відповідачем договору дарування Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1, яка належала
відповідачу; фіктивне закриття ФОП
ОСОБА_4 (лише подання заяви про
закриття); сумнівну довідка про розмір
заробітної плати відповідача,
підписана самим відповідачем;
відкриття відповідачем ТОВ «ПАЕР ГРУП
УКРАЇНА», в якому відповідач виступає
засновником та директором одночасно.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 та визначаючи аліменти у частці
від заробітку (доходу) батька дитини,
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідач працює і має постійні
доходи - заробітну плату.

Колегія суддів вважає, що такі
висновки суду в повній мірі
відповідають фактичним обставинам
справи, дослідженим в судовому
засіданні доказам та вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі з
23.11.2011 (а.с. 8). Від шлюбу подружжя має
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_3
(а.с. 9). Згідно свідоцтва про зміну
прізвища, позивач ОСОБА_2 з 29.10.2013
змінила прізвище з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2"
(а.с.57). На час розгляду справи подружні
відносини між сторонами припинені.
Згідно довідки за формою № 3 від 06
вересня 2013 року та пояснень сторін
дитина зареєстрована та проживає разом
з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61).

Як вбачається із наданих позивачем
копій медичних документів,
неповнолітній ОСОБА_4, має вроджену
фізичну ваду, 04.10.2013 року переніс
операційне втручання, внаслідок чого
поставлений на диспансерний облік (а.с.
40, 41, 75).

Із витягу з наказу Головного
управління МВС України в Київській
області № 787 о/с від 24 жовтня 2013 року
вбачається, що позивач перебуває у
відпустці для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку (а.с. 62).

Відповідно до копії наказу №1 від 27.08.2013
відповідач ОСОБА_3 приступив до
виконання обов'язків директора ТОВ
"ПАУЕР ГРУП УКРАЇНА" з 27 серпня 2013 року,
що підтверджується також копією
трудової книжки та довідкою про доходи
від 09.10.2013, згідно якої заробітна плата
відповідача ОСОБА_3 за серпень -
вересень 2013 року складає 1.363 грн. 64 коп.
(а.с.28, 29, 30). Згідно з копіями наказів про
затвердження штатного розпису, копій
штатного розпису, посадовий оклад
директора ТОВ "ПАУЕР ГРУП УКРАЇНА" з
28.08.2013 року складав 1.200 грн., з 01.10.2013 року
становить 1.300 грн. (а.с.89, 90, 91, 92, 93, 94).

Із повідомлення ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 за
період з 01.07.2013 по 30.09.2013 отримав дохід
не пов'язаний з веденням господарської
діяльності (а.с.108). Із довідки ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві вбачається, що приватний
підприємець ОСОБА_3 перебуває на
обліку у Деснянському районі м. Києва,
згідно податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної особи
підприємця загальна сума доходу за
період з 01.01.2013 по 30.06.2013 становить 0, 00
грн. (а.с.27).

Відповідно до положень статті 51
Конституції України батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Обов'язок батьків по утриманню своїх
дітей виникає з моменту народження
дитини і зберігається до досягнення
ним повноліття і являє собою, як
моральний так і правовий обов'язок
батьків.

В статті 180 Сімейного Кодексу України
відтворюються положення статті 51
Конституції України, зобов'язуючи
батьків утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

За загальним правилом способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними ( ч. 1, 2 ст. 181 СК
України). У разі відсутності
домовленості між батьками відносно
утримання їх дітей той із батьків, з
яким проживає дитина (діти), має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає два
способи визнання розміру аліментів: у
частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини ( стаття 183 СК України) та
у твердій грошовій сумі ( стаття 184 СК
України).

Із досліджених судом першої інстанції
матеріалів справи, а також пояснень
сторін встановлено, що відповідач по
справі працевлаштований, частково
визнав позовні вимоги та не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів на утримання
неповнолітнього сина, при визначенні
розміру аліментів просив врахувати, що
має неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 від попереднього шлюбу та
добровільно, за погодженням з матір'ю
дитини, надає матеріальну допомогу на
його утримання.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, визначаючи спосіб розміру
аліментів, прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що стягненню з
відповідача на користь позивача на її
утримання та утримання дитини
підлягають аліменти у частці від
заробітку (доходу) батька дитини,
оскільки останній має постійне місце
роботи.

Вирішуючи питання щодо частки
заробітку, стягуваної як аліменти,
судом першої інстанції враховані
обставини щодо стану здоров'я дитини та
матеріального стану платника
аліментів, наявність у відповідача
іншої дитини - сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Встановлена, судом першої інстанції,
фіксована аліментна частка від суми
заробітної плати (доходу) відповідача у
розмірі ј на утримання дитини та 1/6 на
утримання позивача до досягнення
дитиною трьох років відповідає вимогам
закону та співрозмірна з урахуванням
встановлених обставин, що мають
істотне значення для справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, а надана ним довідка
про розмір заробітної плати є
сумнівною, спростовуються письмовими
доказами (а.с. 106, 108), які відповідно до
правил частини четвертої статті 10
ЦПКвитребувані судом за клопотанням
позивача та його представника.

Інші доводи скарги щодо навмисного
оформлення відповідачем договору
дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1,
яка належала відповідачу та фіктивного
закриття ФОП ОСОБА_3 (лише подання заяви
про закриття) є припущенням, а тому
правого значення для справи не мають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Судді: