Справа № 175/6250/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа:
Дніпропетровський районний відділ
державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Представник заявниці у судовому
засіданні просив суд встановити факт
постійного проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України за
період з 1962 року по 15 вересня 1991 року
включно.

Представник заінтересованої особи
Дніпропетровського районного відділу
державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області у судовому
засіданні не заперечував проти
встановлення факту постійного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
території України за період з 1962 року
по 15 вересня 1991 року включно.

Суд, вислухавши у судовому засіданні
пояснення представника заявниці,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази та наведені
ними доводи, вважає, що заява підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
З 1962 року і по 15 вересня 1991 року
заявниця постійно проживала й
працювала в Україні в Донецькій
області, що підтверджується копією
трудової книжки, де зазначена дата
видачі трудової книжки з 1962 року і дата
звільнення з роботи 13 серпня 1991 року.

У зв'язку з тим, що заявниця вийшла
заміж, вона перемінила прізвище
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», про це також є
запис в трудовій книжці, а також є
довідка Харцизського РОВД Донецької
області про те, що заявниця робила
обмін паспортів в 1978 році, а також в 1990
році у зв'язку зі зміною прізвища.

Після звільнення з роботи у зв'язку з
наміром переїхати на проживання в
Білорусію близько місяця заявниця
продовжувала проживати в Україні, тому
що необхідно було підготуватися до
переїзду, зібрати й відправити речі й
тільки 15 вересня 1991 року вона
виписалася й через кілька днів виїхала
з Донецької області, дана обставина
підтверджується довідкою, завіреної
заступником міського голови м.
Іловайська Донецької області.

Як пояснив представник заявниці у
судовому засіданні, зараз заявницю
запросили на постійне місце проживання
до себе її гарні знайомі, у яких вона
проживає, однак у зв'язку з тим, що вона
не громадянка України, то не має місця
реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.234 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про: встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Заява фізичної особи про
встановлення факту, що має

юридичне значення, подається до суду за
місцем її проживання (ст. 257 ЦПК
України).

З оглядом на викладене і враховуючи ту
обставину, встановлення вище
зазначеного факту необхідне для
отримання заявницею громадянства
України, суд вважає за можливе
задовольнити заяву задовольнити та
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території
України за період з 1962 року по 15
вересня 1991 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
cт. 3, 7, 10, 11, 60, 174, 234, 256 п.1, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа:
Дніпропетровський районний відділ
державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення - задовольнити у повному
обсязі.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території
України за період з 1962 року по 15
вересня 1991 року включно.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.М. Шабанов