Справа № 1309/6659/12
Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/783/264/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Бакуса
В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря - Гацій
І.І.,

з участю:
представника позивача - Новікова С.В.,

представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс" на рішення Залізничного
районного суду м.Львова від 26 липня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа - публічне акціонерне товариство
"Кредобанк", про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в
и л а:

07 серпня 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) "Кредекс
Фінанс", яке на підставі договору від 06
жовтня 2010 року, укладеного між ним та
публічним акціонерним товариством
"Кредобанк", набуло права вимоги за
кредитним договором №3704/Р від 06
вересня 2005 року, укладеним між
акціонерним товариством "Кредит Банк
(Україна)", в подальшому
перейменованого на публічне
акціонерне товариство "Кредобанк", та
ОСОБА_8, звернулось до суду з позовом
про стягнення з відповідачів, як із
спадкоємців боржника ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заборгованості
за вказаним кредитним договором в
розмірі 90249 гривень 92 копійки, з яких:
66737 гривень 39 копійок - заборгованість
по сплаті тіла кредиту, 22112 гривень 53
копійки - несплачені проценти, 1400
гривень - несплачені комісії, - в межах
вартості майна, одержаного у спадщину
кожним із спадкоємців, а саме: з ОСОБА_5 -
38356 гривень 22 копійки, з ОСОБА_7 - 38356
гривень 22 копійки, з ОСОБА_6 - 13537 гривень
48 копійок.

Рішенням Залізничного районного суду
м.Львова від 26 липня 2013 року у
задоволенні вказаного позову
відмовлено за спливом строку позовної
давності.

Рішення суду оскаржив позивач, просить
його скасувати з підстав неповного
з"ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Свої доводи
апелянт обґрунтовує тим, що
зобов"язання за кредитним договором не
є зобов"язаннями, які нерозривно
пов"язані з особою спадкодавця, а тому
відповідачі, прийнявши спадщину після
смерті боржника, зобов"язані повернути
заборгованість за кредитним договором
в межах вартості прийнятого ними у
спадщину спадкового майна. Апелянт
зазначає, що суд, дійшовши висновку про
безпідставність заявлених вимог в
частині стягнення із відповідачів
процентів за користування кредитом,
неустойки та комісій у зв"язку із
припиненням зобов"язання в цій частині
через смерть боржника, не дав правового
висновку щодо зобов"язання повернення
тіла кредиту. На думку апелянта,
встановлені законом строки для
пред"явлення претензій кредиторами до
спадкоємців боржника, не є строком
позовної давності, оскільки
непред"явлення кредиторами у
встановлені статтею 1281 Цивільного
кодексу (далі-ЦК) строки претензій
погашає належні їм права вимоги, в той
час, як сплив строку позовної давності
є підставою лише для відмови в позові і
не позбавляє особу самого
матеріального права. Зазначає, що в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суд першої інстанції встановив
факт пред"явлення ПАТ "Кредобанк"
вимоги до спадкоємців боржника, а
вчинення кредитором інших дій, окрім
вимоги, законом не передбачено. Вважає,
що строк позовної давності на час
звернення з даним позовом позивачем не
пропущено, оскільки початок перебігу
цього строку апелянт обраховує з дня
закінчення строку виконання основного
зобов"язання за кредитним договором,
тобто з 01 вересня 2012 року, а тому суд
неправильно застосував наслідки
спливу строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони позивача в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
сторони відповідачів, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 вересня 2005 року
між акціонерним товариством "Кредит
Банк (Україна)", в подальшому
перейменованого на публічне
акціонерне товариство (далі-ПАТ)
"Кредобанк", та ОСОБА_8, було укладено
кредитний договір №3704/Р, за умовами
якого ОСОБА_8 отримав кредит у сумі 21939
доларів США для купівлі автомобіля і
зобов"язаний був його повернути в строк
до 01 вересня 2012 року із сплатою 14%
річних за користування кредитними
коштами (а.с.7-9).

Виконання зобов"язань за цим договором
було забезпечено заставою автомобіля
(а.с.10-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальник ОСОБА_8
помер (а.с.103).

Відповідачі є його спадкоємцями, які
отримали свідоцтва про право на
спадщину (а.с.133 спадкової справи).

Згідно з матеріалами спадкової справи
(а.с.23), листом від 19 жовтня 2006 року Друга
Львівська державна нотаріальна
контора довела до відома кредитора про
звернення спадкоємців померлого
ОСОБА_8 до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини та про
відсутність претензій кредитора,
пред"явлених відповідно до ст.1281 ЦК
України.

У відповідь на вказаний вище лист
нотаріальної контори, Друга Львівська
філія ВАТ "Кредобанк" своїм листом від
08 листопада 2006 року (а.с.20 спадкової
справи), повідомила нотаріальну
контору про заборгованість за
кредитним договором, яка станом на 07
листопада 2006 року становила 19292 доларів
78 центів США, та просила надати перелік
спадкоємців із зазначенням належної
кожному частки спадщини та всі
необхідні дані спадкоємців для
пред"явлення до них вимог банку щодо
погашення кредитних зобов"язань
спадкодавця.

Листом від 09 листопада 2006 року і
повторно листом від 24 січня 2007 року
(а.с.24, 25 спадкової справи) нотаріальна
контора повідомила банку про
спадкоємців майна ОСОБА_8 з адресами
місця їхнього проживання.

09 лютого 2007 року банк направив
нотаріальній конторі листа, в якому
повідомив про кредитний договір,
заставне майно та про заборгованість
померлого ОСОБА_8 перед банком, яка
станом на 09 лютого 2007 року становила 15421
доларів 64 центи США (а.с.21 спадкової
справи). В цьому ж листі було зазначено,
що банк пред"являє вимоги до
спадкоємців щодо погашення ними
заборгованості за зобов"язаннями
спадкодавця через нотаріальну контору
і просив нотаріальну контору довести
до відома спадкоємців пред"явлені
вимоги банку.

Безпосередньо вимоги кожному із
спадкоємців, у якій було б зазначено
розмір заборгованості, її складові
частини, інформацію про нараховані за
життя спадкодавця, але несплачені ним
платежі, банк не пред"являв.

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи норму вказаної вище статті,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
спадкоємці, які прийняли спадщину,
несуть зобов"язання погасити інші,
окрім тіла кредиту, нараховані платежі
(проценти, неустойку тощо), якщо вони
вчинені позичальникові за життя.
Зобов"язання ж по сплаті платежів, які
були нараховані після смерті
позичальника, фактично не пов"язані з
особою позичальника і не можуть
присуджуватись до сплати спадкоємцями.

У відповідності до ч.2 ст.1281 ЦК України,
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатись про
відкриття спадщини, пред"явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред"явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строк, встановлений
частиною другою статті 1281 ЦК України,
позбавляється права вимоги.

У відповідності до ст.1282 ЦК України,
спадкоємці зобов"язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов"язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці
зобов"язані задовольнити шляхом
одноразового платежу, якщо
домовленістю між спадкоємцями та
кредитором інше не встановлено. У разі
відмови від одноразового платежу суд
за позовом кредитора накладає
стягнення на майно, яке було передане
спадкоємцям у натурі.

Із наведених вище матеріалів спадкової
справи встановлено, що кредитор
дізнався про відкриття спадщини з
листа Другої Львівської державної
нотаріальної контори від 19 жовтня 2006
року і саме з цього моменту він набув
права вимоги до спадкоємців в порядку
ст.1281 ЦК України, свідоцтва про право на
спадщину відповідачам були видані 18
серпня 2006 року, 16 березня 2007 року та 13
серпня 2008 року (а.с.130-132 спадкової
справи), а з позовом позивач до суду
звернувся 07 серпня 2012 року, відтак, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про пропущення позивачем без
поважних причин строків позовної
давності, що в силу вимог ч.4 ст.267 ЦК
України, є підставою для відмови у
задоволенні позову, оскільки жодних
дій для задоволення своїх вимог
спадкоємцями, в тому числі й тих, що
передбачені ст.1282 ЦК України, кредитор
не вживав до звернення нового
кредитора до суду із вказаним позовом,
а зміна сторін у зобов"язанні (набуття
позивачем права вимоги за кредитними
зобов"язаннями на підставі договору
від 06 жовтня 2010 року, укладеного між ним
та ПАТ "Кредобанк"), в силу норми ст.262
цього Кодексу не змінює порядку
обчислення та перебігу строку позовної
давності.

Посилання апелянта на те, що ним не
пропущено строку позовної давності, є
безпідставними, оскільки початок
перебігу цього строку він обраховує з
моменту закінчення строку кредитного
договору - з 01 вересня 2012 року, що за
фактичних обставин справи не
відповідає вимогам ст.261 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними, оскільки у задоволенні
позову було відмовлено за спливом
строку позовної давності.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно вирішив спір, під час
розгляду справи не допустив порушень
норм матеріального чи процесуального
закону, які б були підставою для зміни
чи скасування рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс" відхилити.

Рішення Залізничного районного
суду м.Львова від 26 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
________________ Бойко С.М.

Судді:
________________ Бакус В.Я.

________________ Гірник Т.А.