Справа № 2-8/11
№/п 2/317/2/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого - судді Гончаренко П.П.,

при секретарі - Зеленській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Долинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в Запорізькій
області, Головного управління
Державного земельного агентства в
Запорізькій області, треті особи:
приватний нотаріус ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, спонукання до
передачі земельної ділянки у
власність, суд -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до Долинської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, який
неодноразово уточняла.

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її бабуся ОСОБА_9, після смерті
якої відкрилася спадщина на житловий
будинок з господарськими спорудами в
АДРЕСА_1, які знаходились на земельній
ділянці площею 0,20 га. Площа земельної
ділянки підтверджена рішеннями
правління колгоспу "Дружба" і
виконавчого комітету Долинської
сільської ради, прийнятими у 1965-1977 рр.

Відповідно до рішення Запорізького
райсуду Запорізької області від 14.12.2006
р. по справі № 2-1787/2006 за позивачкою в
порядку спадкування було визнане право
власності на вищезазначений житловий
будинок з господарськими спорудами.
Зазначене право власності було
зареєстроване в ОП "ЗМБТІ".

Відтак до позивачки як до спадкоємиці
перейшло і право користування
земельною ділянкою площею 0,20 га., яка
була виділена в користування ОСОБА_9 у
1965 р., і на якій знаходиться нерухоме
майно.

12.09.2007 р. після реєстрації права
власності на спадковий будинок
позивачка звернулась до Долинської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області з заявою про
передачу їй у власність в порядку
безкоштовної приватизації земельної
ділянки площею 0,20 га., яка знаходилась у
користуванні ОСОБА_9

Тоді ж, у вересні 2007 р., з боку
відповідачки ОСОБА_3 були розпочаті дії
по обмеженню права користування
земельною ділянкою. В усній розмові
ОСОБА_3 повідомила їй, що спірна
земельна ділянка буде незабаром
виділена саме їй.

Посилаючись на норми ст. 377 ЦК України,
ст. ст. 120, 121, 149 ЗК України, просила
зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати їй
користуватися земельною ділянкою
площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1, а
також зобов'язати Долинську сільську
раду надати їй зазначену земельну
ділянку.

Однак рішенням сільради № 26 від 04.12.2007
р. (т. 1, а.с. 5) ОСОБА_1 було передано у
власність лише 0,0400 га.

Цим же рішенням частина земельної
ділянки площею 0,1600 га. була передана у
власність гр. ОСОБА_3 для будівництва
житлового будинку з присвоєнням нової
поштової адреси: АДРЕСА_2.

На підставі вищезазначеного рішення
сільської ради гр. ОСОБА_3 отримала
державний акт на право приватної
власності на землю серії ЯЕ № 265393, який
був зареєстрований за № 85.

12.01.2008 р. ОСОБА_3 уклала договір
купівлі-продажу з ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,2040 га., розташовану за
адресою: АДРЕСА_2.

18.02.2008 р. ОСОБА_2 зареєстрував право
власності на вищезазначену земельну
ділянку та отримав державний акт на
право власності серія ЯЕ № 267309,
зареєстрований за № 09.

23.07.2008 р. ОСОБА_2 уклав договір
купівлі-продажу з гр. ОСОБА_5 на цю саму
земельну ділянку.

17.07.2009 р. ОСОБА_5 зареєстрував право
власності на вищезазначену земельну
ділянку та отримав державний акт на
право власності серія ЯЗ № 228053,
зареєстрований за № 37.

Ухвалою суду від 10.12.2010 р. закрито
провадження у справі стосовно позовних
вимог ОСОБА_1 до Долинської сільської
ради про визнання недійсними рішень
сільської ради про надання земельних
ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_1, визнання
недійсними державних актів про право
власності на земельну ділянку, виданих
на ім'я ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зобов'язання
Долинської сільської ради надати
позивачці у власність земельну ділянку
- у зв'язку з підвідомчістю зазначених
вимог суду адміністративної
юрисдикції.

У зв'язку з цими обставинами ОСОБА_1
неодноразово уточнювала позовні
вимоги. В остаточній редакції позову,
посилаючись на порушення Долинською
сільською радою порядку вирішення
питань про надання земельних ділянок, а
також на право користування земельною
ділянкою для обслуговування житлового
будинку, яке до неї перейшло від
спадкодавця, просила визнати
недійсними договори купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,2040 га,
укладені 12.01.2008 р. між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та
23.07.2008 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_5, визнати
недійсними раніше видані на цю ділянку
державні акти про право власності, а
також зобов'язати Долинську сільську
раду протягом 1 місяця з дня набуття
рішенням законної сили розглянути
заяву ОСОБА_1 про приватизацію
земельної ділянки площею 0,2000 га в
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

У зв'язку з реорганізацією системи
органів виконавчої влади,
уповноважених здійснювати державну
реєстрацію прав на земельні ділянки,
ухвалою суду в якості належних
відповідачів залучено реєстраційну
службу Головного управління юстиції в
Запорізькій області та Головне
управління Державного земельного
агентства України в Запорізькій
області.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі з викладених в уточненій
позовній заяві підстав.

Представник відповідача - Долинської
сільської ради - позов не визнав, суду
пояснив, що у володінні спадкодавця
ОСОБА_9 перебувала земельна ділянка
площею 0,04 га., а не 0,20 га., оскільки з 1986
р. розмір ділянки було зменшено у
зв'язку з виходом ОСОБА_9 з колгоспу.
ОСОБА_9 про це було відомо, що
підтверджується її власноручними
підписами в погосподарських книгах за
1991-95 рр. і 2001-05 рр. За життя спадкодавця
спорів між нею і сільською радою з
приводу площі земельної ділянки не
виникало. Просить застосувати до
позовних вимог ОСОБА_1 правило про
позовну давність в 3 роки.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, судові повістки не
отримує, поштові конверти повертаюся з
відміткою, що не з'явилась за
отриманням.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, судові повістки не отримує,
поштові конверти повертаюся з
відміткою, що не з'явився за отриманням.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився. Представник відповідача в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
надав свої письмові заперечення проти
позову.

Представник відповідача - ГУ
Держземагентства в Запорізькій
області в судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення судової повістки.

Представник відповідача Реєстраційної
служби Запорізького районного
управління юстиції в Запорізькій
області в судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення судової повістки.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_7
в судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка про вручення судової
повістки.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання
не з'явилась, повідомлена належним
чином, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення судової
повістки.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Рішенням правління колгоспу "Дружба"
від 27.04.1965 р. (т. 1, а.с. 9) члену колгоспу
ОСОБА_9 під будівництво будинку
виділено земельну ділянку площею 0,20 га.

Належність ОСОБА_9 земельної ділянки
зазначеної площі - 0,20 га. - підтверджено
також довідками колгоспу "Дружба" від
08.05.1965 р. (т. 1, а.с. 11) та виконкому
Долинської сільської Ради народних
депутатів від 08.11.1977 р. (т. 1, а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 14.12.2006 р. по
справі № 2-1787/2006 за ОСОБА_1 в порядку
спадкування визнано право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 12).

Ухвалою про роз'яснення рішення суду
від 02.02.2007 р. уточнено найменування
складових частин домоволодіння у
відповідності до даних технічної
інвентаризації (т. 1, а.с. 14).

Право власності ОСОБА_1 було
зареєстроване в електронному Реєстрі
прав власності 18.04.2007 р. (т. 1, а.с. 15).

14.09.2007 р. ОСОБА_1 звернулася до
Долинської сільської ради з заявою про
надання їй у власність земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,25
га. (т. 1, а.с. 193).

30.10.2007 р. позивачка змінила текст свого
прохання, просивши сільську раду про
виділення ділянки площею 0,20 га (т. 1, а.с.
195).

Рішенням № 24 11 сесії Долинської
сільської ради 5 скликання від 07.09.2007 р.
ОСОБА_3 було безоплатно передано у
власність земельну ділянку площею 0,2040
га. за адресою АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 106).

На підставі цього рішення на ім'я
ОСОБА_3 видано Державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 265393 (т. 1, а.с. 216).

Рішенням № 26 12 сесії Долинської
сільської ради 5 скликання від 04.12.2007 р.
ОСОБА_1 було безоплатно передано у
власність земельну ділянку площею 0,0400
га. за адресою АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 196).

12.01.2008 р. ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу продала ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,2040 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2,
кадастровий № :20:001:0340 (т. 1, а.с. 50).

На час нотаріального посвідчення
зазначеного договору ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у
шлюбі не перебували (т. 1, а.с. 55).

На підставі договору купівлі-продажу
від 12.01.2008 р. на ім'я ОСОБА_2 видано
Державний акт про право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 267309, який
зареєстровано 18.02.2008 р. (т. 1, а.с. 68).

11.07.2008 р. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 уклали шлюб (т.
2, а.с. 13).

23.07.2008 р. ОСОБА_2 уклав договір
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки з гр. ОСОБА_5.

17.07.2009 р. ОСОБА_5 зареєстрував право
власності на вищезазначену земельну
ділянку та отримав державний акт на
право власності серія ЯЗ № 228053,
зареєстрований за № 37 (т. 2, а.с. 53).

Заслухавши сторони та їх
представників, вивчивши надані ними
докази та інші матеріали справи, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
виходячи з наступного.

Постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 01.04.2011 р.
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1, рішення Долинської сільської
ради № 24 від 07,09.2007 р. про передачу гр.
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2040 га.
по АДРЕСА_2 та рішення № 26 від 04.12.2007 р.
про передачу у власність гр. ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,0400 га. по
АДРЕСА_1 визнані недійсними.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 09.07.2012 р. по справі № 2а-749/11
вищевказана постанова суду від 01.04.2011 р.
залишена без змін (т. 2, а.с. 130). При цьому
судом апеляційної інстанції було
зокрема встановлено, що при прийнятті
оскаржуваних рішень про передачу у
власність земельних ділянок по АДРЕСА_1
і АДРЕСА_2 суттєво порушила права
власника будівель, які розташовані на
цій земельній ділянці, тобто
використала свої повноваження не з
метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановленні судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Заперечуючи проти позовних вимог
ОСОБА_1, відповідач - Долинська сільська
рада - надав суду копії витягів з
погосподарської книги (т. 1, а.с. 24-32),
згідно з якими за домоволодінням
ОСОБА_9 закріплено земельну ділянку
площею 0,04 га. Відповідні сторінки
погосподарської книги засвідчені
особистим підписом ОСОБА_9

З цих документів вбачається, що раніше,
у 1965-86 рр., за ОСОБА_9 дійсно було
закріплено 0,20 га. землі, але з 01.06.1986 р.
площа земельної ділянки зменшилася до
0,04 га. Причиною зміни розміру земельної
ділянки з 0,20 га. до 0,04 га. була зміна
місця роботи ОСОБА_9 і наступне
виключення її з колгоспу "Дружба", у
відповідності до ст. 66 Земельного
кодексу УРСР 1970 р. (т. 1, а.с. 77-104).

Посилання представника відповідача -
Долинської сільської ради - на
положення ст. 66 Земельного кодексу УРСР
1970 р. - суд вважає такими, що не можуть
бути застосовані, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 66 ЗК УРСР 1970 р. при вибутті
або виключенні з колгоспу всіх членів
колгоспного двору присадибна земельна
ділянка зменшується до розмірів,
передбачених статтею 78 цього Кодексу
для не членів колгоспу.

Проте у відповідності до п. 42
Примірного статуту колгоспу від 28.11.1969
р. питання про збереження розміру
присадибної ділянки за членами сім'ї
колгоспника, що вийшов або виключений з
колгоспу, відноситься до компетенції
загальних зборів членів колгоспу.

Відповідачем не надано доказів того, що
загальними зборами членів колгоспу
"Дружба" вирішувалося питання про
зменшення присадибної ділянки ОСОБА_9 з
0,20 га. до 0,04 га. у передбачений
Примірним статутом спосіб.

Стосовно документів, наданих
позивачкою ОСОБА_1, відповідач -
Долинська сільська рада - вважає, що
довідки колгоспу і виконкому є
недійсними за строком зберігання.
Такий висновок суперечить
законодавству, оскільки строк
зберігання документів не є тотожним
строку їх дії, тим більше, що зміст цих
довідок збігається із змістом
погосподарських книг.

Відповідачем також надано акт
обстеження земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_2 від 25.07.2007 р. (т. 1, а.с. 108).
В тексті цього акту зазначено, що
предметом обстеження є ділянка, що
знаходиться між садибами ОСОБА_1 і
ОСОБА_6, і ця ділянка на час обстеження
ніким не використовується.

Зміст зазначеного акту, на думку суду,
не може бути підставою для відмови у
задоволенні позову, оскільки сам по
собі стан спірної ділянки
безпосередньо не впливає на
правомірність рішення про надання
ділянки тій чи іншій особі, за
виключенням випадків, коли мова йде про
вилучення землі з підстав порушення
землекористувачем санітарних та інших
норм користування ділянкою.

Суд також не приймає до уваги і
посилання відповідача на пропуск
строку позовної давності, оскільки
позивачка звернулася до суду ще у
грудні 2007 р., тобто безпосередньо після
прийняття Долинською сільською радою
оскаржуваних рішень.

Таким чином, право ОСОБА_1 на безоплатне
отримання земельної ділянки для
обслуговування успадкованого нею
домоволодіння суд вважає порушеним і
таким, що підлягає судовому захисту.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р.
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», розглядаючи позови
про захист прав власників земельних
ділянок і землекористувачів (про
усунення перешкод в користуванні ними,
тощо), суд має перевіряти законність
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки іншій особі
без вилучення (викупу) її в
установленому порядку в позивача і при
наявності для цього підстав ухвалює
рішення про його незаконність.

У відповідності до роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18.12.2009 р. "Про судове
рішення у цивільній справі", вирішуючи
за позовами про визнання питання про
наявність або відсутність тих чи інших
правовідносин, суд при задоволенні
позову зобов'язаний у необхідних
випадках зазначити в резолютивній
частині рішення і про ті правові
наслідки, які тягне за собою таке
визнання (наприклад, про анулювання
актового запису про реєстрацію шлюбу в
разі визнання його недійсним,
анулювання свідоцтва про право
власності в разі задоволення позову
про витребування майна від
добросовісного набувача тощо).

Оскільки право власності ОСОБА_3 на
спірну земельну ділянку було засновано
на рішенні місцевої ради, яке визнано
незаконним в судовому порядку, то
передача відповідачці цієї ділянки
Долинською сільською радою відбулася
за відсутності правових підстав.

Державний акт на право власності на
земельну ділянку є правовстановлюючим
документом, який видається на підставі
рішення відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку є похідною й залежить від
доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт.

Зазначена правова позиція
узгоджується з існуючою практикою
Верховного Суду України при розгляді
спорів, що виникають із земельних
правовідносин.

Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки можуть виникати
зокрема на підставі рішення суду.

З огляду на незаконність рішень органу
місцевого самоврядування про надання
земельної ділянки у власність
відповідний державний акт повинен бути
визнаний недійсним. Відтак недійсними
на підставі ст. 215 ЦК є і наступні
цивільно-правові угоди щодо відчуження
земельної ділянки, а також відповідні
державні акти, видані на підставі цих
недійсних угод.

Таким чином, виходячи з того, що спірна
земельна ділянка вибула з користування
законного власника - сільради -
незаконним шляхом, вона повинна бути
повернута власникові відповідачем
ОСОБА_5, що не позбавляє останнього
права вимагати відшкодування збитків в
загальному порядку.

Відповідно до ч. І ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК
України кожна особа (фізична, юридична)
має конституційне право на судовий
засіб захисту.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
звертаючись до суду позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.

Кожний громадянин має право
користуватися природними об'єктами
права власності народу, зокрема
земельними ділянками, відповідно до
закону (ч. 2 ст. 13 Конституції України).

Згідно з ч. 3 ст. 41 Конституції України
громадяни для задоволення своїх потреб
можуть користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону.

Відповідно до п. 7 Перехідних положень
ЗК України громадяни та юридичні особи,
що одержали у власність, у тимчасове
користування земельні ділянки у
розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством до 01.01.2002 р.,
зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної сільської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу
України (2001 р.), що діяв на час відкриття
спадщини, якщо жилий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Аналогічне правило містить і ст. 377 ЦК
України.

Таким чином, до ОСОБА_1 як спадкоємця за
законом перейшло і право користування
земельною ділянкою площею 0,20 га, яка
була виділена в користування ОСОБА_9 у
1965 р.

Вирішуючи питання про розмір земельної
ділянки, що надається ОСОБА_1,
відповідач - Долинська сільська рада -
зазначених вимог закону і фактичних
обставин не врахувала.

У зв'язку з тим, що рішення Долинської
сільської ради № 26 від 04.12.2007 р.,
прийняте за наслідками розгляду
звернення ОСОБА_1 від 14.09.2007 р., визнано
судом незаконним, Долинська сільська
рада повинна повторно розглянути це
питання у встановлений законом спосіб.

Отже, на підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 15, 60, 107, 109, 118, 212-215
ЦПК, ст.ст. 41, 121 Конституції України,
ст.ст. 11, 15, 16, 215, 377 ЦК України, ст.ст. 118,
120, 121 Земельного кодексу України, ст.ст.
66, 78 ЗК УРСР 1970 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Долинської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в Запорізькій
області, Головного управління
Державного земельного агентства в
Запорізькій області, треті особи:
приватний нотаріус ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, спонукання до
передачі земельної ділянки у власність
- задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серії ЯЕ № 265393 на земельну ділянку
площею 0,2040 га., розташованої на
території Долинської сільської ради,
АДРЕСА_2, виданий на ім'я ОСОБА_3 і
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації за № 85.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,2040 га., кадастровий №
:20:001:0340, розташованої на території
Долинської сільської ради, АДРЕСА_2,
укладений 12.01.2008 р. між ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серії ЯЕ № 267309 на земельну ділянку
площею 0,2040 га., розташованої на
території Долинської сільської ради,
АДРЕСА_2, виданий на ім'я ОСОБА_2 і
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації за № 09.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,2040 га., кадастровий №
:20:001:0340, розташованої на території
Долинської сільської ради, АДРЕСА_2,
укладений 23.07.2008 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_5.

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серії ЯЗ № 228053 на земельну ділянку
площею 0,2040 га., розташованої на
території Долинської сільської ради,
АДРЕСА_2, виданий на ім'я ОСОБА_5 і
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації за № 37.

Зобов'язати ОСОБА_5 усунути ОСОБА_1
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою площею 0,2040 га. в АДРЕСА_2,
кадастровий № :20:001:0340, шляхом
знесення паркану, звільнення
зазначеної ділянки.

Зобов'язати Долинську сільську раду
Запорізького району Запорізької
області повторно розглянути заяву
ОСОБА_1 про приватизацію земельної
ділянки площею 0,2000 га. в АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
П.П. Гончаренко