АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 606/1509/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Малярчук В.В. Провадження №
22-ц/789/49/14 Доповідач - Бершадська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Шевчук Г. М., Ткача З. Є.,

при секретарі - Ханенко Т.І.

з участю сторін - представника НАСК
"Оранта" Декайло-Смакули І.П.,
представника позивачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" в особі
Тернопільської обласної дирекції НАСК
"Оранта" на рішення Теребовлянського
районного суду від 9 вересня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії "Оранта" про відшкодування
матеріальної шкоди, спричиненої
джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися в суд з позовом до ВАТ HACK
"Оранта" про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
загибелі їх сина ОСОБА_5 під час
дорожньо-транспортної пригоди, в якому
просять стягнути з відповідача в їх
користь 21 000 грн. 00 коп. витрат на
придбання та встановлення пам'ятника, а
також стягнути судовій збір, сплачений
ними при зверненні із позовом до суду,
посилаючись на мотиви, викладені в
позовній заяві.

Рішенням Теребовлянського районного
суду від 9 вересня 2013 року позов
задоволено.

Вирішено стягнути з відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
"Оранта" в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 21000
грн. 00 коп. матеріальної шкоди,
спричиненої джерелом підвищеної
небезпеки, з яких 15000 грн. 00 коп. за
виготовлення надмогильного пам'ятника
та 6 000 грн. 00 коп. бетонні роботи, що
виразилися у витратах, понесених на
встановлення пам'ятника.

Вирішено стягнути з відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
"Оранта" 229 грн. 40 коп. судового збору в
дохід держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, ВАТ HACK
"Оранта" звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати дане
рішення і постановити нове, яким в
позовних вимогах відмовити в повному
обсязі, посилаючись на те, що рішення
винесено при неповному дослідженні
доказів, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема вказує на те, що квитанція до
замовлення, яку позивач подав як доказ
сплати за виготовлення надмогильного
пам'ятника не є належним доказом по
справі, так як не містить обов'язкових
реквізитів первинного документу, а
також вказує на те, що вартість
пам'ятника є необґрунтовано завищеною.

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримала та зіслалась на обставини,
викладені в ній.

Представник позивачів апеляційної
скарги не визнав та пояснив, що такий
пам"ятник було виготовлено на могилі
єдиного сина позивачів, який трагічно
загинув. Пам"ятник виготовлено
суб"єктом підприємницької діяльності з
відповідним видом господарської
діяльності, який є платником єдиного
податку.

Заслухавши пояснення сторін та
ознайомившись з матеріалами справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга до задоволення
не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_5.
помер від наїзду на нього
забезпеченого транспортного засобу
під керуванням ОСОБА_6,
відповідальность якого була
застрахована НАСК "Оранта" та з того, що
витрати на встановлення пам"ятника
підлягають поверненню в повному обсязі
в межах лімітів відповідальності
страховика.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоду було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Частиною 3 ст. 1193 ЦК України
передбачено, що вина потерпілого не
враховується у разі відшкодування
витрат на поховання. В порядку ст.1201
цього Кодексу відшкодуванню
підлягають необхідні витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6, володіючи транспортним засобом
на відповідній правовій підставі та
керуючи автомобілем марки "Daewoo Nexia",
державний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
рухаючись на автошляху "Стрий
-Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка" в
напрямку від м. Тернополя до м.
Хмельницький допустив наїзд на
пішохода ОСОБА_5 - сина позивачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4, який знаходився на проїжджій
частині дороги. Внаслідок заподіяних
тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_5.
загинув на місці пригоди.

Судом встановлено, що 09 грудня 2011 року
між ОСОБА_6 і ВАТ HACK "Оранта" був
укладений договір (поліс) № АВ/2135476
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Згідно з вказаним полісом №
АВ/2135476 від 09 грудня 2011 року страховик,
яким є ВАТ HACK "Оранта", забезпечує
відшкодування шкоди, завданої життю,
здоров'ю та майну третіх осіб під час
ДТП, що сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу "Daewoo Nexia",
державний номер НОМЕР_1, в період дії
договору.

Згідно ст. 979 ЦК України та вимог ст. 16
Закону України про «Про страхування»
за договором страхування страховик
зобов'язується у разі настання
страхового випадку виплатити
страхувальникові або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" право на отримання
відшкодування за шкоду, пов'язану із
смертю потерпілого, мають, у тому числі,
особи, які взяли на себе витрати з
поховання. Витрати на поховання мають
бути обгрунтовані та відшкодовуються
при наданні страховику свідоцтва про
смерть та документів, які
підтверджують такі витрати.

Рішенням Теребовлянського районного
суду від 1 квітня 2013 року було стягнуто
з ВАТ НАСК "Оранта" витрати, сплачені
позивачами на замовлення пам"ятника в
сумі 4000 грн. на підставі товарного чеку,
виданого 15 травня 2012 року
фізичною-особою підприємцем ОСОБА_7

Згідно з товарним чеком від 04 червня 2013
року, витрати понесені позивачами на
виготовлення і встановлення
надмогильного пам'ятника, додатково
становлять 21000 грн. 00 коп., з яких 15000 грн.
00 коп. за пам'ятник та 6 тис. бетонні
роботи виконані приватним підприємцем
ОСОБА_7

Довідка, видана фізичною-особою
підприємцем ОСОБА_7 до товарних чеків
від 15 травня 2012 року та 4 червня 2013 року,
свідчить про те, що загальна сума
витрат по виготовленню пам"ятника
становить 25000 грн.

Враховуючи те, що шкода була завдана
джерелом підвищеної небезпеки та
особою, відповідальність якої
застрахована ВАТ НАСК "Оранта", суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про стягнення з відповідача
документально підтверджених витрат на
встановлення пам"ятника.

Доводи апелянта про те, що страхова
компанія відшкодовує вартість
пам"ятників у межах граничної вартості
стандартних пам"ятників у даній
місцевості, яка відповідно до
Постанови Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 45 від 3 жовтня 2008
року "Про витрати на поховання та
пов"язані з цим ритуальні послуги у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання" становить
3000 грн. не заслуговують уваги суду,
оскільки вказана постанова встановлює
розміри витрат, які підлягають
відшкодуванню у разі смерті потерпілих
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу суду апеляційної
інстанції, оскільки не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Таким чином, рішення суду відповідає
вимогам закону і підстав для його
скасування з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 315, 316, 319 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта" в
особі Тернопільської обласної
дирекції НАСК "Оранта" відхилити.

Рішення Теребовлянського районного
суду від 9 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.В. Бершадська