Справа № 224/4078/13-ц
Номер провадження 2/224/259/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Дебальцевський
міський суд Донецької області у складі
головуючої судді Попович Т.М.

при секретарі Пєтіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дебальцеве
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго" в особі
відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з
відповідачів солідарно на користь ПАТ
ДТЕК Донецькобленерго" в особі
Відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго» заборгованості за
житлово-комунальні послуги в сумі 419,48
грн., приріст інфляції в сумі 117,03 грн., 3%
річних в сумі 50,85 грн. та судовий збір в
сумі 229,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідачі є споживачами
житлово-комунальних послуг за адресою:
АДРЕСА_1, та відповідно до вимог закону
зобов'язані своєчасно щомісячно
оплачувати житлово-комунальні послуги
та квартплату. Порушуючи вимоги
законодавства відповідачі платежі
здійснюють не в повному обсязі у
зв'язку з чим станом на 1.12.2012 року
виникла заборгованість в сумі 419,48 грн.
Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК
України позивач вважає, що з
відповідачів також підлягає стягненню
приріст інфляції, що складає 117,03 грн. та
3% річних, що складають 50,85 грн.

Відповідачі надали суду письмові
заперечення, в яких зазначили, що
позовні вимоги не визнають, оскільки
комунальних послуг у спірний період
вини не отримували. Відповідач ОСОБА_2 є
власником будинку з 3 серпня 2006 року, в
розрахунку не вбачається за що саме
нарахована заборгованість та період її
виникнення. Відповідачі наполягали, що
ніяких послуг від позивача не
отримують. Відповідачі просять
відмовити в задоволені позову в
повному обсязі та застосувати до вимог
позивача строк позовної давності
(а.с.21).

Представник позивача, в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги та наполягав на їх задоволені.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи до суду не з'явився, не повідомив
суд про поважні причини неявки, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутністю, позов не визнав на
підставі раніше поданого заперечення
(а.с.61)

Відповідач ОСОБА_1, заперечувала проти
задоволення позовних вимог на підставі
раніше поданого заперечення (а.с.64).

Вислухавши учасників судового
засідання та дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстровані в АДРЕСА_1, відповідно до
довідок Дебальцевського міського
сектору ГУ ДМС в Донецькій області
(а.с.12-13). Зазначений будинок належить
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 3.08.2006 року.
Відповідно до п. 10 договору: продавці
(ОСОБА_3) зобов'язуються сплатити
заборгованість з комунальних послуг
(а.с.22-24, 70-74).

Відповідно до нарахувань позивача,
відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1,
станом на 01.12.2012 року має
заборгованість в сумі 419,48 грн., з яких
419,48 грн. - сальдо заборгованості станом
на 01.01.2009 року. Відповідно до нарахувань
позивача, заборгованість в сумі 419,48 грн
виникла за період : станом на 01.01.2007 рік
- 37,61 грн.; та за період з 01.01.2007 року по
31.12.2008 року -419, 48 грн.( а.с.85). Відповідно
до технічного паспорту будинку
АДРЕСА_1: в будинку відсутній
водопровод.( а.с.22). В період з 01.01.2009 року
позивач не проводив нараховування
відповідачам за комунальні послуги
(а.с.5). На зазначений розмір
заборгованості позивач нарахував
інфляційне збільшення суми боргу за
період з 01.01.2009 р. по 14.01.2013 р. в сумі 117,03
грн. та 3% річних за період з 01.01.2009 р. по
14.01.2013 р. в сумі 50,85 грн. (а.с.7).

Абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону «Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що споживачем є - фізична
чи юридична особа, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що залежно від
функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги": споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Загальними умовами виконання
зобов'язання, що встановлені статтею 526
ЦК України, передбачено, що
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Недотримання таких вимог призводить до
порушення зобов'язань.

За змістом частини першої статті 901,
частини першої статті 903 ЦК України: за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між
сторонами є грошовими зобов'язаннями, у
якому серед інших прав і обов'язків
сторін, на боржника покладено виключно
певний цивільно-правовий обов'язок з
оплати отриманих житлово-комунальних
послуг, якому кореспондує право вимоги
кредитора, - вимагати сплату грошей за
надані послуги.

Згідно з п.18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630: плата за надані
послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів обліку
води і теплової енергії або
затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункової книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК
України: боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розглянувши вимоги позивача про
стягнення заборгованості в сумі 419,48
грн. суд дійшов до висновку, що вони не
підлягають задоволенню, за наступними
обставами.

Суд вважає за необхідне задовольнити
заяву відповідачів про застосування
строку позовної давності, оскільки
відповідно до вимог ст. 264 ЦК України,
позовна давність переривається у разі
пред'явлення позову. Позивач звернувся
до суду з заявою про видачу судового
наказу 15 лютого 2013 року (а.с.84), таким
чином права позивача підлягають
захисту в межах трирічного строку
позовної давності - з 15 лютого 2010 року.
Сума 419,48 грн., що визначена позивачем як
сальдо заборгованості на 01.01.2009 року,
виникла за період з 01.01.2007 року по 31.12.2008
року ( а.с.85).

Суд приймає до уваги також ту
обставину, що відповідно до наданого
позивачем розрахунку, ним з 1.01.2009 року
відповідачам не надаються
житлово-комунальні послуги, відповідно
з чим, відповідачі не є споживачами
комунальних послуг згідно ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги". За період з 01.01.2009 року
відповідачі не сплатили жодного
платежу на погашення заявленого
позивачем боргу.

В зв'язку з чим заяви відповідачів про
застосування строку позовної давності
підлягають задоволенню.

Розглянувши вимоги позивача про
стягнення індексу інфляції в сумі 117,03
грн. та 3% річних в сумі 50,85 грн., суд
дійшов до висновку, що вони також не
підлягають задоволенню у зв'язку з
застосуванням строку позовної
давності.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

На підставі ст. 257, 267, 322, 526, 901, 903 ЦК
України, ст. 1, 13, 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", п.18 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218,
224-229 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго" в особі
відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС» ПАТ « ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення з відповідачів солідарно
на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго" в
особі Відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго» заборгованості за
житлово-комунальні послуги в сумі 419,48
грн., приріст інфляції в сумі 117,03 грн., 3%
річних в сумі 50,85 грн. та судового збору
в сумі 229,40 грн., - відмовити в повному
обсязі.

Рішення постановлено в нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 18 лютого 2014 року.

Повний текст рішення складений 21
лютого 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Дебальцевський міський суд.

Суддя Дебальцевського

міського суду
Т.М. Попович