Справа № 1326/8998/12
Головуючий у 1 інстанції: Гулієва
Провадження № 22-ц/783/650/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.

секретаря: Глинського О.А.,

з участю позивача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, особи, що надає правову
допомогу відповідачу ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Франківського районного
суду м.Львова від 15 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о
в и л а:

рішенням Франківського районного суду
м.Львова від 15.10.2013 року позов
задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, зареєстрований 5.08.2006 року
міським відділом РАЦС Львівського МУЮ,
а.з. 2380.

Рішення суду оскаржила відповідач. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити. В
обґрунтування скарги вказала, що, на її
думку, судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, а обставини які суд вважав
встановленими є недоведеними. Так та
обставина, що позивач має іншу сім'ю - не
доведена; крім цього, чоловіком не
доведено, що збереження шлюбу
суперечило б його інтересам; також,
судом не враховано, що збереження сім'ї
відповідало б інтересам їх малолітньої
доньки, а не навпаки як вказав суд
суперечило б; також суд не вирішив
питання стягнення судового збору із
однієї із сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача на підтримання скарги та
позивача в її заперечення, дослідивши
матеріали справи, оцінивши доводи осіб,
що беруть участь у справі в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає та підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду
- немає.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного
кодексу України шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
органі державної реєстрації актів
цивільного стану.

Згідно ч.1 ст. 24 цього ж Кодексу шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 56 ч.3 згаданого
Кодексу кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.2 ст. 104 згаданого
Кодексу шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Ч.1 ст. 110 Кодексу передбачає, що позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України
передбачає, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судовим рішенням та
сторонами не оспорюється, одружившись
5.08.2006 року, сторони з грудня 2011 року
проживають окремо, подружніх стосунків
між собою не підтримують та не ведуть
спільного господарства, а відтак їх
сім'я фактично розпалася. Причинами
розпаду сім'ї є різні погляди подружжя
на життя, шлюб, сім'ю, відсутність
взаєморозуміння, внаслідок чого між
сторонами виникали непорозуміння, що
призвели до роздільного проживання. На
даний час позивач підтримує близькі
стосунки з іншою жінкою. Строк наданий
судом першої інстанції на примирення
та оголошення вдруге для цього перерви
у судовому розгляді до позитивного
результату не призвели та примирення
не відбулось і протягом більш як
річного періоду перебування справи в
провадженні судів. Позивач як у суді
першої інстанції так і суді
апеляційної інстанції категорично
наполягає на розірванні шлюбу. Про
фактичний розпад сім'ї свідчить, також,
і наявність інших спорів між подружжям,
а саме про поділ майна та про усунення
перешкод у спілкуванні та вихованні
позивачем дитини сторін, що проживає з
відповідачем.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає
необґрунтованими. Доводи скарги про
недоведеність позивачем суперечності
його інтересам перебування у шлюбі
спростовуються тим, що шлюб між
сторонами з грудня 2011 року існує
формально та сторони проживають окремо
не підтримуючи стосунків, а позивач не
бажаючи вчиняти дії по збереженню
сім'ї, що для нього є обтяжливим, також,
має намір створити нову сім'ю,
перешкодою у чому є те, що шлюб його з
відповідачем і на даний час -
зареєстрований. Доводи про те, що шлюб
сприятиме інтересам дитини сторін на
думку колегії теж безпідставні,
оскільки проживання дитини у сім'ї у
якій батьки проживають окремо, не
підтримують близьких стосунків, мають
різні погляди на шлюб, сім'ю,
непорозуміння, спори у їх стосунках,
намагання батька створити нову сім'ю,
тощо жодним чином не сприятиме
повноцінному розвитку дитини та
вихованню, а явно суперечитиме.

Що стосується невирішення судом
питання стягнення судового збору, то
вказані доводи теж є необґрунтованими,
оскільки суд першої інстанції не
вказавши у резолютивній частині
рішення про необхідність стягнення
судового збору з відповідача, тим самим
вирішив покласти його оплату на
позивача, який таким сплачений при
поданні позову, чим вирішено питання
судових витрат при ухваленні рішення.

Враховуючи вказане, те, що розпад сім'ї
носить тривалий, стійкий характер та за
час наданий судом для примирення, а
також тривалий час перебування справи
у провадженні судів таке не відбулось,
колегія суддів вважає, рішення суду
таким, що прийняте із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а апеляційну скарга безпідставна та до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308,
313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 15 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А.
Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник