Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Бондаря В.Я.

при секретарі: Іщик О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості та за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
та ОСОБА_1 про визнання договору поруки
припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» в особі
представника звернулось до суду з
позовною заявою до відповідачів, в якій
просить стягнути заборгованість за
кредитним договором на загальну суму 349
720 (триста сорок дев'ять тисяч сімсот
двадцять) гривень 05 копійок та суму
судового збору у розмірі 3 441 (три
тисячі чотириста сорок одна) гривень 00
копійок. При цьому посилається на те, що
між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № OD30AE05190305
від 17.05.2007 року, відповідно до якого
позивач надав йому кредит у сумі 13 908, 66
доларів США, строком до 17.05.2012 року з
погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом щомісячно
згідно графіку погашення кредиту та
відсотків. У забезпечення виконання
виниклого за кредитним договором
зобов'язання 18.05.2007 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2 були
укладені договори поруки № 0305/р1 та №
0305/р2, відповідно до яких вони взяли на
себе зобов'язання відповідати по
зобов'язанням ОСОБА_1, які виникають з
умов кредитного договору № OD30AE05190305 від
17.05.2007 року. Однак відповідачі порушили
умови повернення суми кредиту,
відсотків за користування кредитом, та
інших платежів, згідно умов, положень
та графіку погашення кредиту. Станом на
09.08.2013 року загальна сума
заборгованості за кредитним договором
склала 349 720, 05 гривень.

У ході судового розгляду справи від
ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна
заява до ПАТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_1,
прийнята до провадження протокольною
ухвалою від 19.11.2013 року, відповідно до
якої вона просила визнати договір
поруки № 0305/р2 від 18.05.2007 року, укладений
між нею та ПАТ КБ «Приватбанк»,
припиненим. Позовні вимоги мотивувала
тим, що 18.05.2007 року між сторонами
укладений договір поруки № 0305/р2,
відповідно до якого вона прийняла на
себе зобов'язання відповідати по
зобов'язанням ОСОБА_1, які виникають з
умов кредитного договору № OD30AE05190305 від
17.05.2007 року. У кредитному договорі строк
виконання основного зобов'язання чітко
визначений 17.05.2012 року. За таких
обставин у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло
право пред'явити вимогу до поручителя
ОСОБА_2 про виконання порушеного
зобов'язання боржника щодо повернення
кредиту, починаючи з 17.05.2012 року,
протягом наступних 6 місяців. Таку
вимогу до неї як поручителя банк
пред'явив, як убачається з матеріалів
справи, лише 22.08.2013 року, тобто після
спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК
України шестимісячного строку. Тому
ОСОБА_2 вважає, що на момент звернення
ПАТ КБ «Приватбанк» до суду з
відповідним позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
строк пред'явлення вимоги до неї як
поручителя сплив, а договір поруки №
0305/р2 є припиненим.

Представник позивача Сухінін С.В. у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити, проти
задоволення зустрічної позовної заяви
ОСОБА_2 заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не
визнала, просила суд у їх задоволенні
відмовити, свої позовні вимоги
підтримала та просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилися, про час і місце
були повідомлені, поважних причин
неявки суду не представили. Від
відповідача ОСОБА_1 надійшли до суду
письмові заперечення, відповідно до
яких він позов ПАТ КБ «Приватбанк» не
визнав, заперечував у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк»
підлягає задоволенню у повному обсязі,
а у задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_2 слід відмовити з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № OD30AE05190305
від 17.05.2007 року, відповідно до якого
позивач надав йому кредит у сумі 13 908, 66
доларів США, строком до 17.05.2012 року з
погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом щомісячно
згідно графіку погашення кредиту та
відсотків. У забезпечення виконання
виниклого за кредитним договором
зобов'язання 18.05.2007 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2 були
укладені договори поруки № 0305/р1 та №
0305/р2, відповідно до яких вони взяли на
себе зобов'язання відповідати по
зобов'язанням ОСОБА_1, які виникають з
умов кредитного договору № OD30AE05190305 від
17.05.2007 року. Однак відповідачі порушили
умови повернення суми кредиту,
відсотків за користування кредитом, та
інших платежів, згідно умов, положень
та графіку погашення кредиту. Станом на
09.08.2013 року загальна сума
заборгованості за кредитним договором
склала 349 720, 05 гривень, що включає в
себе:

- заборгованість за кредитом - 109 095, 85
грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 111 386, 85 грн.;

- заборгованість по комісії за
користування кредитом - 5 758 гривень;

- пеню за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 123 479, 30
гривень.

Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2
ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625
Цивільного кодексу України,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
кредитного договору та Цивільного
кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобовязання,
забезпеченного порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якшо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк».

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 до
ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 про
визнання договору поруки № 0305/р2
припиненим суд приходить до наступних
висновків.

Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

У відповідності до п. 25 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 12 договору поруки №
0305/р2 від 18.05.2007 року, порука за цим
договором припиняється зі спливом 5
(п'яти) років з дня настання строку
повернення кредиту по кредитному
договору № OD30AE05190305 від 17.05.2007 року.

Оскільки, згідно до п. 7.1. Кредитного
договору № OD30AE05190305 від 17.05.2007 року
кінцевим строком повернення кредиту є
17.05.2012 року включно. У строк,
передбачений кредитним договором,
ОСОБА_1 заборгованість не повернув. У
зв'язку з цим, 22.08.2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду з
відповідним позовом.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
пред'явленого ОСОБА_2 позову та
необхідність відмови у його
задоволенні, оскільки наявні у справі
докази підтверджують, що строк
виконання основного зобов'язання по
погашенню кредитних коштів
встановлений до 17.05.2012 року, а договір
поруки припиняється зі спливом 5 (п'яти)
років з дня настання строку повернення
кредиту. ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив
вимогу до відповідачів 22.08.2013 року, у
зв'язку з чим, відсутні передбачені
законом підстави для визнання поруки
припиненою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
слід відмовити.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що внаслідок невиконання
відповідачами умов кредитного
договору, позивач поніс додаткові
витрати по сплаті судового збору, який,
відповідно до ст. 88 ЦПК України,
підлягає стягненню з відповідачів на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч. 3 ст. 209,
ст.ст. 213-215, 218, 224-226, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № OD30AE0510305 від
17.05.2007 року у розмірі 349 720 (триста сорок
дев'ять тисяч сімсот двадцять) гривень
05 копійок, що включає в себе:
заборгованість за кредитом - 109 095, 85
грн.; заборгованість по процентам за
користування кредитом - 111 386, 85 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 5 758 гривень;
пеню за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 123 479, 30
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
рівних частках на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» суму судового збору
у розмірі 3 441 гривень.

У задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Бондар В.Я.