Справа № 368/1639/13-ц Головуючий у І
інстанції Кириченко В.І.Провадження №
22-ц/780/166/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Токар Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Кагарлицького районного суду
Київської області від 24 жовтня 2013 року
за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про усунення порушень права
користування земельною ділянкою та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про усунення порушень права
користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про усунення порушень
права користування земельною ділянкою,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на
якій розташований житловий будинок,
загальною площею 44 кв. м. за кадастровим
планом земельної ділянки, проект
забудови № 181-1 від 20 лютого 1963 року та
відповідно до генерального плану села
Стайки Кагарлицького району Київської
області та акту обстеження депутатами
від 02.12.2008 року.

В позові просив визнати недійсним
Державний акт на право приватної
власності на землю серії І - КВ № 016170,
виданий 22.09.1998 року на ім'я ОСОБА_4,
зареєстрований в книзі записів
державних актів на право приватної
власності за №185, та Державний акт на
право приватної власності на землю,
виданий на ім'я ОСОБА_3 на земельну
ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_2,
посилаючись на те, що 24 листопада 1989
року він - ОСОБА_1, успадкував цегляний
будинок, загальною площею 44 кв. м., який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 24.11.1989
року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував
тим, що спадковий будинок був
побудований відповідно до плану
забудови, що був виданий 20.02.1963 року на
підставі рішення засідання правління
колгоспу «Дніпро» села Стайки
Кагарлицького району Київської
області. Матері позивача ОСОБА_1 був
наданий дозвіл побудувати новий
будинок на її земельній ділянці площею
18, 75 кв. м., де проживала її сім'я в
старому будинку, що зазначено на плані.
Рішенням Стайківської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області від 20.05.2004 року за №11 ОСОБА_1
надано дозвіл на безоплатну передачу у
власність земельної ділянки площею 0, 15
га, яка знаходиться в АДРЕСА_1.
Відповідно до плану забудови між
земельною ділянкою, що була у
користуванні матері позивача ОСОБА_1 та
сусідньою суміжною ділянкою
знаходилась проїзна частина (стежка)
шириною чотири метри. Власником
вищевказаної земельної ділянки згідно
Державного акту на право власності на
землю від 22.09.1998 року була ОСОБА_4, яка з
1951 року систематично порушувала межі
із сусідами, що призводило до
конфліктів, а в 1972 році безпідставно
перенесла огорожу на проїзну частину
дороги, порушивши тим самим
генеральний план села Стайки. Приводом
перенесення огорожі був факт побудови
підсобного господарського приміщення -
сараю, частина якого розміщалась на
проїзній частині дороги, при чому
дозволу на його будівництво ОСОБА_6 не
отримував. Після забудови сараю на
дорозі і обгородження його забором,
проїзна частина дороги зменшилась на
два метри, що унеможливлює під'їзд як
легковим, так і вантажним транспортом
до садиби позивача та порушує його
право користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного
позивач просив суд визнати недійсним
Державний акт на право власності на
землю, виданий 22.09.1998 року на ім'я ОСОБА_4

Право позивача на користування
земельною ділянкою порушується також і
відповідачем ОСОБА_3, що вбачається з
наступного. Відповідно до кадастрового
плану забудови земельної ділянки, що
була у користуванні матері позивача
ОСОБА_1, власником сусідньої ділянки
був громадянин ОСОБА_7, а в теперішній
час власником цієї земельної ділянки
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку від 19
травня 2006 року є його онука ОСОБА_3, яка
неодноразово порушувала межу,
виступала на проїзну частину дороги
АДРЕСА_1 на 1,5 м. перекопувала ставки на
межі, що викликало конфліктні ситуації.
Враховуючи викладене, та згідно ч.2 ст. 95
та ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України
позивач вважає, що його права, як
землекористувача, порушені та
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Відповідач ОСОБА_3 подала до
суду зустрічну позовну заяву, в якій
просила суд усунути порушення її права
користування земельною ділянкою, що
знаходиться в селі Стайки
Кагарлицького району Київської
області по АДРЕСА_2, з боку позивача
ОСОБА_1 шляхом зобов'язання його
відновити межові знаки, зруйновані ним,
знести встановлені на його території
стовпчики для встановлення паркану та
знести літню кухню, збудовану з
порушенням плану забудови, яка
частково знаходиться на її території.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що
позивач по первісному позову ОСОБА_1
приховав від суду той факт, що його
садиба була побудована з відхиленням
від плану, одним з яких є те, що він
побудував літню кухню, яка не вказана в
плані забудови, і частина цієї кухні
фактично знаходиться на належній їй
земельній ділянці.

Рішенням Кагарлицького
районного суду Київської області від 17
лютого 2012 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено. Позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Усунуто порушення права
користування земельною ділянкою
ОСОБА_3, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, з боку ОСОБА_1 шляхом
зобов'язання ОСОБА_1 відновити межові
знаки, зруйновані ним, знести
встановлені на території ОСОБА_3
стовпчики для встановлення паркану та
знести літню кухню, збудовану з
порушенням плану забудови, яка
частково знаходиться на території
ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 2000 грн. понесених витрат за
будівельно-технічну експертизу та
судові витрати в сумі 46 грн., з них 8 грн.
50 коп. понесені витрати по сплаті
державного мита та 37 грн. 50 коп.
понесені витрати по сплаті за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 2046 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 644 грн. 50 коп. витрат за
представництво інтересів у суді та 200
грн. за правовий аналіз документів та
підготовку щодо захисту інтересів, а
всього 844 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 644 грн. 50 коп. витрат за
представництво інтересів у суді та 200
грн. за правовий аналіз документів та
підготовку щодо захисту інтересів, а
всього 844 грн. 50 коп.

ОСОБА_1 подав дві заяви про
перегляд вказаного рішення за
нововиявленими обставинами у
вказаному позові і зустрічному позові
які об'єднані в одне провадження.

В останніх уточненнях вказав
наступні, як він вважає, нововиявлені
обставини, які не були відомі на час
розгляду справи, та винесення рішення 17
січня 2012 року.

- Акт ТОВ «Глобус-20082 від 22 липня 2013 року
- який показав напрямок проходження
межі між ОСОБА_1 і ОСОБА_9 - ОСОБА_8,між
чабанами - і ОСОБА_3, між ОСОБА_1 і ОСОБА_3
за документами ОСОБА_9

Абрис межі земельної ділянки ОСОБА_9
від 27.05.1998 року одержано 18.04.2012 року.

- План встановлення меж ОСОБА_9 1998 року
одержано 18.04.2012 року.

- Акт земельної ділянки сусіда ОСОБА_10
від 19.11.2012 року з якого ОСОБА_3 присвоїла
собі довжину земельної ділянки, що
вздовж проїзду до ОСОБА_9- ОСОБА_8 44
метри і нав'язала мені. Від утвореної
границі між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 Від точки 9
ОСОБА_3 провела границю по моїй
земельній ділянці, в тому числі
поділила мою літню кухню пополам, не
звертаючи увагу на будь-які документи.

- Відповідь на звернення голови села
ОСОБА_12 за № 345 від 17.08.2012 року, що
сільській раді невідомо про
надходження скарг від ОСОБА_13, ОСОБА_9,
ОСОБА_14, та ОСОБА_15 з приводу побудови
літньої кухні ОСОБА_1 на земельній
ділянці в АДРЕСА_1.

- Не був відомий Акт обстеження проїзду
до садиби ОСОБА_1 від АДРЕСА_1 від 01.02.2013
року.

- Не був відомий суду Акт №11 с. Стайки
від 13.08.2013 року обстеження споруд
сусідів.

- Вказав інші документи як докази які
досліджувались судом першої інстанції
та експертне дослідження яким вважає
дано неправильну оцінку.

Ухвалою Кагарлицького районного суду
Київської області від 24 жовтня 2013 дві
заяви ОСОБА_1 про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив її скасувати, а справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Посилався на те, що ухвала суду є
необґрунтованою та прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено її з додержанням вимог
закону.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне:

Право користування земельною ділянкою
ОСОБА_3, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, порушено ОСОБА_1 шляхом
зруйнування ним межових знаків.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 17 лютого 2012 року
усунуто порушення права користування
земельною ділянкою ОСОБА_3, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з боку
ОСОБА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_1
відновити межові знаки, зруйновані ним,
знести встановлені на території ОСОБА_3
стовпчики для встановлення паркану та
знести літню кухню, збудовану з
порушенням плану забудови, яка
частково знаходиться на території
ОСОБА_3

Відповідно до ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

В розумінні ст. 361 ЦПК України
нововиявлені обставини - юридичні
факти, які існували в момент розгляду
цивільної справи і мали важливе
значення для її вирішення, але не були і
не могли бути відомими ні заявникові,
ні суду.

Нововиявлені обставини слід
відрізняти від нових обставин за
такими критеріями - часовий фактор -
нововиявлені обставини на момент
розгляду справи існували, а нові - ні. По
зв'язку з предметом доказування -
нововиявлені обставини повинні були
до нього входити, нові обставини - ні,
так як не існували і не могли бути
прихованими для суду та учасників
процесу до процесу, тому що не існували.
Тобто, при перегляді судового рішення
суд фактично здійснює правосуддя з
тими же самими позовними вимогами.
Поява нових обставин, навпаки,
привносить новий предмет вимог, що
тягне появу нового позову.

Відповідно до п. З, 4, 5 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30 березня 2012 року» Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини
другої статті 361 ЦПК нововиявлених
обставин необхідними умовами є те, що
вони існували на час розгляду справи,
але підстави виникли після ухвалення
рішення у справі (зокрема, шляхом
скасування судового рішення, яке стало
підставою для його ухвалення),
спростовують обставини, встановлені
судом на час розгляду справи, та мають
важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Вирішуючи питання про наявність
нововиявлених обставин, суд повинен
розмежовувати нововиявлені обставини
та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися
тільки після ухвалення судового
рішення і не пов'язані з вимогою в цій
справі, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення, є
новими обставинами і можуть бути
підставою для пред'явлення нової
вимоги (зокрема, погіршення майнового
стану відповідача після ухвалення
рішення про стягнення з нього
аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази
та докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Отже, відмовляючи в задоволенні заяв
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
належних та допустимих доказів
існування тих обставин, на які апелянт
посилалається у своїх поясненнях, як на
нововиявлені, щодо необхідності
перегляду рішення і що йому не було і не
могло бути відомо про них на час
ухвалення рішення. Не було надано таких
доказів і до суду апеляційної
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи і підстав для її скасування не
вбачає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 312, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду
Київської області від 24 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: