Справа № 739/305/14-ц
Провадження № 6/739/55/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р.

м.
Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі: секретаря Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новгород-Сіверський Чернігівської
області подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції (надалі - відділу
ДВС) Ляшок О.Б., погоджене в.о.
начальника відділу ДВС Смирновим К.О.
про встановлення тимчасового
обмеження боржнику ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції (надалі - відділу
ДВС) Ляшок О.Б., погоджене в.о.
начальника відділу ДВС Смирновим К.О.
про встановлення тимчасового
обмеження боржнику ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань за рішенням суду.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у відділі державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів. З
часу відкриття виконавчого
провадження боржник періодично
аліменти не сплачує, таким чином
ухиляється від виконання покладеного
на нього обов'язку.

Головний державний виконавець Ляшок
О.Б. у судове засідання не з'явилася, про
час та місце розгляду справи була
поінформована належним чином, однак
відділом ДВС подано до суду клопотання
про розгляд подання без її участі та
його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України "Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XVI
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до частини другої статті 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Пунктом 3
частини першої статті 6 вказаного
Закону підставою для такої відмови
зазначено наявність неврегульованих
аліментних, договірних чи інших
невиконаних зобов'язань - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбаченого міжнародними договорами
України.

Як встановлено судом, на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження №13041310 з
виконання виконавчого листа №2-621 від 07
червня 1999 року про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі ?
частки заробітку. Станом на час
досягнення дитиною повноліття виникла
заборгованість зі сплати аліментів у
розмірі 5 965 грн.

Викладене вище підтверджує факт
невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань
зі сплати аліментів.

Обов'язковою умовою для тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи за межі України, є
встановлення факту його ухилення від
виконання зобов'язань, яке виходячи з
аналізу пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України "Про виконавче
провадження", має полягати у навмисному
чи іншому свідомому невиконанні ним
зазначених обов'язків.

Відповідно до положення частини другої
статті 10 ЦПК України наявність умислу
та обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Оскільки,
відповідно до частини другої статті 377-1
ЦПК України, згадане подання
розглядається судом негайно, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. При цьому особа, стосовно
обмеження права якої внесено подання,
фактично позбавлена можливості
довести суду, що нею було вжито усіх
залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.

Як з'ясовано, у матеріалах справи та
матеріалах виконавчого провадження
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості,
відсутні будь-які дані про ухилення
останнього від виконання своїх
зобов'язань, при цьому самого лише
факту невиконання їх боржником
недостатньо для підтвердження його
ухилення від виконання зобов'язань.

За таких обставин, зважаючи на
відсутність достатніх доказів, які б
підтверджували факт ухилення боржника
ОСОБА_3 від виконання своїх зобов'язань,
суд вважає, що підстави для тимчасового
обмеження йому у праві виїзду за межі
України до виконання своїх зобов'язань
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 18 частини третьої статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження", частиною другою статті 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України», статтями 10, 208, 210, 294, 377-1 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Ляшок О.Б. про
встановлення тимчасового обмеження
боржнику ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.В. Чепурко