Справа № 115/6700/13-ц
Провадження № 2/115/120/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" лютого 2014 р.
м. Саки

Сакський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
судді Смолія А.М., за участю секретаря
Якуніна А.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа Сектор з питань опіки та
піклування Сакської районної
державної адміністрації в Автономній
Республіці Крим про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням,

Встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2 та її
неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про
визнання їх такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, а саме
житловим будинком, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує
тим, що на підставі Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 06
грудня 2012 року є власником зазначеного
житлового будинку, у ньому як члени
його сім'ї зареєстровані відповідач та
її дочка. У вересні 2012 року, перед
розірванням шлюбу, ОСОБА_2 разом із
дочкою зібрали свої речі та поїхали
проживати до іншого місця. Саме з цього
часу відповідачі у будинку не
проживають, комунальні послуги не
сплачують, ремонт будинку не
здійснюють, у добровільному порядку
знятися із реєстраційного обліку не
бажають. Зважаючи на реєстрацію
відповідачів, він немає можливості
розпорядитися належним майном, а саме
провести його відчуження. На
зазначених підставах просив
задовольнити його позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги у повному обсязі та
пояснив, що за сімейними обставинами
бажає продати належний йому житловий
будинок та переїхати на постійне місце
проживання до м. Сімферополя.
Відповідачі із власної ініціативи
залишили спірне житло, він не чинив їм
перешкод у користуванні будинком.
Зважаючи на поведінку та особливості
характеру ОСОБА_2 він був вимушений
деякий час проживати за місцем своєї
роботи у корівнику. Після того, як
сусіди повідомили його про залишення
відповідачами його будинку, він
повернувся до нього.

Представник позивача ОСОБА_4 просила
задовольнити вимоги довірителя з тих
підстав, що на сьогодні він опинився у
складній життєвій ситуації, йому
необхідна стороння допомога, яку вона
має намір надати. Відповідач ОСОБА_2
створила нестерпні умови для
проживання позивача у належному йому
будинку, фактично вигнала його із
помешкання, він біля року був вимушений
проживати на фермі. Наявна реєстрація
відповідачів є перешкодою для
проведення довірителем відчуження
належного нерухомого майна.

Відповідач, яка також діяла у інтересах
своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
проти задоволення позову заперечувала
та пояснила, що з метою збереження
житлового будинку, який підлягав
конфіскації у зв'язку із вчиненням
позивачем злочину, її умовили
зареєструвати із ним шлюб та
прописатися у вказаному житлі. Вона
була вимушена залишити спірне житло у
зв'язку із тим, що у неї виникло
занепокоєння щодо безпеки дочки,
оскільки позивача постійно
відвідували його наркозалежні друзі із
сумнівною репутацією, а за своїм
характером роботи вона іноді дуже
пізно поверталася додому. Вона не
чинила перешкод позивачу у
користуванні будинком, він із власної
ініціативи залишав його. Під час
відбування позивачем покарання вона
повністю сплачувала комунальні
послуги. Після закінчення дочкою школи
вона має намір повернутися до житла та
у ньому постійно проживати.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення
позову заперечувала та пояснила, що
позивач не перешкоджав їй проживати у
будинку, зважаючи на характер роботи
матері вона побоювалася залишатися
одна у спірному житлі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 з
огляду на необхідність захисту
житлових прав неповнолітньої дитини
заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази, прийшов до
наступного.|находить|

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1
і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому
шлюбі із 11 жовтня 2006 року по 24 жовтня 2012
року, шлюб розірваний в судовому
порядку.

Право власності ОСОБА_1 на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 виникло на підставі Свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 06 грудня 2012 року.

Із довідки № 849 від 18 листопада 2013 року,
виданої виконкомом Кримської
сільської ради Сакського району АР
Крим, слідує, що відповідачі
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Факт не проживання відповідачів за
вказаною вище адресою з вересня 2012 року
підтверджується актом обстеження
житлового будинку від 20 листопада 2013
року, складеного комісією до складу
якої входили депутат сільської ради та
сусіди.

Відповідачі не спростували факт свого
не проживання із вказаного вище часу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснила, що відповідач у вересні 2012
року, після розірвання шлюбу, із
власної ініціативи пішла з будинку
ОСОБА_1, орендувала собі інше житло. Ще
до розірвання шлюбу ОСОБА_2 почалася
зустрічатися із іншим чоловіком та
приводити його до будинку. Наскільки їй
відомо під час спільного проживання
позивач не запрошував до себе гостей
для спільного вживання алкогольних
напоїв.

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 перебували у шлюбі, півтора року
назад остання переїхала проживати із
будинку колишнього чоловіка до іншого
місця. Після відбуття покарання
позивач повернувся до села та почав
проживати у своєму будинку, їй не
відомо про факти влаштування ОСОБА_1 за
місцем проживання розпивання
алкогольних напоїв, вчинення
хуліганських дій.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ціллю
укладення шлюбу між ОСОБА_1 і ОСОБА_2
було збереження житлового будинку від
конфіскації. Після неодноразового
відвідування ОСОБА_2 позивача у
виправній колонії у них зав'язалися
відносини притаманні подружжю. Після
повернення позивача із місць
позбавлення волі він почав пиячити та
зважаючи на нетрадиційну сексуальну
орієнтацію його почали відвідувати
особи чоловічої статі, що унеможливило
спільне проживання з ним відповідача
із дочкою.

Відповідно з ч. ч. 1, 3 ст. 156 ЖК
Української РСР члени сім'ї власника
жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Члени сім'ї власника
будинку (квартири) зобов'язані дбайливо
ставитися до жилого будинку (квартири).
Повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
придомової території та проведенню
ремонту.

Відповідно із ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідач ОСОБА_2 не надала
жодного доказу на підтвердження
наявності фактів чинення їй із дочкою
перешкод з боку позивача або інших осіб
у користуванні спірним житлом, а так
само існування будь-якої загрози
дитині з боку позивача або інших осіб.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Зважаючи на викладене наявні правові
підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, відповідно зі
ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що
втратили право користування житловим
будинком, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 229,40 грн.,
сплачений позивачем при подачі позову.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Сакський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
Смолій А. М.