Справа № 1203/2037/2012
Провадження № 2/434/345/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Артемівський
районний суд міста Луганська в складі:
головуючого судді: Головіної Т.М., при
секретарі Височиній А.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду місті Луганську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Луганськвугілля» (ДП
«Луганськвугілля») в особі
Відокремленого підрозділу
Шахтоуправління «Луганське» (ВП ШУ
«Луганське») про зобов'язання вчинити
певні дії надання частини щорічної
основної відпустки, стягнення витрат -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом, який неодноразово уточнював, в
якому просить зобов'язати відповідача:
надати йому в літній період 2012 року не
надану відповідачем в 2011 році щорічну
основну відпустку тривалістю п'ять
календарних днів, на підставі ст. 85 ЦПК
України виплатити йому судові витрати,
пов'язані із явкою до суду, а саме -
компенсацію втраченого заробітку або
відриву від звичайних занять, а також
судові витрати, понесені ним на купівлю
марок, конвертів, здійснення
ксерокопій та поштових відправлень у
сумі 193,79 грн., мотивуючи тим, що у період
часу з 23.05.2011 року по 15.06.2011 року йому
була надана щорічна основна відпустка
тривалістю 23 календарних дня , замість
28 календарних днів, на які він, у
відповідності до ч.2 ст. 6 ЗУ «Про
відпустки» має право, як працівник
зайнятий на роботах на поверхні шахти
більше 4 років, крім того, відповідачем
у відпустку зарахований релігійний
святковий день «Трійця», який відбувся
12.06.2011 року, у зв'язку з чим тривалість
його щорічної основної відпустки
була зменшена на п'ять днів.

У судовому засіданні позивач
на позові наполягав, надав пояснення
аналогічні, викладеним у позові,
представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності ,
позов не визнав.

З наданих доказів судом
встановлено наступне:

ОСОБА_1 20.09.2004 року був
прийнятий на роботу гірничим робочим з
ремонту гірничих виробіток третього
розряду з повним робочим днем під
землею. 23.09.2005 року позивач був
переведений гірничим робочим поверхні
першого розряду згідно довідок ВКК, що
підтверджується даними копії
трудової книжки.

У період часу з 23.05.2011 року по
16.06.2011 року позивач перебував в
оплачуваній щорічній основній
відпустці, до роботи приступив
17.06.2011року.

12 червня 2011 року Україна
святкувала релігійне свято «Трійця».

14.06.2011р. позивач звернувся до
директора ВП Шахтоуправління
«Луганське» Ровенського В.В. про
надання інформації щодо використаних
ним днів щорічної основної відпустки
за весь час його роботи на підприємстві
та про проведення перерахунку не
наданих йому днів щорічних відпусток
за весь час праці на підприємстві.

Листом від 24.06.2011 року № 103-1133
відповідач повідомив позивачу , що
позивач з 23.05.2011 року по 16.06.2011 року
перебував в оплачуваній щорічній
основній відпустці, що складає 24
календарних дня та, що з 01.11.2009 року за
результатами атестації робочих місць
тривалість відпустки гірничим робочим
поверхні складає 24 календарних дня,
тривалість відпустки затверджена
колективним договором ВП
Шахтоуправління «Луганське» на 2011рік.
Для проведення перерахунку кількості
днів щорічних відпусток підстав немає.

06.07.2011 року наказом № 767/к від
06.07.2011 року позивач був звільнений за
систематичне порушення трудової
дисципліни на підставі п.3 ст. 40 КЗпП
України.

Рішенням Артемівського р/с м.
Луганська від 19.04.2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ДП
«Луганськвугілля» в особі ВП
Шахтоуправління «Луганське» про
поновлення на роботі , стягнення
заборгованості по заробітній платі,
скасування наказів про дисциплінарне
стягнення, яке ухвалою апеляційного
суду Луганської області від 24.10.2013р.
залишено без змін, у задоволені позову
ОСОБА_1 до ДП «Луганськвугілля» в
особі ВП Шахтоуправління «Луганське»
про поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
скасування наказів про дисциплінарне
стягнення - відмовлено за
необґрунтованістю.

Згідно ст.ст. 2, 5, 6 ЗУ «Про
відпустки», право на відпустки мають
громадяни України, які перебувають у
трудових відносинах з підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, виду діяльності
та галузевої належності, а також
працюють за трудовим договором у
фізичної

особи. Право на відпустки
забезпечується гарантованим наданням
відпустки визначеної тривалості із
збереженням на її період місця роботи
(посади), заробітної плати (допомоги) у
випадках, передбачених цим Законом.
Щорічна основна відпустка надається
працівникам тривалістю не менш як 24
календарних дні за відпрацьований
робочий рік, який відлічується з дня
укладення трудового договору.
Промислово-виробничому персоналу
зайнятому на роботах на поверхні шахт
надається щорічна основна відпустка
тривалістю 24 календарних дні із
збільшенням за кожних два
відпрацьованих роки на 2 календарних
дні, але не більше 28 календарних днів.
Тривалість відпусток визначається
цим Законом, іншими законами та
нормативно-правовими актами України і
незалежно від режимів та графіків
роботи розраховується в календарних
днях.

Відповідно до ст. ст. 73, 781 КЗпП
України, святкові і неробочі дні при
визначенні тривалості щорічних
відпусток не враховуються. Трійця
(неділя) є святковим неробочим днем.

Суд вважає необґрунтованими
посилання позивача про те, що у
тривалість його щорічної основної
відпустки відповідачем було враховано
святковий день «Трійця», внаслідок
чого термін відпустки було зменшено на
один день, оскільки у відпустці позивач
перебував з 23.05.2011 року і до роботи
приступив 17.06.2011 року, тому термін його
щорічної основної відпустки з
відрахуванням 12.06. 2011 року - святкового
дня «Трійця» (неділя) складав 24
календарних дня.

Встановлено також, що позивач,
пропрацювавши більше чотирьох років
на поверхні шахт в 2011 році, мав право на
щорічну основну відпустку тривалістю 28
календарних днів .

Разом з тим, розглядаючи позовні
вимоги ОСОБА_1 про надання йому в літній
період 2012 року не надану відповідачем
в 2011 році щорічну основну відпустку
тривалістю чотири календарних дня, як
працівнику, який пропрацював на
поверхні шахти більше чотирьох років ,
суд виходить з того, що право на
відпустку мають громадяни України, які
перебувають з підприємствами у
трудових відносинах. Позивач 06.07.2011
року звільнений з ВП ш/у «Луганське»,
тому підстав для надання йому
вказаної частини щорічної основної
відпустки не має.

При відмові у позові судові
витрати, пов'язані із явкою до суду у
вигляді компенсації втраченого
заробітку або відриву від звичайних
занять, а також пов'язані з купівлею
марок, конвертів, здійсненням
ксерокопій та поштових відправлень не
стягуються.

На підставі статей 73 КЗпП
України, ЗУ «Про відпустки», керуючись
статтями 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Луганськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу
Шахтоуправління «Луганське» про
зобов'язання вчинити певні дії та
надання частини щорічної основної
відпустки - відмовити за
необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Повний текст рішення суду
виготовлений 20 лютого 2014 року.

Суддя
Т.М. Головіна