Справа №480/1655/13-ц 20.02.2014 20.02.2014 20.02.2014
Провадження №22-ц/784/679/14
у першій інстанції-Войнарівський М.М.
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Серебрякової Т.В.,

при секретарі - Богуславській
О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на заочне рішення Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 23 грудня 2013 року у цивільній
справі за позовом

ОСОБА_1

до приватного
торговельно-посередницького

малого підприємства «Едельвейс»

(далі - МП «Едельвейс»)

про стягнення заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час
затримки розрахунку та моральної
шкоди

У С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до МП «Едельвейс» про
стягнення заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що працював у МП
«Едельвейс» з 1 жовтня 2007 року, а 20
травня 2013 року був звільнений з роботи
на підставі пункту 1 частини 1 статті 36
КЗпП України за згодою сторін. Проте на
день звільнення відповідач не виплатив
йому заборгованість по заробітній
платі та компенсацію невикористаної
відпустки за весь час роботи, чим
заподіяв і моральну шкоду.

Посилаючись на порушення трудових прав
та уточнивши позовні вимоги у зв'язку з
частковою виплатою заборгованості у
липні 2013 року, ОСОБА_1 просив стягнути з
МП «Едельвейс» залишок заборгованості
по заробітній платі та компенсації
невикористаної відпустки за період з 1
жовтня 2007 року по 20 травня 2013 року, 12170,82
грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та 1
000 грн. моральної шкоди.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, позиції щодо
позовних вимог не повідомив.

Заочним рішенням Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 23 грудня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив
рішення скасувати та задовольнити
позов, посилаючись на безпідставну
відмову суду у задоволенні його вимог.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином ( а.с.51).

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не довів наявність
заборгованості по виплаті заробітної
плати на день звільнення, а звільнення
працівника за статтею 36 КЗпП не
передбачає виплати йому грошових
компенсацій.

Проте не з усіма висновками суду можна
погодитись.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належить йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України
визначено, що в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівнику сум у
строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплати
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

За правилами статті 83 КЗпП та статті 24
Закону «Про відпустки» у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтями 57,58 ЦПК України встановлено,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, а належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 1
жовтня 2007 року ОСОБА_1 було прийнято на
роботу у МП «Едельвейс» завідувачем
аптечним складом, 1 вересня 2010 року
переведено на посаду керівника відділу
оптової торгівлі. Наказом №93 від 20
травня 2013 року ОСОБА_1 звільнено з
роботи за угодою сторін відповідно до
пункту 1 частини 1 статті 36 КЗпП України
(а.с. 4).

В матеріалах справи відсутні відомості
про проведення в день звільнення
повного розрахунку з позивачем .

На неодноразові вимоги суду про
надання відомостей щодо
заборгованості по заробітній платі та
невикористаній відпустці МП
«Едельвейс» не реагує (а.с. 47-48, 51-54).

За твердженням позивача ОСОБА_1
розрахунок (частковий) з ним було
проведено 8 липня 2013 року в розмірі
4845,81 грн.(а.с.10, 17, 23).

Таким чином, колегія суддів вважає
доведеним факт затримки виплати
позивачу в день звільнення належних
робітнику сум, що відповідно до частини
1 статті 117 КЗпП є підставою стягнення з
відповідача середнього заробітку за
період з 20 травня по 8 липня 2013 року.

При визначенні розміру середнього
заробітку за час затримки розрахунку
колегія суддів виходить з положень
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою КМУ від 8 лютого 1995 року №100
(далі- Порядок).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1
визначається діленням заробітної
плати за фактично відпрацьовані
протягом останніх двох місяців робочі
дні на число відпрацьованих робочих
днів (пункти 2, 8 Порідку) і складає 87,8
грн. (1800 + 1800/: 41 р/день).

Кількість робочих днів за період з 20
травня по 8 липня 2014 року складає 32
робочих дні.

Середня заробітна плата за цей час
складає 2809,6 грн.

Таким чином, відповідно до частини 1
статті 117 КЗпП з МП «Едельвейс» на
користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2809, 6
грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 20 травня по 8 липня 2013 року.

При цьому колегія суддів не може
прийняти до уваги, що 8 липня 2013 року
відповідач виплатив лише частину
нарахованих йому коштів та залишився
винним компенсацію за невикористані
відпустки за попередні роки.

Будь-яких доказів щодо тривалості
належних відпусток, фактів їх
використання, а також факту
нарахування та невиплату заробітної
плати в більшому розмірі, ніж виплата у
липні 2013 року 4845,81 грн. (а.с.23), матеріали
справи не містять.

Тому суд не може вважати доведеними
вимоги позивача про стягнення залишку
боргу по заробітній платі, компенсації
за невикористані відпустки за
попередні роки та середнього заробітку
за час затримки з 8 липня 2013 року по день
розгляду справи.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП якщо
порушення трудових прав працівника
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від працівника додаткових
зусиль для організації свого життя,
відшкодуванню власником підлягає і
моральна шкода.

Відповідачем порушено право на
своєчасне отримання працівником таких
життєво необхідних платежів, як
заробітна плата, а тому затримка її
виплати з травня по липень 2013 року
звільненому працівнику вимагають від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

За загальним принципом розумності та
справедливості, а також враховуючи час
затримки, колегія суддів вважає
відповідною грошовою компенсацією 500
грн.

Відповідно до статті 88 ЦПК з МП
«Едельвейс» підлягає стягненню
судовий збір за вимогами майнового та
немайнового характеру, виходячи зі
ставки, що діяла на час звернення до
суду, в загальному розмірі 458,80 (229,4+229,4)
грн.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 23 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства «Едельвейс» на користь
ОСОБА_1

- 2809,60 грн. середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні
та

- 500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства «Едельвейс» 458,80 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді