справа № 462/8538/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого - судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи - ОСОБА_3 - про визнання права на
проживання у квартирі, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною
заявою. в якій просить визнати за нею
право на проживання у квартирі АДРЕСА_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня
2012 року проживає у спірній квартирі, у
якій на той час після смерті її батька
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась проживати
відповідач - мати ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3
При цьому зазначає, що відсутність
реєстрації її місця проживання є
причиною обмеження її трудових,
виборчих, цивільних та інших прав.

Суд, ухвалив розглядати справу за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, оскільки представник позивача
ОСОБА_4, який діє на підставі договору
про надання правової допомоги від 01
листопада 2013 року /договір в матеріалах
справи/ подав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності /заява
знаходяться в матеріалах справи/, що
відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та
за відсутності відповідача, яка
належним чином була повідомлена про
час, день та місце розгляду справи,
однак до суду не прибула, про причини
неявки суд не повідомила. При цьому
відповідач подала до суду заяву, в якій
позовні вимоги ОСОБА_1 визнала,
зазначивши, що всі обставини справи
відповідають дійсності, просить
задовольнити поданий позивачем позов
/заява в матеріалах справи/.

Третя особа ОСОБА_3 будучи належним
чином повідомлений про час, день та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, проте подав
відзив на позов, в якому позовні вимоги
визнав в повному обсязі, просив
задовольнити позов в повному обсязі
/заява знаходиться в матеріалах
справи/.

Вивчивши матеріали справи, всебічно,
повно та об'єктивно оцінивши докази
наявні у справі в сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Залізничної
районної ради депутатів трудящих м.
Львова № 126 від 02 лютого 1968 року ОСОБА_5
надано ордер № 002081 на квартиру АДРЕСА_1
/а.с.2/ для сім'ї в складі чотирьох осіб, а
саме: ОСОБА_5 (основний квартиро наймач),
ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_1
(дочка) /а.с.3/.

З матеріалів справи, а саме свідоцтва
про народження НОМЕР_1 вбачається, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 /а.с.6/.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_2 підтверджується, що 28 квітня 1984
року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали шлюб.
Після укладення шлюбу ОСОБА_1 отримала
прізвище чоловіка «ОСОБА_1» /а.с.7/.

Судом встановлено, та підтверджується
матеріалами справи, а саме свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_3, що ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/.

Довідкою, наданою Залізничним районним
відділом ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області від 19 травня 2011 року
№ 16/14-4968 підтверджується, що станом на 19
травня 2011 року у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано дві особи - ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 /а.с.8/.

Із поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що
із серпня 2012 року його рідна сестра
ОСОБА_1 постійно проживає у квартирі
АДРЕСА_1 та веде спільне господарство з
їхньою мамою - відповідачем по справі -
ОСОБА_2 /а.с.12/.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

Зі змісту ст. 65 ЖК України вбачається,
що наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб. Особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» місцем
проживання особи є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік.

Відповідно до п. 2.2 Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затверджених наказом МВС України № 1077
від 22 листопада 2012 року, документами, що
підтверджують право на проживання в
житлі є, зокрема, ордер.

Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» з урахуванням
конституційного положення про те, що
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду (ст.47
Конституції) судам слід при вирішенні
житлових спорів виходити з
неприпустимості виселення в
адміністративному порядку за санкцією
прокурора осіб, які самоуправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом. При
розгляді спорів про право користування
жилим приміщенням необхідно брати до
уваги, що ст. 33 Конституції гарантує
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання. Це означає, що
наявність чи відсутність прописки самі
по собі не можуть бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там
проживала чи вселилась туди як член
сім'ї наймача (власника) приміщення, або
ж для відмови їй у цьому.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи.

У відповідності до ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з вищевикладеного, та
враховуючи, що позивач ОСОБА_1, як дочка
померлого ОСОБА_5, якому на підставі
ордеру надано право на зайняття
квартири АДРЕСА_1, із серпня 2012 року

проживала в даній квартирі, та те, що
відповідач - ОСОБА_2, та третя особа -
ОСОБА_3 не заперечували проти
проживання ОСОБА_1 в даній квартирі, а
тому, суд приходить до переконання, що
за ОСОБА_1 слід визнати право на
проживання у квартирі АДРЕСА_1.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. З огляду на зазначене,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 229,42
гривень судового збору, сплаченого
позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 158, 174, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 64, 65 ЖК України, Законом
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 /паспорт громадянина
України серії НОМЕР_4, виданий
Залізничним РУ ГУ МВС України у м. Києві
27 квітня 1999 року/ право на проживання у
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 /паспорт
громадянина України серії НОМЕР_5,
виданий Залізничним РВ ЛМУ УМВС
України у Львівській області 14 березня
2011 року/ 229 /двісті двадцять дев'ять/
гривень 42 копійки витрат по сплаті
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Бориславський Ю. Л.