Справа № 219/7444/2013-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2014 року
м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді
Погрібної Н.М.,

при секретарі
Тулаїнової О.С.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Артемівська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод в здійсненні права власності
та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про усунення перешкод в
здійсненні права власності та
стягнення моральної шкоди посилаючись
на те, що їй на праві особистої
власності на підставі рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 26.02.2013 належить
гараж , який розташований за адресою
АДРЕСА_2, вказаний гараж вона
зареєструвала в Реєстраційній службі.
10.04.2013 року Реєстраційною службою
видано свідоцтво про право власності
на вказаний гараж . В кінці червня 2012
року до неї звернулись відповідачі з
проханням надати їм можливість
користуватись її гаражем, щоб
зберігати дитячу коляску, на що вона
дала свій дозвіл. На прохання ОСОБА_3
та ОСОБА_5 вона надала їм дублікат
ключів від свого гаражу. Через два
місяця вона вимагала у відповідачів
повернути дублікат ключів та щоб
відповідачі звільнити її гараж від
дитячої коляски, на що відповідачі
тайно змінили замок на гаражі та
заявили їй, що цей гараж їх та гаражем
будуть користуватись виключно вони
самі. 14.08.2013 року вона виявила, що
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5
самовільно, без її дозволу здійснили
переніс стіни гаражу з лівої сторони
від входу гаражу на 0,55 м. від раніш
існуючої стіни її гаражу, тим самим
збільшили її гараж у розмірах. В
квітні 2013 року вона побачила, що
ОСОБА_6 ставить в належаній їй на
праві приватної власності гараж,
автомобіль. На користування своїм
гаражем вона ОСОБА_6 не давала
дозволу, та на вимогу, щоб останній
перестав користуватись її гаражем,
ОСОБА_6 повідомив її, що користуватись
гаражем йому дозволив ОСОБА_3

Рішенням Артемівського міської ради
від 26.06.2013 року № 6/40-734 їй, надано
дозвіл на розробку проекту
землеустрою відповідно відведення
земельної ділянки комунальної
власності територіальної громади
АДРЕСА_2 для обслуговування
індивідуального гаражу з земель жилої
та загальної добудови, на умовах
оренди.

В теперішній час вона несе
витрати на оформлення проекту
землеустрою для оренди земельної
ділянки для обслуговування
індивідуального гаражу із земель
жилої та загальної побудови м.
Артемівськ, але у зв'язку з
неправомірними діями відповідачів
вона не має можливості користуватись
своїм гаражем, ні земельною ділянкою
для обслуговування свого гаражу.
Неправомірними діями відповідачів, що
виразилось в незаконному
користуванні належаного їй на праві
особистої власності гаражем,
розташованого АДРЕСА_2 , без надання її
дозволу, незаконним збільшенням площі
її гаражу без її дозволу власника, їй
спричинена моральна шкода, який
виразився в значних душевних
страждань та фізичної болі.

З урахуванням вищевикладеного
просить суд винести рішенням, яким
усунути перешкоди в здійсненні права
користування та розпорядження
власником нею своїм майном - гаражем,
розташованим за адресою АДРЕСА_2
шляхом припинення права користування
гаражем, розташованим за адресою
АДРЕСА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6;
зобов*язати відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 передати їй всі ключі
від замків на вхідних воротах гаражу,
розташованого за адресою АДРЕСА_2;
зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5 за свій
власний рахунок, своїми грошовими
засобами поновити гараж,
розташований за адресою АДРЕСА_2, в
первинне положення, зменшив його площу
до 12,1 кв. м., яка раніш існувала до
самовільного переносу відповідачами
стіни гаражу в ширину з лівої
сторони від входу в гараж, шляхом
демонтажу добудови (стіни з лівої
сторони від входу гаражу) до гаражу та
встановлення (переносу) стіни гаражу
в первинне положення в відповідності
з планом гаражу, зображеному в
технічному паспорті від 02.10.2012 року на
гараж, розташований за адресою
АДРЕСА_2; зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 винести з гаража, розташованого
за адресою АДРЕСА_2 всі свої особисті
речі; стягнути з ОСОБА_3 на її користь
спричинений їй моральну шкоду у
розмірі 2000грн.; стягнути з ОСОБА_5 на її
користь спричинений їй моральну шкоду
у розмірі 2000грн.; стягнути з ОСОБА_6 на
її користь спричинений їй моральну
шкоду у розмірі 2000грн.; стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на її користь
судовий збір у розмірі 344.10грн.

У судовому засіданні позивач та
його представник наполягали на
позовних вимогах з підстав, вказаних в
позові та просили позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та
представник відповідачів ОСОБА_4 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнавали та пояснювали, що гараж,
який належить позивачці і гараж, яким
користуються відповідачі це два
різних об»єкта, яка розташовані у
одному дворі. При цьому гараж, яким
користуються відповідачі було
придбано останніми разом з квартирою
АДРЕСА_1 у ОСОБА_9. Право власності вони
не оформили, оскільки на гараж не було
правовстановлюючих документів, але
продавець передав їм виписку з рішення
про дозвіл встановити металевий гараж
та дозвіл на виконання будівельних
робіт інспекції Держархбудконтролю
м.Артемівська. Після того, як позивач
придбала автомобіль, вона орендувала
їх гараж і в цей період, на їх думку
виготовила технічний паспорт. Вважали,
що в судовому засіданні позивач не
підтвердила своє право власності на
даний гараж, оскільки на викопіровці з
плану міста дворової території жилого
будинку АДРЕСА_2, яка мається в
матеріалах справи цивільного
провадження за результатами якого
винесено рішення про визнання права
власності на гараж за позивачем,
відмічено інший гараж. Враховуючи
викладене просили в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод в здійсненні права власності
та стягнення моральної шкоди,
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного:

Згідно показань свідка ОСОБА_10,
який в судовому засіданні пояснював, що
він працює директором АКП
«Архітектурно-планировочого бюро»
м.Артемівська і він особисто виїздив на
місце за заявою позивачки та оглядав на
місцевості гараж позивачки та зробив
викопіровку з викопіровці з плану
міста дворової території жилого
будинку АДРЕСА_2, яка мається в
матеріалах даної справи. При цьому він
особисто відмітив на викопіровці гараж
позивачки червоним кольором та
поставив особистий підпис. Також
пояснював, що викопіровка з плану міста
дворової території жилого будинку
АДРЕСА_2, яка мається в матеріалах
справи цивільного провадження за
результатами якого винесено рішення
про визнання права власності на гараж
за позивачем, відмічено інший гараж.
Дана викопіровка була зроблена без
виходу на місцевість, крім того йому не
відомо, хто визначив місцезнаходження
гаражу на даній викопіровці. Вважав
правільною та такою, що необхідно
прийняти до уваги викопіровку, яка
зроблена їм особисто з виходом на
місцевість та надав суду фото таблиці
саме того гаражу, який був оглянутий
ним на місці і підтвердив, що саме цей
гараж відмічено ним в викопіровці.

Свідок ОСОБА_11 в судовому
засіданні пояснював, що він робив
викопіровку з плану міста дворової
території жилого будинку АДРЕСА_2, яка
мається в матеріалах справи цивільного
провадження за результатами якого
винесено рішення про визнання права
власності на гараж за позивачем. Дана
викопіровка була зроблена без виходу
на місцевість, та хто відзначив інший
гараж йому не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому
засіданні пояснювала, що вона працює
техніком БТІ м.Артемівська і саме нею
було виготовлено технічний паспорт від
02.10.2012 року на гараж позивачки. Даний
технічний паспорт був виготовлений по
заяві позивачки після виходу на
місцевість, де вона особисто робили
заміри гаражу як зовні так і
всередині. Також пояснила, що
технічний паспорт від 06.06.2013 року
виданий на ім»я ОСОБА_3 . на гараж
НОМЕР_2 АДРЕСА_2 було виготовлено без
виходу на місце за заявою дружини
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та розмірі гаражу були
вказані зі слів останньою. Після
огляду свідком фотографій, наданих
архітектором, остання пояснила, що це
саме той гараж, який вона оглядала, але
на той час, коли вона його оглядала
добудови не було.

Свідок ОСОБА_13 в судовому
засіданні пояснював, що він працює в
юридичному відділі Артемівської
міської ради і саме він приймав участь
у розгляді цивільної справи, за
результатами якої було прийняте
рішення про визнання за позивачкою
гаражу. При цьому в пакеті документів,
які судом були надіслані на їх адресу
також малась викопіровка з плану міста
дворової території жилого будинку
АДРЕСА_2, де червоним кольором було
відмічено гараж позивачки і саме
стосовно цього гаражу було здійснено
перевірку на предмет знаходження
комунікацій міста.

Свідок ОСОБА_14 в судовому
засіданні пояснював, що ОСОБА_9 -
колишній володілець квартири АДРЕСА_1 -
його батько, який на теперішній час
померлий. Йому відомо , що гараж, який
ОСОБА_1 вважає своєю власністю, було
збудовано його батьком. Після смерті
батька даний гараж до складу спадщини
не входив, оскільки на нього не було
правовстановлюючих документів, а лише
дозвіл на його будівлю. Гараж було
продано разом з квартирою ОСОБА_3, про
що є розписка.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснювала, що вона є дружиною
колишнього володільця квартири
АДРЕСА_1 та гаражу, який розташований у
дворі будинку - померлого ОСОБА_9 їй
відомо, що даний гараж встановлював її
чоловік приблизно у 80-х роках. Право
власності на такий металевий гараж на
той час не вимагалося реєструвати в
органах БТІ, тому вони його й не
реєстрували. Після смерті чоловіка
гараж разом з квартирою було продано
ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснювала, що вона є сусідкою сторін
та їй відомо, що ОСОБА_1 здавала гараж
ОСОБА_5. Також їй відомо, що ОСОБА_3
добудували гараж. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
був конфлікт з приводу чого ОСОБА_1
приїздила з міліцією. Також їй відомо,
що з літа 2012 року цим гаражем
користується ОСОБА_6 - він ставить туди
свій автомобіль, яким працює в таксі.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснювала, що вона
є сусідкою сторін та їй відомо, що гараж
належить ОСОБА_1 зі слів останньої,
також відомо, що влітку 2012 року ОСОБА_1
дала ключі від свого гаражу ОСОБА_5, щоб
вони там ставили дитячу коляску. Крім
того, відомо, що з серпня 2012 року даним
гаражем користується ОСОБА_6 - він
ставить там свій автомобіль таксі по
теперішній час. Також їй відомо, що у
ОСОБА_9 був інший гараж, який також
знаходився у їх дворі.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
пояснювала, що вона є сусідкою сторін.
Вона проживає у даному будинку з 1992
року та їй відомо, що гараж, який ОСОБА_1
вважає своєю власністю належав раніш
ОСОБА_9, після смерті якого його рідні
продали квартиру разом з гаражем
ОСОБА_3. Добудова до гаражу весь час
була. Відомо, що у ОСОБА_22, колишнього
володільця квартири, яку купувала
ОСОБА_1, гаражу не було. В теперішній час
гаражем користується ОСОБА_6 він
ставить там свою машину таксі.

Аналогічні показання дали суду свідки
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21

Згідно рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 26.02.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1
до Артемівської міської ради про
визнання права власності задоволені
у повному обсязі. Визнано право
власності на гараж, розташований за
адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_1, момент
здійснення угоди за договором
купівлі-продажу від 09.03.2003року. Вказане
рішення суду набуло законної сили
12.03.2013 року.

Згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 10.04.2013
року на праві приватної власності
ОСОБА_1 належить гараж, що розташований
у АДРЕСА_2, загальна площа гаражу
складає 12,1 кв. м.

Згідно технічного паспорту
від 02.10.2012 року на гараж АДРЕСА_2
власником є ОСОБА_1

Згідно витягу з рішення Артемівської
міської ради від 26.06.2013 року № 6/40-734
ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку
документації із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
комунальної власності територіальної
громади м. Артемівська. ОСОБА_1
АДРЕСА_2 для обслуговування
індивідуального гаражу, із земель
житлової та громадської забудови, на
умовах оренди.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири ОСОБА_14 продав ОСОБА_3
двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_1,
загальною площею 41,90кв.м., житловою
площею 26,70кв.м.

Згідно витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
квартира що розташована у АДРЕСА_1
налужить на праві приватної власності
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу 609 від 01.10.2003р.

Згідно виписки з рішення № 87 від
17.01.1979року ОСОБА_9 проживаючого АДРЕСА_1
дозволено встановити металевий гараж
НОМЕР_2 для автомашини
індивідуального користування.

Згідно дозволу на виробництво
робіт по будівництву № 24 від 08.08.1979року
, інспекцією Держархконтролю м.
Артемівська дозволено ОСОБА_9
проводити будівельні роботи по
возведенню металевого гаражу 3,20 на 5,00
на ділянці у АДРЕСА_1.

Згідно розписки, ОСОБА_14
отримав від ОСОБА_3 суму у розмірі 300
доларів США, що складає по курсу НБУ
1596грн. за купівлю гаражу, належаного
до квартири, що продається АДРЕСА_1.

Згідно довідки, виданої КП
«Архітектурно-планувальним бюро» від
06.06.2013 року в тому, що гараж ОСОБА_9
прож. АДРЕСА_1 дійсно розташований за
адресою АДРЕСА_2(гараж НОМЕР_2)

Згідно ст.317 ЦК України,
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійснені.

Згідно ст.386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб*єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачити
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Згідно ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним право
користування та розпорядження своїм
майном.

Таким чином, в судовому засіданні
було встановлено, що ОСОБА_1 є власницею
гаражу, розташованого у дворі будинку
АДРЕСА_2, згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 10.04.2013
року.

Також в судовому засіданні було
встановлено, що вказаним гаражем в
теперішній час користується ОСОБА_6,
відповідач по справі. Даний факт в
судовому засіданні підтвердили свідки
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21

Посилання відповідачів та їх
представника на те, що відповідачі
користуються своїм гаражем, а ОСОБА_1 є
власницею іншого гаражу не може бути
прийнято до уваги судом, оскільки їх
показання спростовуються поясненнями
свідка - архітектора ОСОБА_10, який в
судовому засіданні пояснював, що
необхідно вважати правільною та такою,
що необхідно прийняти до уваги
викопіровку, яка зроблена їм особисто з
виходом на місцевість; показаннями
свідка - техніка БТІ ОСОБА_12, яка суду
пояснювала, що технічний паспорт від
02.10.2012 року на гараж позивачки був
виготовлений після виходу на
місцевість, де вона особисто робили
заміри гаражу як зовні так і всередині
та в подальшому в судовому засіданні
нею був обізнаний вказаний гараж, але
вже з добудовою.

Показання свідків ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, що гараж який
ОСОБА_1 вважає своїм фактично належить
відповідачам, суд оцінює критично,
оскільки дані відомості їм відомі
взагалі за слів сусідів чи самих
відповідачів.

Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд не може
прийняти до уваги посилання
відповідачів на те, що гараж, яким вони
користуються належить їм, оскільки
правовстановлюючих документів на
вказаний об»єкт відповідачами не
надано. Розписка ОСОБА_14 про
отримання від ОСОБА_3 суми у розмірі 300
доларів США, що складає по курсу НБУ
1596грн. за купівлю гаражу, належаного
до квартири, що продається АДРЕСА_1 не є
належним доказом, оскільки з вказаної
розписки не зрозуміло, який саме гараж
ОСОБА_9 продав ОСОБА_3

Таким чином, суд оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв»язок доказів у сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню в частині вимог
усунення перешкоди в здійсненні права
користування та розпорядження
власником ОСОБА_1 своїм майном -
гаражем, зобов*язання відповідачів
передати позивачу всіх ключів від
замків на вхідних воротах гаражу,
зобов'язанням відповідачів за свій
власний рахунок, своїми грошовими
засобами поновити гараж в первинне
положення та зобов'язанням
відповідачів винести з гаража всі
свої особисті речі.

В частині вимог про стягнення з
відповідачів моральної шкоди, суд
вважає за необхідне відмовити,
оскільки позивачкою не надано доказів
того, що їй були спричинені моральні
переживання, страждання.

Також суд вважає за необхідно ,
відповідно до вимог ст..88 ЦПК України,
стягнути з відповідачів судові
витрати, понесені позивачкою при
заявлені вимог, які задоволені судом.

Керуючись ст..ст. 10, 11,58,60, 209, 212 - 215 ЦПК
України, ст..ст. 319,321,386,391 ГК України, суд
-

В И Р І Ш И В
:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в
здійсненні права власності та
стягнення моральної
шкоди,задовольнити частково.

Усунути перешкоди в здійсненні права
користування та розпорядження
власнику ОСОБА_1 своїм майном - гаражем,
розташованим за адресою АДРЕСА_2
шляхом припинення права користування
гаражем, розташованим за адресою
АДРЕСА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Зобов*язати ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
передати ОСОБА_1 всі ключі від замків
на вхідних воротах гаражу,
розташованого за адресою АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5 за свій
власний рахунок, своїми грошовими
засобами поновити гараж,
розташований за адресою АДРЕСА_2, в
первинне положення, зменшив його площу
до 12,1 кв. м., яка раніш існувала до
самовільного переносу відповідачами
стіни гаражу в ширину з лівої
сторони від входу гаражу, шляхом
демонтажу добудови(стіни з лівої
сторони від входу гаражу) до гаражу та
встановлення (переносу) стіни гаражу
в первинне положення в відповідності
з планом гаражу, зображеному в
технічному паспорті від 02.10.2012 року на
гараж, розташований за адресою
АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
винести з гаража, розташованого за
адресою АДРЕСА_2 всі свої особисті
речі.

Стягнути солідарно ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір
у розмірі 229,40грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення

Рішення винесено суддею
одноособово в нарад чий кімнаті

Головуючий суддя
Н.М.Погрібна