Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/56/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Степанов С.В.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2014

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

головуючої судді - Дьомич
Л.М..

суддів - Дуковського О.Л.,
Черниш Т.В.

з участю секретаря -
Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною ОСОБА_2, інтереси
якої представляє ОСОБА_3 на рішення
Долинського районного суду
Кіровоградської області від 14 серпня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ТОВ «МБД Фаворит», відділ РЕР
ДАЇ з обслуговування Долинського та
Устинівського району, треті особи
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу та скасування
державної реєстрації транспортного
засобу ,-

В С Т А Н О В И
Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділ РЕР
ДАІ з обслуговування Долинського та
Устинівського району Кіровоградської
області про:

- визнання недійсним договору
купівлі-продажу у вигляді довідки -
рахунку серії ДПІ №932546, виданої ТОВ
«МБД» 31.01.2013 року ОСОБА_2 про продаж і
видачу вантажного автомобіля марки
КАМАЗ-5320, бортовий-С;

- відділ РЕР ДАІ з обслуговування
Долинського та Устинівського району
Кіровоградської області скасувати
державну реєстрацію вантажного
автомобіля марки КАМАЗ - 5320, бортовий -С,
номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, двигун
№ НОМЕР_1, проведену 31 січня 2013 року на
підставі договору купівлі-продажу у
вигляді довідки-рахунку серії ДП №932546,
виданої ТОВ «МБД Фаворит» 31 січня 2013
року ОСОБА_2.

В обґрунтування позову вказує, що є
власником автомобіля марки КАМАЗ-5320,
бортовий-С, 1987 року випуску, на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 12.03.2009 року.

07 лютого 2012 року ним видана на
ім'я ОСОБА_6 нотаріально посвідчена
довіреність на розпорядження
вищевказаним транспортним засобом,
проте свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу останньому не
передавалось.

23 січня 2013 року відділом РЕР ДАІ з
обслуговування Долинського та
Устинівського району Кіровоградської
області ОСОБА_6 видано дублікат
свідоцтва про реєстрацію зазначеного
транспортного засобу, у зв'язку з
втратою оригіналу свідоцтва.

25 січня 2013 року ОСОБА_6 без його
дозволу, як власника, надав нотаріально
посвідчену довіреність на
розпорядження вищевказаним
автомобілем ОСОБА_5.

31 січня 2013 року ОСОБА_5 зняв
вказаний транспортний засіб з обліку
та продав колишній дружині ОСОБА_2,
згідно договору купівлі-продажу у
вигляді довідки-рахунку серії ДПІ
№932546, виданої ТОВ «МБД Фаворит».
Остання зареєструвала автомобіль і
отримала свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу.

Позовними вимогами від 12.04.2013
року (а.с.57-58) позивач просив визнати
недійсним договір комісії № 108
укладений 31 січня 2013 року між ТОВ «МБД
Фаворит» та ОСОБА_2 вантажного
автомобіля марки КАМАЗ-5320; акт
технічного стану транспортного засобу,
договір купівлі-продажу автомобіля №
108, укладений 31 січня 2013 року між ТОВ
«МБД Фаворит» та ОСОБА_2

05 червня 2013 року ОСОБА_7, який
представляє ОСОБА_4 повторно звернувся
з заявою про збільшення позовних вимог
и просить визнати недійсним дублікат
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу виданого 23 січня
2013 року відділом РЕР ДАІ з
обслуговування Долинського та
Устинівського району Кіровоградської
області серії НОМЕР_4. (а.с.82).

Ухвалою від 4 квітня 2013 року (а.с.23) до
участі у справі в якості
співвідповідача залучено ТОВ «МБД
Фаворит».

Рішенням Долинського районного
суду Кіровоградської області від 14
серпня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
недійсним:

- дублікат свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу вантажного
автомобіля марки КАМАЗ -5320 виданого 23
січня 2013 року відділом РЕР ДАІ з
обслуговування Долинського та
Устинівського району Кіровоградської
області серії НОМЕР_4.

- договір комісії № 108 укладений 31
січня 2013 року між ТОВ «МБД Фаворит» та
ОСОБА_2 вантажного автомобіля марки
КАМАЗ -5320, бортовий - С, номер шасі
(кузова,рами) НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1;

- договір купівлі-продажу № 108
укладений 31 січня 2013 року між ТОВ «МБД
Фаворит» та ОСОБА_2 вантажного
автомобіля марки КАМАЗ-5320, бортовий - С,
номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_3, двигун
№ НОМЕР_1;

- договір купівлі-продажу у
вигляді довідки-рахунку серії ДПІ №
932546, виданого ТОВ «МБД Фаворит» 31 січня
2013 року ОСОБА_2 про продаж і видачу
вантажного автомобіля марки КАМАЗ - 5320,
бортовий - С, номер шасі (кузова,рами)
НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1;

Відділу РЕР ДАІ з обслуговування
Долинського та Устинівського району
Кіровоградської області скасувати
державну реєстрацію вантажного
автомобіля марки КАМАЗ - 5320, бортовий -
С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3,
двигун № НОМЕР_1, проведену 31 січня 2013
року на підставі договору
купівлі-продажу у вигляді
довідки-рахунку серії ДПІ № 932546,
виданої ТОВ «МБД Фаворит» 31 січня 2013
року ОСОБА_2.

Додатковим рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 09 жовтня 2013 року доповнено
рішенням Долинського районного суду
Кіровоградської області від 14 серпня
2013 року визнані недійсними:

- договір купівлі-продажу у вигляді
довідки-рахунку серії ДПІ № 932546,
виданої ТОВ «МБД Фаворит» 31 січня 2013
року ОСОБА_2 про продаж і видачу
вантажного автомобіля марки КАМАЗ - 5320,
бортовий - С, номер шасі (кузова,рами)
НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1;

- договір комісії № 108 укладений 31
січня 2013 року між ТОВ «МБД Фаворит» та
ОСОБА_2 вантажного автомобіля марки
КАМАЗ -5320, бортовий - С, номер шасі
(кузова,рами) НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1

- договір купівлі-продажу № 108
укладений 31 січня 2013 року між ТОВ «МБД
Фаворит» та ОСОБА_2 вантажного
автомобіля марки КАМАЗ -5320, бортовий - С,
номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_3, двигун
№ НОМЕР_1 - задоволено позовні вимоги
ОСОБА_4 до ТОВ «МБД Фаворит».

У задоволенні вимоги ОСОБА_4 до
ТОВ «МБД Фаворит» про визнання
недійсним акту технічного стану
транспортного засобу № 108 від 31 січня
2013 року - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка
представляє інтереси ОСОБА_2, не
погоджується з висновками суду першої
інстанції, посилається на порушення
норм матеріального та процесуального
права та ставить питання про
скасування рішення, як незаконного,
просить ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Суд першої інстанції частково
задовольняючи позовні вимоги
встановив, що нотаріально посвідченим
дорученням від 07 лютого 2011 року позивач
ОСОБА_4 уповноважив третю особу ОСОБА_6
на укладання правочинів щодо
розпорядження (продавати, передавати в
оренду, позичку) за ціну та на умовах за
його розсудом автомобіля марки КАМАЗ
-5320, бортовий - С, номер шасі
(кузова,рами) НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1,
1987 року випуску, синього кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_2,
довіреність видавалася з правом
передоручення повноважень в повному
обсязі строком до 07 лютого 2014 року
(а.с.7).

23 січня 2013 року ОСОБА_6 у відділі РЕР ДАІ
з обслуговування Долинського та
Устинівського району Кіровоградської
області за заявою про втрату свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу,
отримав дублікат свідоцтва серія
НОМЕР_4, про що зазначено в довіреності
від 25 січня 2013 року.

25 січня 2013 року ОСОБА_6 уповноважив
ОСОБА_5 на підставі нотаріально
посвідченої довіреності укладати
правочини щодо вищевказаного
автомобіля (а.с. 8 ).

ОСОБА_5 на підставі довіреності у
відділі РЕР ДАІ з обслуговування
Долинського та Устинівського району
Кіровоградської області зняв з обліку
транспорт для подальшої реалізації.

31 січня 2013 року ОСОБА_5 на підставі
довіреності з ТОВ «МБД Фаворит» уклав
договір комісії № 108 за умовами якого
для продажу ОСОБА_5 передав ТОВ «МБД
Фаворит» за актом приймання передачі
(актом технічного стану товару)
транспортний засіб (а.с.44).

За договором купівлі-продажу № 108, який
був укладений 31 січня 2013 року між ТОВ
«МБД Фаворит» та відповідачем ОСОБА_5 у
власність покупцю ОСОБА_2 передано
автомобіль КАМАЗ -5320, бортовий - С, номер
шасі (кузова,рами) НОМЕР_3, двигун №
НОМЕР_1, 1987 року випуску, синього
кольору (а.с. 52).

Згідно довідки-рахунку серія ДПІ №932546,
виданої ТОВ «МБД Фаворит» ОСОБА_2 про
продаж і видачу вантажного автомобіля
марки КАМАЗ-5320, бортовий-С, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1,
1987 року випуску, синього кольору у
відділі РЕР ДАІ з обслуговування
Долинського та Устинівського району
Кіровоградської області було
зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2
та видано свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на автомобіль
марки КАМАЗ - 5320, бортовий -С, номер шасі
(кузова,рами) НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1,
1987 року випуску, синього кольору.

Суд першої інстанції визнав
недійсними дублікат свідоцтва про
реєстрацію автомобіля, договір
комісії, довідку-рахунок, договір
купівлі-продажу як такі, що видані та
укладені під впливом обману,
зловмисної домовленості представника
однієї сторони з другою стороною та без
наміру створення правових наслідків.

Оскільки при ухваленні рішення суд
прийшов до висновків, які не
відповідають обставинам справи та
допустив порушення як норм
матеріального так і процесуального
права, то відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_4.

Згідно до ст.3 ЦПК кожна особа має право
в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. За ст. 11 ЦПК
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Законодавство визначає письмове
викладення підстави та предмета
позову, тому і зміни мають відбуватися
в такому ж порядку.

Позивачем в підставу предмета позову
заявлялось про відсутність його
волевиявлення на відчуження майна та
фіктивність правочину, інші підстави
не тільки не зазначались, але і не
доводились, а відтак розглядаючи
підстави предмету позову як обман,
зловмисна домовленість учасників
угоди, суд вийшов за межі звернення.

Щодо розгляду вимоги про
визнання недійсними дубліката
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, договір комісії,
довідки-рахунок, то необхідно
зазначити, що суд захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб, у
спосіб, визначений законами України.
Власник майна вправі захищати та
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права власності також у
спосіб визначений законом. Вищевказані
вимоги за заявленими підставами та
сторонами у справі, суд розглянув як
самостійний предмет спору, але саме по
собі визнання документів за
наявності яких відбувся продаж
транспортного засобу недійсними, не
мають правового наслідку, так як
заявлений з метою доведення і
встановлення недійсності правочину
відчуження майна.

Задовольняючи позов про визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
суд першої інстанції виходив з того,
оспорюваний правочин не мав на меті
створення правових наслідків,
передбачених договором
купівлі-продажу, що підтверджується як
поясненнями сторони позивача, так і
іншими зібраними по справі доказами, а
саме тим, що в свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу вказано про право
ОСОБА_5 на керування, перебування
автомобіля у позивача на час
відчуження, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені чч.
1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 203
ЦК України правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК
України, якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст. 234 ЦК
України, фіктивний правочин
вчиняється його учасниками без наміру
виникнення, зміни або припинення
цивільних прав і обов»язків, тобто «про
людське око», знаючи заздалегідь, що
він не буде виконаний. При вчиненні
фіктивного правочину його учасники
мають інші цілі, ніж ті, що ним
передбачені. Причому справжні їх цілі
можуть бути як протизаконними так і
цілком законними. Водночас фіктивний
правочин може взагалі не мати правової
мети. Фіктивним може бути визнаний
будь-який правочин, якщо він не має на
меті встановлення правових наслідків,
незалежно від того, в якій формі він
вчинений (нотаріальне посвідчення,
державна реєстрація).

Сам по собі факт
невиконання учасниками правочину його
умов не робить його фіктивним. Позивач,
який звертається з вимогою про
визнання правочину фіктивним, має
довести суду відсутність в учасників
правочину наміру створити юридичні
наслідки на момент вчинення правочину.

Згідно зі ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Результати оцінки
доказів суд відображає в рішенні, в
якому наводяться мотиви їх прийняття
чи відмови у прийнятті.

Так, суд першої інстанції, дійшовши
висновку про те, що договір
купівлі-продажу є фіктивним, дослідив
та дав оцінку доказам позивача у
справі, зокрема його пояснення про те,
що він не мав наміру відчужувати
належне йому майно і автомобіль
знаходиться у нього. Оцінивши
наведені докази, суд, пославшись на
ст.234 ЦК України, дійшов висновку про
відсутність у позивача наміру створити
правові наслідки у вигляді зміни
власника майна. Разом з тим, судом не
дотримані вимоги ст. ст. 60, 62 ЦПК України
не перевірені доводи щодо
фіктивності оспорюваного договору. Суд
помилково прийшов до висновку, що
позивач наміру продавати спірний
автомобіль не мав і відчуження
автомобіля відбулося всупереч його
інтересам та волі. Цей висновок
спростовується довіреністю виданою
особисто позивачем третій особі
ОСОБА_6, 07 лютого 2011 року, згідно якої
висловлена воля позивача ОСОБА_4 щодо
розпорядження транспортним засобом, а
саме надано право на укладання право
чинів в тому числі і продажу, передачі,
тощо за ціну та на умовах за його,
ОСОБА_6, розсудом (а.с.7). Достовірність
даного правочину позивачем не
спростовувалась і не обґрунтована
мета передачі автомобіля у володіння
третьої особи. Який в свою чергу на
підставі цієї довіреності і на тих же
умовах передав транспорт у
ролзпорядження ОСОБА_5, який в
подальшому на підставі договору
комісії доручив укласти
купівлю-продаж автомобіля.

Висновок суду про те, що третя особа
ОСОБА_5 передав за борги своїй колишній
дружині ОСОБА_2 транспорт, не є доказом
в понятті положень ст. 234 ЦК щодо
підстав визнання правочину фіктивним,
а відтак недійсним. ОСОБА_2 являється
добросовісним набувачем спірного
майна, договір набув чинності з часу
сплати покупцем коштів його вартості,
що також підтверджує довідка-рахунок
(а.с. 32). Покупець доводила, що з
вилучених від продажу коштів, ОСОБА_5
розрахувався з нею про аліментним
зобов'язанням. Продавцем виступав ТОВ
«Міжрегіональний брокерський дім
Фаворит», за умовами вартість
предмета продажу( п.2) сплачується
власнику автомобіля, повноваження
якого представлялись за довіреністю,
згідно умов пункту 6.1 довідка-рахунок
виписується після сплати коштів. Як
доводиться матеріалами справи
довідка-рахунок видана 31.01.2013 року.

Із матеріалів справи, оскаржуваного
судового рішення, дослідженого
виходить, що апеляційна скарга є
обґрунтованою і наведені в ній доводи
дають підстав для висновку щодо
незаконності та неправильності
рішення суду, тому рішення суду про
недійсність правочину з підстав
фіктивності є таким що не відповідає
встановленому, внаслідок чого
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4

За вищевикладеного також не підлягає
задоволенню вимога про скасування
реєстрації транспортного засобу, яка
заявлялась як наслідок незаконності
укладеного правочину.

Керуючись ст. 303, ст.
307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК
України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,
інтереси якої представляє ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Долинського районного
суду Кіровоградської області від 14
серпня 2013 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ТОВ "МБД Фаворит", відділ РЕР ДАЇ
з обслуговування Долинського та
Устинівського району, треті особи
ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: