Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №611/881/12
1-й інст. Шимон Л.С.
Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М.,
Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання
Малахової О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог ОСОБА_4 про визнання
будинковолодіння спільною сумісною
власністю подружжя, поділ будинку,
виділ його частки в натурі

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 28
березня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом та просила
визнати будинковолодіння АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та
її як колишнього подружжя, поділити
його, виділивши позивачці ? частку в
натурі. Крім того просила поділити
майно, набуте ними за час перебування у
шлюбі, виділивши їй:

- комплект м'яких меблів (диват та два
крісла) вартістю 4500 грн.;

- телевізор «Оріон» вартістю 1000 грн.;

- музичний центр вартістю 1500 грн.;

-шафа меблева (3-х дверна) вартістю 200
грн.;

-килимова доріжка вартістю 300 грн.;

-кухонний куток (стіл, м'який куток, два
стільці) вартістю 600 грн.;

-кухонна стінка вартістю 1400грн.;

-газова плита вартістю 500 грн.;

-тумбочка під телевізор вартістю 100
грн.;

-золоті обручки (жіночі 2 шт.) вартістю
2000 грн.;

-золотий ланцюг (жіночий) вартістю 1000
грн.;

-золотий хрестик (жіночий) вартістю 500
грн.;

-посуд різний вартістю 1000 грн.;

-мікрохвильова піч вартістю 500 грн.;

-електрочайник вартістю 100 грн.;

-килим розміром 3х4 м вартістю 800 грн.;

-диван старий вартістю 200 грн.;

-плед вартістю 150 грн.;

-шафа книжкова вартістю 100 грн.;

-крісла старі (2 шт.) вартістю 500 грн.;

-заточувальний станок вартістю 500 грн.;

-телевізор чорно-білий вартістю 500 грн.;

-принтер вартістю 800 грн.;

-шафа меблева (2-х дверна) вартістю
250грн.;

Всього майна на загальну суму 19000 грн.

Судові витрати покласти на
відповідача.

В обґрунтування позову зазначала, що з
ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 05 січня 1985 року по 28 березня 2012
року. За цей час вони збудували
будинок з надвірними будівлями, але
право власності на його зареєстроване
лише за відповідачем. Крім того
подружжя придбали інше рухоме майно,
яким користувалися в період спільного
проживання.

Проте дійти згоди щодо спільного
користування вказаним майном вони не
можуть а тому позивачка просить
визнати за нею право власності на ?
частину вказаного житлового будинку та
поділити його.

05 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до суду із заявою про відмову від
позову в частині поділу рухомого майна.
Ухвалою Коростишівського районного
суду Житомирської області від 05
листопада 2012 року таку відмову
прийнято, а провадження у справі в цій
частині закрито (а.с. 91).

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 28
березня 2013 року позов задоволено.

Визнано будинок АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виділено ОСОБА_2 в натурі ? частину його
з надвірними будівлями згідно варіанту
№1 судової будівельно-технічної
експертизи від 29 січня 2013 року, а саме
житлову кімнату 1-4 площею 14,8 кв.м.,
житлову кімнату 1-5 площею 16,0 кв.м., кухню
1-6 площею 11,7 кв.м., криницю «кр» 3,6 п.м., що
складає 44/100 ідеальної частки загальною
вартістю 64827 грн.

Виділено ОСОБА_3 в натурі ? частину
цього житлового будинку за варіантом
№1 зазначеної експертизи та виділено
веранду 1-1 площею 9,9 кв.м., вітальню 1-2
площею 15,3 кв.м., жилу кімнату 1-3 площею
14,6 кв.м., коридор 1-7 площею 4,6 кв.м.,
кладовку 1-8 площею 2,3 кв.м., кладовку 1-9
площею 1,5 кв.м., сарай «Б» площею 34,3
кв.м., літню кухню «В» площею 12,6 кв.м.,
криницю «кр» 3,6 п.м., що складає 56/100
ідеальної частки будинку загальною
вартістю 81673 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
8423 грн. грошової компенсації, 3000
грн. вартості будівельно-технічної
експертизи, 590 грн. сплаченого судового
збору, а також стягнуто на користь
держави 142,50 грн. недоплаченого
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Посилається на те, що рішення суду є
незаконним та таким, що постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема районним судом в порушення ст.
152 ЖК України не отримано дозвіл
сільської ради на переобладнання та
перепланування будинку.

При ухваленні рішення суду про виділ
частки в натурі не вирішено питання на
кого покладаються зобов'язання щодо
проведення відповідних переобладнань
для ізоляції житлового будинку на дві
окремі частини, а також не вирішено
питання щодо комунікацій які
знаходяться в будинку.

Крім того, судом першої інстанції не
прийнято до уваги пояснення позивачки
про вселення їх після одруження в цей
будинок, який уже був збудований. В
період спільного проживання подружжя
проводило лише ремонтні роботи.

Позивачка не була забудовником
спірного будинку, а тому він не може
вважатися спільною сумісною власністю
подружжя.

Суд не надав належної оцінки тому
факту, що ОСОБА_4 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_5, а саме на грошовий
вклад померлого, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 05.04.1985 року.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 05
січня 1985 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який був
розірваний 28 березня 2012 року.

В період шлюбу, а саме 30 вересня 2009 року
на підставі рішення виконкому
Студеницької сільської ради
Коростишівського району від 24 липня 2009
року ОСОБА_3 було видане свідоцтво про
право власності на житловий будинок в
АДРЕСА_1(а.с.6,67).

Тому суд першої інстанції на підставі
ст.ст. 60,63,68 СК України правильно вважав,
що даний житловий будинок є спільною
сумісною власності позивачки та
відповідача.

Відповідно до ст. ст. 183,367 ЦК України
виділ частки в натурі (поділ будинку)
може мати місце за наявності технічної
можливості виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявної
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

Пленум Верховного Суду України в п.7
Постанови від 04 жовтня 1991 року «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» роз'яснив, що у спорах про
поділ будинку в натурі учасниками
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з
відхиленням від розмірів часток
кожного власника, суд з урахуванням
конкретних обставин, може провести
його зі зміною у зв'язку з цим стосовно
до ст. 119 ЦК ідеальних часток і
присудженням грошової компенсації
учаснику спільної власності, частка
якого зменшилася.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
провадиться за наявності дозволу на це
виконкому місцевої ради (ст.152 ЖК).

При поділі жилого будинку суд
зобов'язаний зазначити в рішенні, яка
відокремлена (ізольована після
переобладнання) частина будинку
конкретно виділяється і яку частку в
будинку вона складає, а також, які
підсобні будівлі передаються власнику.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 29
січня 2013 року поділ спірного житлового
будинку можливий лише за одним
варіантом. Вартість цього будинку
становить 146500 грн.

Суд першої інстанції врахував цей
висновок експертизи та правильно
здійснив поділ будинку.

Разом з тим районний суд не з'ясував
питання можливості переобладнання
будинку, не звернувся до виконавчого
комітету сільської ради про надання
дозволу на перепланування та не
з'ясував які роботи і кому необхідно
здійснити.

За висновком додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 29
листопада 2013 року, яка призначалося в
апеляційному суді, проведення
переобладнання в будинку є можливим на
дві ізольовані квартири із самостійним
входом. Для ізоляції окремих виділених
частин житлового будинку необхідно
закрити дверну пройму з кімнати поз. 1-2
в кімнату поз. 1-5, закрити дверну пройму
з коридору поз. 1-7 в кухню поз. 1-6, в
приміщенні поз. 1-6 облаштувати тамбур з
наступним встановленням дверного
блоку для забезпечення окремого входу
і в ізольовану частину будинку.
Перегородки між приміщеннями поз.1-8 та
поз.1-9 та між коридором поз. 1-7 та
приміщеннями поз.1-8 та поз.1-9
демонтувати. Новоутворене приміщення
переобладнати під кухню із
забезпеченням вентиляції та газової
або електроплити.

Кожну із виділених частин будинку
необхідно обладнати окремими
системами електропостачання,
газопостачання та опалення. Таке
переобладнання у будинку є можливим.

Виконавчий комітет Студеницької
сільської ради 04 лютого 2014 року своїм
рішенням за №7 надав дозвіл на
переобладнання спірного будинку.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що рішення районного суду
підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги проте, що
ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_5, а тому цей будинок не може бути
спільною сумісною власністю подружжя є
безпідставні. В матеріалах справи
відсутні докази того, що вона отримала
свідоцтво про право на спадщину на цей
будинок. Крім того, в справі відсутні
докази і про належність будинку
померлому.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,309,31,314,316 ЦПК
України колегія суддів,-

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 28
березня 2013 року змінити.

Доповнити зазначене рішення
районного суду після абзацу
четвертого, п'ятим, шостим, сьомим
такого змісту:-

Зобов'язати ОСОБА_2 в строк до 01
вересня 2014 року закрити дверну пройму з
кімнати поз. 1-2 в кімнату поз. 1-5, закрити
дверну пройму з коридору поз.1-7 в кухню
поз. 1-6, в приміщенні 1-6 облаштувати
тамбур з наступним встановленням
дверного блоку для забезпечення
окремого входу в ізольовану частину
будинку.

Зобов'язати ОСОБА_3 в строк до 01
вересня 2014 року демонтувати
перегородки між приміщеннями поз.1-8 та
поз.1-9 та між коридором поз. 1-7 та
приміщеннями поз.1-8 та поз.1-9.
Новоутворене приміщення переобладнати
під кухню з забезпеченням витяжної
вентиляції та газової або
електроплити.

Власникам кожної із виділених частин
будинку необхідно обладнати окремими
системами електропостачання,
газопостачання та опалення з дозволу
відповідних органів влади, ПАТ
«Коростишівгаз» та ПАТ
Коростишівський РЕМ».

В решті рішення районного суду
залишити без змін

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
його проголошення.

Головуючий:
Судді: