АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1767/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Тихомирова І.В. Доповідач -
Калиновський А.Б.Категорія 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді:
Калиновського А.Б.

Суддів : Гайдук
В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі :
Півненко С.Ю.

Розглянула у вiдкритому судовому
засiданнi в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
прокурора Нікопольської міжрайонної
прокуратури Дніпропетровської області
на рішення Нікопольського
міськрайонного суду від 13 травня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Дніпро» в особі Єрмака
Олександра Юрійовича, третя особа
Червоногригорівська селищна рада
Нікопольського району про визнання
права власності на нерухоме майно, -

встановила:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до СВК «Дніпро» в
особі Єрмака О.Ю., третя особа
Червоногригорівська селищна рада
Нікопольського району про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності і посилаючись
на те, що 04 липня 2011 року уклав з
відповідачем договір №3
купівлі-продажу нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за яким
сплатив СВК «Дніпро» 15 200,00 грн., а
останній ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, просив визнати
дійсним вказаний договір
купівлі-продажу та визнати за ним право
власності на нерухоме майно.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 13 травня 2013
року визнано дійсним договір №3
купівлі-продажу нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 04.07.2011 року
між Сільськогосподарським виробничим
кооперативом «Дніпро» в особі Єрмака
О.Ю. та ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2 право
власності на корівник, що знаходиться
за вищезазначеною адресою.

В апеляційній скарзі прокурор
Нікопольської міжрайонної прокуратури
Дніпропетровської області просить
скасувати судове рішення та ухвалити
нове про відмову у позові, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегiя суддiв вважає, що скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з наступних пiдстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд
керувався тим, що сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, які
частково виконані: відповідач передав
у власність ОСОБА_2 корівник, а він в
свою чергу прийняв майно та заплатив за
нього оговорену суму 15 200,00 грн., але
продавець ухиляється від
нотаріального посвідчення договору.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Судом встановлено, що 04.07.2011 року
сторони уклали договір №3
купівлі-продажу нерухомого майна,
згідно якого Сільськогосподарський
виробничий кооператив «Дніпро» в особі
Єрмака О.Ю. зобов'язався передати
ОСОБА_2 у власність корівник, а він, в
свою чергу, зобов'язався передати
відповідачу грошові кошти у розмірі 15
200,00 грн.

11 серпня 2011 року ОСОБА_2 вніс на рахунок
відповідача необхідну суму коштів, а 12
серпня 2011 року було складено акт
прийому-передачі придбаного
приміщення(а.с.9).

Статтею 657 ЦК України встановлено, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку(квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі подальше нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Однак це правило не застосовується,
якщо є передбачене законодавчими
актами обмеження(заборона) на
здійснення такого правочину або
сторони не дійшли згоди щодо всіх
істотних його умов.

Вирішуючи спір про визнання правочину,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, суд не врахував,
що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК
України пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Крім того, в порушення ст. 213 ЦПК
України, суд належним чином не
перевірив факт належності на праві
власності Сільськогосподарському
виробничому кооперативу «Дніпро»
відчуженого ним нерухомого майна,
оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які документи, що могли б
підтверджувати проведення державної
реєстрації за Сільськогосподарським
виробничим кооперативом «Дніпро»
права власності на даний об'єкт
нерухомості. Також в державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
відсутні відмості про проведення
державної реєстрації права власності
на спірний об'єкт нерухомості за
будь-якою особою, що підтверджується
інформаційною довідкою від 09 жовтня 2013
року № 10495421(а.с. 49).

Однак суд, задовольняючи позовні
вимоги, цього не врахував та допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвели до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів вважає за необхідне, відповідно
до вимог ст. 309 ЦПК України, ухвалене
судове рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у позовних вимогах
ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляцiйну скаргу прокурора
Нікопольської міжрайонної прокуратури
Дніпропетровської області
задовольнити.

Рішення Нікопольського
міськрайонного суду від 13 травня 2013
року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Дніпро» в особі Єрмака
Олександра Юрійовича, третя особа
Червоногригорівська селищна рада
Нікопольського району про визнання
права власності на нерухоме майно
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Суддi: