пр.№ 2/464/91/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Лєсного С.Є.

при секретарі Троцюк А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить розірвати шлюб з
відповідачем, зареєстрований 07
листопада 1999 року у міському відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції, актовий запис № 2398, в якому
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що спочатку
подружнє життя складалось добре, проте
з часом вони перестали спілкуватися та
розуміти один одного. Часто виникали
конфлікти, ініціатором яких була
відповідач. ОСОБА_2 неодноразово
погрожувала йому фізичною розправою та
знищенням майна. Подальше проживання
та збереження сім»ї вважає неможливим,
оскільки втратив до відповідача
почуття любові, розуміння та поваги.
Стверджує, що сім'я розпалась остаточно
і поновлена бути не може.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав повністю, ствердив, що з
липня 2013 року вони проживають окремо,
не ведуть спільне господарство та не
підтримують подружніх відносин.
Неодноразові спроби примиритись
позитивних наслідків не дали.
Категорично заперечує можливість
примирення, так як мав достатньо часу
для прийняття такого рішення. Він
втратив до відповідача почуття любові
та поваги, а тому вживати заходи для
збереження сім'ї не буде. За строки,
надані судом для примирення, таке не
відбулося, вони не спілкувалися та не
бачилися. Настоює на розірванні шлюбу.

В судовому засіданні відповідач
формально позов заперечила. Зазначила,
що до листопада 2013 року вони проживали
разом, підтримували подружні відносини
та не втратила до позивача почуття
любові та поваги. За строки, надані
судом для примирення, намагалася
примиритися, телефонувала до позивача,
проте останній відмовляв їй у
спілкуванні. Вважає, що шлюб можна
зберегти, однак не змогла навести суду
ґрунтовних доказів у існуванні
повноцінної сім'ї та можливість її
збереження.

Заслухавши пояснення позивача та
відповідача, з'ясувавши дійсні
обставини справи і причини позову,
повно та всебічно з'ясувавши фактичні
взаємини сторін, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних мотивів: сторони,
перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з
07.11.1999 р., міцної сім'ї не утворили. Між
ними систематично виникали конфлікти
та непорозуміння, які привели до
розпаду сім'ї. Сторони не ведуть
спільне господарство, не підтримують
подружні відносини та проживають
окремо. Як вбачається з тверджень
позивача, він втратив до відповідача
почуття любові та поваги, без яких
повноцінна сім'я існувати не може, і
відновлення сімейних стосунків
неможливе, вживати заходи для
збереження сім'ї не буде. Суд не
приймає до уваги твердження
відповідача про можливість збереження
сім'ї, оскільки такі не відповідають
дійсним обставинам справи, так як
строки, надані судом для примирення,
позитивних наслідків не дали, їх
взаємовідносини не змінились.

Наведені обставини приводять суд до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу неможливі,
сім'я розпалась остаточно та шлюб існує
формально. Враховуючи наведене, суд
вважає необхідним формально існуючий
шлюб розірвати.

На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного
Кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60,
212, 215 ЦПК України, с у д, -

в и р
і ш и в :

Позов задоволити. Розірвати шлюб між
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 07
листопада 1999 року у міському відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції, актовий запис № 2398.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий