АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/505/2014р.
Головуючий в І інстанції
Доповідач - Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 14 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Слюсаренко О.В.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Херсонської
міської ради на рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона від 12 грудня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Херсонської міської територіальної
громади в особі Херсонської міської
ради, ОСОБА_2, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою в якій зазначив,
що його дружині ОСОБА_3 згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом належало домоволодіння,
готовністю 68 %, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. Отримавши всі відповідні
дозволи та дотримуючись всіх
будівельних норм і стандартів, не
порушуючи права інших осіб, дружина
закінчила будівництво вказаного
домоволодіння. На теперішній час воно
складається з двох житлових будинків
літ. «А», «Г», прибудов літ. «а», «г»,
«г1», ґанку, козирку, сараю літ. «Б»,
туалету літ. «В», водоводу № 1 та
огорожі № 2, 3, 4, що підтверджується
технічним паспортом, виданим КП «ХБТІ»
ХОР 26.09.2013 року. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла, після її смерті
відкрилася спадщина на належне їй
домоволодіння. Посилаючись на те, що
він звернувся із заявою до
нотаріальної контори про отримання
свідоцтва про право на спадщину, але в
цьому йому було відмовлено у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на будинок, який не був
прийнятий в експлуатацію. Враховуючи,
що його дружина правомірно володіла
житловим будинком, а він є єдиним
спадкоємцем за законом, просив суд
визнати за ним право власності на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 12 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за
ним право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 на домоволодіння, розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 яке складається з
двох житлових будинків літ. «А», «Г»,
прибудов літ. «а», «г». «г1», ґанку,
козирку, сараю літ. «Б», туалету літ.
«В», водоводу № 1 та огорожі № 2, 3, 4.

В апеляційній скарзі представник
Херсонської міської ради, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. Зокрема,
посилався на ті обставини, що у
позивача були відсутні підстави для
звернення до суду з позовом, оскільки
немає відмови нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії, право власності на
будинок не оформлене та не може перейти
позивачу в порядку спадкування,
питання узаконення самочинного
будівництва не може вирішуватися у
судовому порядку.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, що з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у
визначених процесуальним законом
межах, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга Херсонської міської
ради задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, а у разі відсутності заповіту
право на спадкування здійснюється за
законом, зокрема, у першу чергу дітьми
спадкодавця (ч.1 ст.1261 ЦК).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно положень ст.1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 02.03.1988 року,
ОСОБА_3 належало домоволодіння
готовністю 68 % розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.6). Рішенням Дніпровської
ради народних депутатів м.Херсона від
09.09.1983 року ОСОБА_4 надано дозвіл на
будівництво нового будинку згідно
проекту, та зобов'язано здати будинок в
експлуатацію до вересня 1986 року (а.с.7).
Згідно листа Виконавчого комітету
Херсонської міської ради, Управління
містобудування та архітектури ОСОБА_3
надано дозвіл на оформлення документів
на житловий будинок, прибудову до
житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.8). На
теперішній час домоволодіння
складається з двох житлових будинків
літ. «А», «Г», прибудов літ. «а», «г»,
«г1», ґанку, козирку, сараю літ. «Б»,
туалету літ. «В», водоводу № 1 та
огорожі № 2, 3, 4, що підтверджується
технічним паспортом, виданим КП «ХБТІ»
ХОР 27.09.2013 року (а.с.9-13).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого
18.03.2013 року міським відділом РАЦС
Головного управління юстиції у
Херсонській області, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.15). Після її
смерті відкрилась спадщина на належне
їй домоволодіння.

Позивач є чоловіком померлої, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження від 01.02.1969 року (а.с.30) та є
спадкоємцем після смерті дружини. Крім
нього, спадкоємцем першої черги є їх
син - відповідач ОСОБА_2, який не бажає
приймати спадщину після смерті матері
(а.с.36). З довідки державного нотаріуса
першої Херсонської державної
нотаріальної контори Гудими О.Б.
вбачається, що у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
будинок, видати свідоцтво про право на
спадщину неможливо і спадкоємцю
рекомендовано вернутися до суду (а.с.17).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції, врахувавши, що
спадкоємець побудувала житловий
будинок на виділеній земельній ділянці
та за наявності дозволу на будівництво,
дійшов висновку, що спадкодавець набув
право власності на нього, яке перейшло
в порядку спадкування позивачу -
спадкоємцю.

Такі висновки суду у цілому
відповідають встановленим фактам та
ґрунтуються на вимогах діючого
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач не може в іншому порядку, ніж
шляхом ухвалення судового рішення про
визнання за ним права власності на
спадкове майно, реалізувати своє право
на спадщину після смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 було дозволено будівництво
житлового будинку по типовому проекту
розміром 7,98 х 8,88м та зобов'язано знести
старий будинок. ОСОБА_3, яка успадкувала
спірне домоволодіння після ОСОБА_4
порушила зобов'язання знести старий
будинок та порушила типовий проект при
зведенні нового будинку. Тобто
домоволодіння, яке має намір
успадкувати позивач має ознаки
самочинного будівництва.

Сторони по справі не заперечували, що
земельна ділянка під будівництво
спірного домоволодіння була надана
попередньому забудовнику у
встановленому законом порядку, а тому
цей факт вважається доведеним.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права третіх осіб.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що право вимагати визнання
права власності на самочинно збудоване
майно закріплене матеріальними
нормами, має природу суб'єктивного
цивільного права, яке переходить у
порядку спадкування відповідно до норм
ст.ст.1216, 1218 ЦК України. Якщо право
звернутися з вимогою про визнання
права власності на об'єкти самочинного
будівництва відповідно до чинного
законодавства (ст.376 ч.5 ЦК України)
належало спадкодавцеві, воно також
належить спадкоємцеві, який прийняв
спадщину.

Зважаючи на ту обставину, що
спадкодавець ОСОБА_3 побудувала на
відведеній їй у законному порядку
земельній ділянці об'єкт нерухомості,
який має ознаки самочинного, права
третіх осіб не порушуються, що також
підтвердила при апеляційному розгляді
справі представник відповідача, та
набула права визнання за нею права
власності у порядку, визначеному
частиною п'ятою статті 376 ЦК України,
однак за життя не скористалася цим
правом, колегія суддів вважає, що таке
право перейшло до її спадкоємців та
іншого шляху для захисту права на
спадкове майно у позивача не має.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта про незаконність
рішення суду, оскільки вони не
спростовують мотивованих висновків
суду та не підтверджені належними
доказами. Зокрема, виниклі між
сторонами правовідносини не
регулюються нормами цивільного
законодавства щодо новоствореного
майна на які посилається апелянт.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Херсонської міської
ради відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 12 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: