АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/926/14
Справа № 631/1748/13-ц
Категорія : земельні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» на рішення
Нововодолажського районного суду
Харківської області від 12 грудня 2013
року по справі за позовом Акціонерної
компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_3
про зобов»язання відновити становище,
яке існувало до порушення прав та
законних інтересів,-

ВСТАНОВИЛА :

27.09.2013 року позивач звернувся у суд з
позовом, в якому з посиланням на вимоги
ч.3 ст.76, п.б ч.1 ст. 112 ЗК України, ст. 386 , 391
ЦК України, просив зобов»язати
відповідача відновити становище, яке
існувало до порушення прав та законних
інтересів АК «Харківобленерго», а саме:
звільнити охоронну зону ПЛ 10 кВ.
«Н.Водолага», шляхом знесення
господарської будівлі(кухні), що
знаходяться в охоронній зоні по вулиці
АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовував тим, що АК
«Харківобленерго» належить
високовольтна повітряна лінія
електропередачі (далі -ПЛ) 10 кВ «Н.
Водолага», інвентарний № 565484, що
проходить по АДРЕСА_1

Позивач зазначає, що 17.02.2013 року
компанією було проведено обстеження ПЛ
10 кВ «Н. Водолага», під час якого було
виявлено порушення користування
охоронною зоною, а саме: у межах опор №
34-35, під проводами, без дозволу АК
«Харківобленерго» відповідачем було
збудовано господарську будівлю (кухню)
по АДРЕСА_1 та за наслідками такого
обстеження складено акт обстеження
електричної мережі від 17.02.2013 № 2 та
протокол про адміністративне
порушення від 22.04.2013 № 2. Постановою
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Нововодолазької
селищної ради від 11.06.2013 №-13 ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.99 КУпАП України,
порушення затверджених Кабінетом
Міністрів України «Правил охорони
електричних мереж», що спричинило або
могло спричинити перерву в
забезпеченні І споживачів електричною
енергією, пошкодження електричних
мереж або заподіяння іншої шкоди, та
накладено на неї адміністративне
стягнення у вигляді попередження.

Як на підставу своїх вимог
позивач зазначає, що відповідач
повинен вчинити дії щодо усунення
перешкод, що заважають компанії
здійснювати своє право на належне
майно (повітряну лінію електропередач).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги АК
«Харківобленерго» підтримав в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні суду
першої інстанції позовні вимоги АК
«Харківобленерго» не визнав. Свої
заперечення обгрунтовував тим,
рішенням Нововодолазької селищної
ради Харківської області 13.05.1986 року
йому надано в безстрокове користування
земельну ділянку з земель селищної
забудови по АДРЕСА_1 площею 700 кв.м для
будівництва житлового будинку і
господарських будівель. 20.05.1986 року
відповідач отримав дозвіл на
будівництво і план забудівлі від
районного архітектора. Згідно даного
плану відповідач і збудував будинок за
вищевказаною адресою. 10.05.1989 року
ОСОБА_3 отримав ордер на право
проведення земляних робіт для
газопроводу по АДРЕСА_1, смт. Нова
Водолага, який був підписаний
відповідними інстанціями, в тому числі
і РЕС. В цьому ж році відповідач будував
господарські будів 15.11.2000 року отримав
акт державної технічної комісії про
готовність закінченого будівництвом
об'єкта до експлуатації , а 15 січня 2001
року отримав свідоцтва про право
власності на зазначений житловий
будинок та господарсько-побутові
приміщення. Відповідач зазначав , що
18.12.2001 року ним було отримано дозвіл від
начальника Нововодолазького РЕМ для
проведення 3-х фазного вводу в своє
домоволодіння, а лічильник було
встановлено в тій будівлі, яку тепер
позивач змушує його знести.

Рішенням Нововодолазького
районного суду Харківської області від
12 грудня 2-13 року в задоволенні вказаних
позовних вимог позивачу було
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати вказане рішення суду
та ухвалити нове рішення яким
задовольнити його вимоги.

Доводи апеляційної скарги
обгрунтовує невідповідністю висновків
суду обставинам справи та наявним у
справі доказам.

Наводить ті ж доводи, що і в суді
першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач, посилаючись на законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та безпідставність доводів
апеляційної скарги, просить відхилити
апеляційну скаргу , а рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги та заперечень на апеляційну
скаргу , судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні позовних вимог, суд з
посиланням на вимоги ст. 41 Конституції
України, виходив з того, що вказані
вимоги позивача порушують право
відповідача щодо володіння,
користування та розпорядження своєю
власністю.

При цьому судом першої інстанції
встановлено, підтверджено наявними у
справі доказами та цей факт позивачем
не спростовано, що рішенням
виконавчого комітету Нововодолазької
селищної ради народних депутатів 13.05.1986
року відповідачу надано в безстрокове
користування земельну ділянку з земель
селищної забудови по АДРЕСА_1 площею 700
кв.м для будівництва житлового будинку
і господарських будівель. 20.05.1986 року
відповідач отримав дозвіл на
будівництво і план забудови від
районного архітектора ,затвердженого
виконавчим комітетом Нововодолажської
селищної ради від 20.05.1986 року, на
вказаній земельній ділянці
відповідачу надано дозвіл на
будівництво житлового будинку,
господарський будівель в тому числі і
кухні , яку позивач просить знести(
а.с.24-26).

Вказані обставини справи свідчать
про те, що відповідач у встановленому
ст. 19 ЗК України в редакції земельного
Кодексу 1992 року, діючому на час надання
йому в користування зазначеної
земельної ділянки набув право на
користування нею.

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що відповідач
збудував будинок за вищевказаною
адресою.згідно з зазначеним планом та
дозволом та 10.05.1989 року отримав ордер №
211, виданий виконавчим комітетом
Нововодолазької районної ради
народних депутатів на право проведення
земляних робіт для прокладання
газопроводу по АДРЕСА_1 Відповідно до
вищевказаного ордеру було з'ясовано, що
ордер було погоджено відповідними
інстанціями, в тому числі і
Нововодолазьким РЕМ. 15.11.2000 року
відповідач отримав акт державної
технічної комісії про готовність,
закінченого будівництвом, об'єкта до
експлуатації, а 15 січня 2001 року,
свідоцтво про право власності на
житловий будинок та
господарчо-побудові приміщення (
а.с.27-29).

Як свідчить зазначений акт
державної технічної комісії від 15
листопада 2000 року, комісією також було
прийнято в експлуатацію і спірну кухню
( а.с.28).

Матеріали справи також свідчать
про те , та цей факт відповідачем не
заперечується, що з 1968 року АК
«Харківобленерго» належить
високовольтна повітряна лінія
електропередачі (далі -ПЛ) 10 кВ «Н.
Водолага», інвентарний № 565484, що
проходить по АДРЕСА_1 в смт. Нова
Водолага, Харківської області, тобто ця
лінія електропередачі існувала як на
час надання відповідачу в користування
зазначеної земельної ділянки, так і на
час набуття відповідачем права
власності на зазначений житловий
будинок та надвірні будівлі.

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами на підставі заяви
відповідача 18.12.2001 року, начальником
Нововодолазького РЕМ, відповідачу
надано дозвіл на проведення 3-х фазного
вводу в його домоволодіння, та
відповідно до акту допуску
електроустановки в експлуатацію
відповідачу було підключено
електропостачання в вищевказане
домоволодіння, крім того лічильник
було встановлено в тій будівлі, яка на
даний час є предметом спору ( а.с. 30-35).

Правомірність набуття відповідачем
права користування зазначеною
земельною ділянкою та набуття ним
права власності на спірну кухню
позивачем не оспорюється.

Згідно до вимог ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Непорушність
права власності також закріплена в ст.
41 Конституції України.

В ч.2 ст. 13 ЦК України встановлено, що при
здійсненні своїх прав особа
зобов»язана утримуватись від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Звернення ж позивача у суд з позовом за
захистом свого права власності на
вказану лінію електропередач шляхом
знесення відповідачем кухні яка є його
приватною власністю та розташована на
земельній ділянці, яка у встановленому
законом порядку надана йому у
користування , порушує його права
встановлені зазначеними нормами
матеріального права як власника
спірної будівлі та землекористувача
земельної ділянки на якій розташована
зазначена будівля.

За таких обставин суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Доводи, викладені позивачем в
апеляційній скарзі, вказаних висновків
суду не спростовують та не дають
підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова
колегія приходить до висновку про
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерної
компанії «Харківобленерго»
відхилити.

Рішення Нововодолажського
районного суду Харківської області
від 12 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: