АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1667/14
Категорія: «договірні»
інстанції: Грищенко І.О.
Доповідач: Бурлака І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» лютого 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 05 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 та
заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 05 грудня 2013 року заяву
ОСОБА_4 про забезпечення позову
задоволено; накладено арешт на
нежитлові приміщення підвалу НОМЕР_1
літ. «Ш-1» площею 242, 2 кв. м. по АДРЕСА_1 та
нежитлові приміщення 1-го поверху
НОМЕР_2 літ. «Ш-1» площею 205, 2 кв. м. по
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2 до вирішення справи по суті.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 26 грудня 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
скасування заходів забезпечення
позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду від
05.12.2013 року ОСОБА_2 через свого
представника подав апеляційну скаргу,
в якій просив ухвалу - скасувати та
відмовити в задоволенні заяви.
Посилався на порушення судом норм
процесуального права. Вважав, що суд не
звернув уваги на те, що вказані
нежитлові приміщення належать ОСОБА_2
як фізичній особі - підприємцю, який з
метою забезпечення виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором,
укладеним між ним та ЗАТ «ОТП Банк»
передав в іпотеку вказані нежитлові
приміщення та йому згідно довідки ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» надано дозвіл
на продаж іпотеки з подальшим
погашенням заборгованості, отриманих
від реалізації предмету іпотеки; що не
надано доказів того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає за необхідне апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -
задовольнити частково, ухвалу суду -
змінити. При цьому судова колегія
виходить з наступного.

Задовольняючи заяву про накладення
арешту, суд першої інстанції виходив з
того, що вжиті заходи не перешкоджають
господарській діяльності ОСОБА_2

Проте з таким висновком суду повністю
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу в розмірі 850000,00
грн., яку ОСОБА_2 отримав за розпискою у
ОСОБА_4 строком до липня 2011 року.
Вказану суму своєчасно не повернув,
тому з урахуванням 3% річних за
невиконання зобов'язання просив
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 924323,50
грн. За заявою ОСОБА_4 накладено арешт
на нежитлові приміщення підвалу НОМЕР_1
літ. «Ш-1» площею 242, 2 кв. м. та нежитлові
приміщення 1-го поверху НОМЕР_2 літ. «Ш-1»
площею 205, 2 кв. м., що розташовані по
АДРЕСА_1. Як вбачається з матеріалів
справи вказане майно є видом
забезпечення виконання боргових
зобов'язань (іпотека) за договором про
надання кредитної лінії № СrL-SME 704/294/2008,
укладеним 05.08.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк"
та ОСОБА_2 З 05.08.2008 року на вказане
нерухоме майно накладено заборону
відчуження. Станом на 05.08.2008 року
вартість нерухомого майна за згодою
ЗАТ "ОТП Банк" на ОСОБА_2 склала 2930955, 00
грн. Іншої вартості нерухомого майна
сторони не надали. ОСОБА_2 є суб'єктом
підприємницької діяльності. Іншого
майна у ОСОБА_2 немає.

В суді апеляційної інстанції сторони
підтвердили, що борг не погашено,
справу не розглянуто.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункту 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Вживаючи заходи забезпечення позову і,
накладаючи арешт на вказані нежитлові
приміщення, суд першої інстанції не
врахував, що ОСОБА_2 є суб'єктом
підприємницької діяльності і, що
накладення арешту на них буде
перешкоджати його господарській
діяльності.

З огляду на це судова колегія вважає за
необхідне ухвалу суду першої інстанції
- змінити і замість накладення арешту
вжити заходи забезпечення позову у
вигляді заборони відчуження
зазначених нежитлових приміщень, в
іншій частині ухвалу - залишити без
змін.

Посилання ОСОБА_2 та його представника
на те, що оскільки вказане нерухоме
майно знаходиться в іпотеці, а між ним
та банком ведуться перемовини щодо
добровільного врегулювання кредитної
заборгованості в розмірі 4345150,00 грн.
шляхом добровільного продажу
іпотечного майна з подальшим
погашенням кредитної заборгованості
та що доказів того, що існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову немає, тому в заяві
необхідно відмовити, судовою колегією
не приймаються, оскільки
іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг
Банк» не є власником вказаного майна,
належного розрахунку наявної у ОСОБА_2
перед банком заборгованості, належно
оформленої згоди або протоколу щодо
намірів добровільного врегулювання
кредитної заборгованості матеріали
справи не містять. Із довідки про
ведення перемовин щодо добровільного
врегулювання кредитної
заборгованості, яка міститься на
аркуші справи № 47 і на яку посилається
представник ОСОБА_2 як доказ щодо
необхідності зняття арешту не
вбачається, що банк надав згоду на
добровільний продаж предмету іпотеки.
Крім того вказану довідку підписано
юрисконсультом сектору претензійно -
позовної роботи відділу Північно -
Східного регіону Управління по роботі
з проблемною заборгованістю ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» Нечитайло Л.О., із
якої не вбачається, що до компетенції
юрисконсульта входять обов'язки щодо
надання згоди на добровільний продаж
предмету іпотеки, тому вважати, що
вжиття заходів забезпечення позову у
вигляді заборони відчуження
нежитлових приміщень порушує права
банку підстав немає. Крім того,
заборгованість за зобов'язанням, яке
виникло між сторонами не погашена,
іншого майна у ОСОБА_2 немає, справа за
вказаним позовом не розглянута, тому
заходи забезпечення позову у вигляді
заборони відчуження нерухомого майна
є необхідними, оскільки застосовуються
для того, щоб гарантувати виконання
можливого рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.3 ч. 2 ст. 307, п.2 ч.1
ст. 312, ст. ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 05 грудня 2013 року - змінити.

Заборонити відчуження нежитлових
приміщень підвалу НОМЕР_1 літ. «Ш-1»
площею 242, 2 кв. м. та нежитлових
приміщень 1-го поверху НОМЕР_2 літ. «Ш-1»
площею 205, 2 кв. м., що розташовані по
АДРЕСА_1.

В іншій частині ухвалу суду -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: