Справа № 487/6264/13-ц
Номер провадження 2/487/261/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.02.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

секретаря - Табунщик К.С.,

в присутності позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, представника
відповідача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні власністю,
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні власністю, стягнення
моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач та відповідач є співвласниками
квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 по ? частки
кожний. Крім того ОСОБА_1 є власником
квартир НОМЕР_2,НОМЕР_3 зазначеного
будинку, а ОСОБА_3 - квартири НОМЕР_4. При
цьому відповідач систематично створює
перешкоди позивачу в користуванні його
власністю та прибудинковою територією,
шляхом ненадання ключів від воріт та
одного з приміщень квартири НОМЕР_1,
внаслідок чого між сторонами виникають
постійні суперечки, з приводу яких
ОСОБА_1 змушений був звертатися до
правоохоронних органів. На підставі
викладеного просив зобов'язати ОСОБА_3
не чинити йому перешкоди у
користуванні квартирами
НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1,
передати ключі від воріт
домоволодіння, стягнути 10 000,00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди
та судові витрати.

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги, зазначив, що
рішення про встановлення автоматичних
воріт та кодового замку на хвіртці було
прийнято без його згоди всіма
співвласниками двору за адресою:
АДРЕСА_1: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9. Після встановлення воріт ані
ключів від них, ані комбінації коду
йому зазначені особи не надали, так
само як і ОСОБА_5, якого обрали
управляючим двором, в зв'язку з чим він
не може потрапити на територію
домоволодіння, а як наслідок
реалізувати в повній мірі своє право на
безперешкодне користування та
розпорядження своєю власністю. В
зв'язку з викладеним просив суд
ухвалити рішення, яким зобов'язати
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 не чинити йому перешкоди в
користуванні спільним двором
домоволодіння шляхом передачі ключів
та повідомлення коду від воріт,
зобов'язати ОСОБА_3 передати ключі від
квартири НОМЕР_1 та стягнути на його
користь з ОСОБА_3 10000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, а також
судові витрати.

Ухвалою суду від 13.01.2014 року до участі в
справі в якості співвідповідача було
залучено ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 07.02.2014 року до участі в
справі в якості співвідповідачів було
залучено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, просив задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав. Зазначив, що спірна
квартира НОМЕР_1 складається з двох
приміщень, від яких ключі у ОСОБА_1 є і
він має можливість безперешкодно ними
користуватися. До того ж в 2012 році
позивач здавав в оренду дані
приміщення, при цьому орендарі теж
вільно користувалися квартирою НОМЕР_1.
Стосовно встановлених воріт пояснив,
що ключ від воріт позивач повинен
замовити самостійно в фірмі, яка їх
виготовляла, а щоб отримати адресу
розташування даної фірми ОСОБА_1
необхідно ініціювати проведення
загальних зборів мешканців будинку
АДРЕСА_1, на яких позивачу буде доведено
порядок отримання ним ключів, оскільки
ним не сплачена частина вартості воріт
та інших витрат на утримання
прибудинкової території.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
поясним, що позов він не визнає,
оскільки ніяких перешкод позивачу в
користуванні квартирою та двором не
здійснював. При цьому в письмовому
вигляді в судовому засіданні повідомив
позивача про код замку від хвіртки
воріт.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися,
про причини неявки суд не повідомили.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи прийшов до
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є
співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 369 ЦК України, передбачено, що
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження майном, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

З матеріалів справи вбачається, що 17
січня 2013 року мешканцями будинку
АДРЕСА_1 на зборах було прийнято
рішення про встановлення нових воріт з
автоматичним відкриванням. Позивач на
зазначених зборах присутнім не був,
своєї згоди на встановлення воріт не
надавав.

При цьому відповідачами, присутніми в
судовому засіданні, фактично не
спростовувався той факт, що після
встановлення воріт ОСОБА_1 ключ від них
не передавався.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Отже, ненадання позивачу комплекту
ключів від воріт порушило його право на
користування своїм майном, оскільки
останній не мав вільного доступу на
територію домоволодіння, а як наслідок
і до квартир.

Крім того суд не бере до уваги
посилання, відповідачів на те, що
ОСОБА_1 повинен спочатку виконати
рішення зборів мешканців щодо оплати
частини вартості воріт, а потім йому
буде повідомлено де замовити ключ,
оскільки зазначене рішення було
волевиявленням деяких співвласників і
не може носити обов'язкового характеру
для ОСОБА_1.

Обов'язковим є рішення загальних
зборів членів об'єднання у розумінні
ст.10 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку», але такого об'єднання
сторонами створено не було.

Згідно зі ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 3 його постанови N 4 від 31 березня 1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», моральна шкода може полягати,
зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому
числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

З огляду на те, що судом було
встановлено порушення права власності
ОСОБА_1 з боку відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, суд
вважає за необхідне, враховуючи
тривалість такого порушення, а також
обсяг втрат немайнового характеру, що
зазнав позивач, позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди
задовольнити частково, шляхом
стягнення з вказаних відповідачів на
користь позивача по 100 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині позовних
вимог до ОСОБА_5, оскільки він не є
співвласником спірного домоволодіння
та рішення про встановлення воріт ним
не приймалось.

Враховуючи, що в судовому засіданні
позивачами було в письмовому вигляді
повідомлено позивачу код від хвіртки
воріт, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позову в
частині відповідних позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем не було доведено належними
доказами, що відповідач ОСОБА_3 створює
йому перешкоди у користуванні
квартирою НОМЕР_1, змінив замки в
вхідних дверях.

Так з акту від 12.09.2013 року, заяви
позивача до Заводського РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області від
04.10.2013 року вбачається, що між ним та
ОСОБА_3 виникли суперечки з приводу
користування системою тепло- та водо-
постачання, а не з приводу неможливості
потрапляння ОСОБА_1 в приміщення
квартири НОМЕР_1.

Незмінність замків в спірній квартирі
та відсутність перепон з боку ОСОБА_3 у
користуванні ОСОБА_1 приміщеннями,
підтверджується також показами
свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, даними
ними в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд не вбачає
підстав для задоволення позову в
частині зобов'язання ОСОБА_3 не чинити
перешкоди к користуванні квартирою
НОМЕР_1, шляхом передачі ключів від неї.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачів підлягають стягненню на
користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 218,294
ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
усунення перешкод в користуванні
власністю, стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 передати ОСОБА_1
ключ від воріт домоволодіння по
АДРЕСА_1.

В задоволенні позову в частині
позовних вимог до ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 по 100,00
грн. з кожного в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1
судовий збір по 62,88 грн. з кожного.

В задоволенні позову в частині
надання коду від воріт та ключів від
квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Заводський
районний суд міста Миколаєва. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, мають право
оскаржити рішення протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
підпис
Боброва І.В.

З оригіналом згідно

суддя