Провадження №2/761/429/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт», ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої внаслідок експлуатації
джерела підвищеної небезпеки, -
В липні 2013 року Позивач - ОСОБА_1
звернулась до Шевченківського
районного суду м.Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова Компанія "Лафорт"
(Відповідач-1, ПрАТ "Страхова Компанія
"Лафорт", СК «Лафорт»), ОСОБА_2
(Відповідач-2), про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої внаслідок експлуатації
джерела підвищеної небезпеки.
У позові Позивач просила: - стягнути з
ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт»
страхове відшкодування в сумі 4 888,94
грн., з ОСОБА_2 франшизу в розмірі 500,00
грн. та стягнути з Відповідачів судові
Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що
28.03.2013р. в м.Києві на вул.Магніторській,
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу «ВАЗ
211», держ.номер НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2 та транспортного засобу
«Мітсубіші», держ.номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3, яка належить на
праві власності Позивачці, в
результаті чого Позивачці було завдано
матеріальних збитків.
Згідно довідки ГУ МВС України в м.Києві,
ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_4
Правил дорожнього руху та відповідні
матеріали направлено до Деснянського
районного суду м.Києва.
В результаті вказаної ДТП транспортний
засіб «Мітсубіші» отримав механічні
пошкодження, що підтверджується
первинною довідкою ДАІ.
Враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ПрАТ "Страхова Компанія
"Лафорт" полісом АВ/7794227, Позивач у
телефонному режимі повідомила
Відповідача про ДТП.
У зв'язку з тим, що Відповідач-1 не
направив експерта для визначення
оцінки вартості матеріального збитку,
Позивачка змушена була самостійно
звернутись до сертифікованого фахівця
для визначення розміру матеріального
збитку. Відповідно до Звіту № 2809/1244 про
визначення вартості відновлювального
ремонту з урахуванням зносу від 17.05.2013р.
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу транспортного засобу Mitsubishi,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить Позивачці внаслідок
пошкоджень складає 5 388,94 грн.
Позивачка зазначила, що Відповідач-1
повинен виплатити страхове
відшкодування в розмірі: 5 388,94
(матеріальний збиток)- 500,00 грн.
(франшиза) = 4888,94 грн., а Відповідач-2
розмір франшизи - 500,00грн.
У судове засідання Позивач не з'явився,
проте від його представника 04.12.2013р.
надійшла заява про розгляд справи без
його участі, в якій вказано, що проти
заочного розгляду справи він не
Відповідачі, будучи належним чином
повідомленим про судове засідання, два
рази поспіль не направили до суду своїх
представників, заперечень на позов не
надіслали. Від Відповідача-2 надійшла
заява, в якій він просив проводити
розгляд справи за його відсутності та
додав копію ідентифікаційного коду
Відповідно до положень ч.1 ст.224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечувала, суд, на
підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1
ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про
заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст.60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Як встановлено у судовому засіданні
28.03.2013р. об 11год 55хв. в Деснянському
районі м.Києва на вул.Магнітогорській
сталася дорожньо-транспортна пригода
(ДТП) за участю автомобіля «Міцубіші»,
держ.номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1
і яким керував ОСОБА_3, та між
автомобілем ВАЗ 2101.держ.НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_5 і яким керував ОСОБА_2
(а.с.7)

Від вказаної ДТП автомобіль Mitsubishi, який
належить Позивачці отримав механічні
ушкодження, що підтверджується
довідкою № 9177896 про
дорожньо-транспортну пригоду, виданою
Управлінням Державтоінспекції
Головного управління МВС України в
м.Києві (а.с.7-8) та Довідкою від 28.03.2013р.,
виданою Інспектором ДПС ВДАІ
Деснянського РУ в м.Києві сержантом
міліції Савельченко Ю.В. (а.с.6).

Дослідженими матеріалами
підтверджується, що ДТП сталася з вини
водія ОСОБА_2 (а.с.8).

Даними бази даних МТ СБУ, роздруківка з
якої додана до позову, підтверджується,
що у водія автомобіля ВАЗ
2101.держ.НОМЕР_2, був наявний поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правопої відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ПрАТ «Страхова Компанія
«Лафорт» АВ/7794227, про що також вказано в
довідці про ДТП (а.с.7, 34).

Також даними з сайту МТ СБУ
підтверджується, що ПрАТ «СК «Лафорт» є
діючим членом МТ СБУ, поліс страхування
АВ №7794227 діючий на 28.03.2013р., франшиза
-500грн., сума за шкоду майну - 50 000,00грн.

Позивач повідомила Відповідача1 про
ДТП, проте дані про здійснення
Відповідачем1 оцінки транспортного
засобу та виплати страхового
відшкодування у матеріалах справи
відсутні.

Згідно замовленого Позивачкою Звіту
№2809/1244 від 17.05.2013р про визначення
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням зносу КТЗ: Mitsubishi Spase Star,
реєстраційний номер: НОМЕР_1, власник:
ОСОБА_1, складеного оцінювачем Джунь
С.М. ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна»
(сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності № 12179/11 від 11.07.2011р. (а.с.30),
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу транспортного засобу Mitsubishi Spase
Star, реєстраційний номер: НОМЕР_1
внаслідок пошкоджень складає 5 388,94 грн.
(а.с.10-17). До Звіту №2809/1244 від 17.05.2013р.
додано Акт № б/н огляду колісного
транспортного засобу (дефектна
відомість -а.с.18-19), Калькуляція
дефектів (ремонт) № 41/94 від 17.05.2013р.
(а.с.21-22), Контрольний лист № 41/94 від
17.05.2013р. (а.с.23), фото таблиці №№1-6
(а.с.24-29).

Оскільки Відповідачі до суду своїх
заперечень щодо позову не направили та
відповідних доказів на їх
підтвердження не надали, суд при
вирішенні справи виходить з наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 22 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: 1)шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

За змістом частини 2 статті 1187
Цивільного кодексу України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

При цьому згідно зі ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

При цьому, Пленум Вищого
спеціалізовано суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у п.16
Постанови від 01.03.2013 року N 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» зокрема,
визначив, Оскільки відповідно до
статті 3 Закону N 1961-IV обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється як з
метою забезпечення відшкодування
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, так і
захисту майнових інтересів
страхувальників, враховуючи положення
статті 1194 ЦК, питання про відшкодування
шкоди самою особою, відповідальність
якої застрахована, вирішується залежно
від висловленої нею згоди на таке
відшкодування та виконання чи
невиконання нею передбаченого статтею
33 Закону N 1961-IV обов'язку щодо
письмового надання страховику, з яким
укладено відповідний договір (у
передбачених випадках Моторному
(транспортному) страховому бюро
України, далі - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону N 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

Отже, враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність Відповідача2 ОСОБА_2
на час вчинення ДТП була застрахована у
ПрАТ СК «Лафорт», то правові підстави
для стягнення з нього суми
матеріального збитку - відсутні, а тому
суд приходить до висновку, що сума
страхового відшкодування в розмірі 4
888,94 грн. підлягає стягненню на користь
Позивача з Відповідача-1 - СК «Лафорт».

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (далі -
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності)
регулюються Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон).

Відповідно до п.9.4 статті 9 Закону чітко
визначено, що страхові виплати за
договорами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.

За ст. 6 даного Закону, страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована, за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю та/або майну
потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах
якої страховик зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. (п.9.1 ст.9 Закону).

У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. (п.22.1 ст.
22 Закону).

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

При цьому за п.12.1 ст.12 Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Частиною 18 ст.9 Закону України «Про
страхування» визначено, що франшиза -
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Разом з тим, згідно зі ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Проте, відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону,
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи,
якщо вона була передбачена договором
страхування.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Отже, франшиза в розмірі 500,00грн.
підлягає стягненню на користь Позивача
з Відповідача-2.

З урахуванням всього наведеного вище
позов підлягає задоволенню, шляхом
стягнення на користь Позивача з
Відповідача-1 страхового відшкодування
у розмірі матеріального шкоди - 4
888,94грн., а з Відповідача-2 - у розмірі
франшизи - 500,00грн..

В прохальній частині позовної заяви
Позивач не просить стягнути з
Відповідачів на його користь вартість
експертизи, а тому відповідно до ст.11
ЦПК України суд не може вийти за межі
позовних вимог.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь
Позивача підлягають стягненню з
Відповідачів, сплачені ним при
зверненні до суду судові витрати у
розмірі 229,40грн. враховуючи, що сума
матеріальної шкоди стягнута з
Відповідача1, а з Відповідача2 лише сума
франшизи, суд вважає за можливе
стягнути з Відповідача1 судовий збір у
розмірі 224,40грн., а з Відповідача2 у
розмірі 5,00грн. пропорційно до
задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 6, 9, 12, 22, 28, 29, 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», з урахуванням п.16 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізовано суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013р. N4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», ст. 9 Закону
України «Про страхування», ст.ст. 22, 23,
1166, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294,
296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт», ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, спричиненої внаслідок
експлуатації джерела підвищеної
небезпеки - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування у сумі 4 888,94грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
франшизу у сумі 500,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1, сплачений
нею при зверненні до суду судовий збір,
пропорційно до задоволених позовних
вимог: з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» у розмірі 224,40грн. та з ОСОБА_2 в
розмірі 5,00грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: