Справа № 444/3681/13-ц
Провадження № 2/444/109/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Жовківський районний
суд Львіської області у складі :

головуючого судді
Мікула В. Є.,

при секретарі
Брунець Н.М.

з участю прокурора
Лабань С.С.

представника органу опіки і
піклування Огірчак І.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа :
Жовківської районної державної
адміністрації (органу опіки та
піклування) про позбавлення
батьківських прав, -

В С Т А Н О В
И В :

Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача про позбавлення
його батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, мотивуючи
свою вимогу тим, що 09.07.2011 року вона
зареєструвала шлюб у відділі РАЦС
Жовківського РУЮ з ОСОБА_3. За час
подружнього та сімейного життя у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_4.

З народження сина й досі про його
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток піклується
повністю позивачка та його утримує.
Натомість Відповідач не піклується про
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток сина, не цікавиться
його життям, не допомагає утримувати
дитину. За два роки Відповідач не
виявив бажання не те, що в якийсь спосіб
допомогти Позивачу з дитиною, а й
навіть побачити сина. На всі спроби
налагодити контакт відповіді від
Відповідача не було.

Відповідач не цікавиться дитиною
і не займається її вихованням. За
рішенням Жовківського районного суду
Львівської область від 01.03.2013 року, шлюб
між сторонами було розірвано.

У відповідності до рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 18.04.2013 року, в
користь позивачки з відповідача
присуджено стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина, однак
відповідач не сплатив жодної копійки.

В зв"язку з тим, що відповідач
продовж тривалого часу, а це майже два
роки, ухиляється від виконання свого
батьківського обов"язку по вихованню
сина ОСОБА_4, позивачка в інтересах
дитини змушена звернутись з даною
заявою, в якій просить позбавити
ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина,
ОСОБА_4.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримала посилаючись на доводи
наведенні в позовній заяві та просить
такий задоволити, позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно її
малолітнього сина - ОСОБА_4.

Відповідач на неодноразові виклики в
судове засідання не з'являвся та не
повідомив суд про причини своєї неявки,
не заперечив проти позову і з приводу
мотивів його заявлення, а тому суд
приходить до висновку про ухвалення
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів, оскільки позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть у справі, не з'явилися в
судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК
України, у разі неявки у судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Прокурор в судовому засіданні не
заперечує проти задоволення позовної
заяви та просить позбавити
батьківських прав ОСОБА_3 відносно його
малолітнього сина - ОСОБА_4.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала.
Позов просить задоволити, позбавити
ОСОБА_3 батьківських прав відноснойого
малолітнього сина - ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення сторін,
вислухавши висновок прокурора в
підтримку заяви, дослідивши матеріали
справи та перевіривши їх доказами, а
відтак, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги належить задоволити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2
Сімейного кодексу України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

З свідоцтва про народження дитини
серія НОМЕР_1 від 03.12.2012 року,
вбачається, що відповідач ОСОБА_3 та
позивач ОСОБА_2 є батьками малолітнього
ОСОБА_4.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" від 30.03.2007р. № 3,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема : не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

З пояснень позивачки вбачається, що,
відповідач ОСОБА_3 не виконує
обов'язків по вихованню дитини, які
передбачені ст. 150 СК України, а саме,
батько дитини його інтересами не
цікавиться взагалі, не бере участі у
його вихованні, не цікавиться його
життям, не забезпечує дитину
матеріально.

З висновку опікунської ради про
доцільність позбавлення батьківських
прав, № 02-36/3198 від 26.11.2013 року,
вбачається що виконком Жовківської
міської ради вважає доцільним
позбавити батьківських прав ОСОБА_3,
стосовно його малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вбачається з довідки про
неотримання аліментів від 06.11.2013 року №
3511, ОСОБА_2 не отримувала аліменти з
ОСОБА_3 в період з 01.05.2013 р. по 01.11.2013 року
згідно з виконавчим листом № 444/740/13-ц,
який видано 18.04.2013 року Жовківським
районним судом Львівської області.

Таким чином, судом встановлено, що у
батька не вбачається бажання приймати
участь у вихованні, утриманні сина,
підвищенні рівня його знань та
оздоровлення дитини.

Згідно зі ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати честь та гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Відповідно до ст. 11, 12 Закону України
"Про охорону дитинства" батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. На
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці. Виховання дитини має
спрямовуватися на розвиток її
особистості, поваги до прав, свобод
людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами. Позбавлення
батьківських прав або відібрання
дитини у батьків без позбавлення їх цих
прав не звільняє батьків від обов'язку
утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень,
принципу 6 Декларації прав дитини
проголошеної Генеральною Асамблеєю
ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і
гармонічного розвитку її особи
потребує любові і розуміння, вона
повинна зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків, в
атмосфері любові і моральної та
матеріальної забезпеченості.

Згідно роз'яснень, які містяться у
п. 15 Постанови пленуму Верховного суду
України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та інші), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтується на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла 18 років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 Сімейного кодексу
України.

Позбавлення батьківських прав є
крайньою мірою сімейно-правового
характеру, вона застосовується до
батьків, що не забезпечують належне
виховання своїх дітей. По змісту Закону
ухилення повинно бути навмисним, коли
особа повністю розуміє наслідки своєї
винної поведінки.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про
права дитини від 20.11.1989 року, редакція
зі змінами, схваленими резолюцією 50/155
Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995
року, батьки або у відповідних випадках
законні опікуни несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Обов'язок батьків по утриманню
дітей до досягнення ними повноліття
закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції
України та ст. 180 Сімейного кодексу
України.

Оцінюючи досліджені докази в їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що позовна заява є
підставною і підлягає задоволенню,
оскільки відповідач без поважних
причин не виявляє щодо свого сина
батьківського піклування, ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, маючи юридичну і
фактичну можливість до вчинення
відповідних дій, які становлять зміст
батьківського обов'язку, а тому його
слід позбавити батьківських прав.

Зібрані по справі докази, оцінені
судом належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду є
всі підстави для повного задоволення
позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Жовківський
районний суд Львівської області.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що
заочне рішення може бути переглянуто
судом який його ухвалив за письмовою
заявою. Заяву про перегляд заочного
рішення має бути подано протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Мікула В. Є.