Провадження № 2/0202/352/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 січня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун
К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2012 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором № DNН4КР50630024 від 24.11.2005 року у
розмірі 52017,22 грн.; з ПАТ «Акцент - банк»,
ОСОБА_1 солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та з
ОСОБА_1 стягнути на свою користь
судовий збір.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
05 листопада 2012 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості була задоволена.

Ухвалою суду від 04 липня 2013 року заочне
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05.11.2012 року
за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
скасовано.

В обґрунтування своїх вимог, позивач у
позовній заяві, зазначив, що
відповідно до договору № DNН4КР50630024 від
24.11.2005 року відповідач ОСОБА_1 отримав
кредит 4124,90 грн., зі сплатою за
користування ним відсотків у розмірі
25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 24.11.2006 року. Проте,
в порушення умов договору відповідач
ОСОБА_1 свої зобов'язання належним
чином не виконав, що стало підставою
для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовну заяву та
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. Просив суд відмовити в
задоволені позовних вимог в зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомили.

Суд, заслухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 листопада 2005
року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (
правонаступник ПАТ КБ « ПриватБанк»)
та ОСОБА_1 укладено договір DNН4КР50630024
, згідно з умовами якого банк надав
відповідачу споживчий кредит у
розмірі 4124,90 грн. зі сплатою за
користування ним відсотків у розмірі
25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 24.11.2006 року.

З метою забезпечення виконання
вказаного кредитного договору 20
жовтня 2010 року між ПАТ « Акцент Банк»
та ПАТ КБ « ПриватБанк» було укладено
договір поруки №167, за умовами якого
ПАТ « Акцент Банк» взяв на себе
зобов'язання у випадку неналежного
виконання боржником зобов'язань за
зазначеними кредитним договором
відповідати перед банком нарівні з
боржником як солідарні боржники ( п.4
договору поруки), з розміром
відповідальності поручителя перед
кредитором 10000 грн.

Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ
« ПриватБанк» посилається на те, що
ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 24.09.2012 р.
виникла заборгованість в розмірі
62017,22 грн., яка складається з 4124,90 грн. -
заборгованість за кредитом; 19576,05 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 34886,88 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. А також
штрафи: 500,00 грн. - штраф ( фіксована
частина); 2929,39 - штраф процентна
складова.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитними договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2,3,4 ст.267 ЦК України
заява про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

З урахуванням положень ст.257 ЦК України
у зв'язку зі спливом позовної давності
до вимог слід застосувати позовну
давність.

Відповідно до п.31 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ « Про застосування судами
законодавства при вирішені спорів, що
виникають з кредитних відносин» від 30
березня 2012 року №5, враховуючи
положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України «
Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність сплила і до
додаткової вимоги ( стягнення
неустойки, накладання стягнення на
заставне майно тощо) , положення пункту
7 частини тринадцятої статті 11 Закону
України « Про захист прав споживачів»
застосовуються і до додаткових вимог
банку ( іншої фінансової установи).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
визначено, що докази це будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності,
оскільки позивачем не надано жодного
доказу щодо зміни тривалості позовної
давності, зупинення перебігу позовної
давності чи переривання перебігу
позовної давності, тому суд не вбачає
законних підстав для задоволення
позовних вимог позивача в повному
обсязі, та вимушений в позові відмовити
зв'язку зі сплавом строку позовної
давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст.256,257,258,261,267, 525, 526, 530,
554,559,610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11,
15, 27, 30, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня винесення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Л.П.Слюсар