АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1199/14
Головуючий в 1 інстанції Ткаченко Н.В.
Доповідач Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 жовтня 2011 року
по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2012 року позивач звернувся
до суду з таким позовом посилаючись на
те, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3
був укладений кредитний договір №
2008-ПМ-8 від 07.02.2008 року про надання
ОСОБА_3 кредиту у розмірі 35000 доларів
США на придбання нерухомості в обмін на
зобов'язання по поверненню отриманих
коштів, сплати відсотків та виконання
інших зобов'язань з кінцевим строком
повернення до 07.02.2023 року, а 20.05.2008 року
за кредитною угодою № 2008-ПМ-39 банк
надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 150000
доларів США окремими частинами -
траншами після підписання договору про
видачу траншу на термін і на умовах,
передбачених кредитною угодою і
договором про видачу траншу, із
встановленням терміну повернення
кредиту й окремих частин - траншів
кредиту, відсотків і винагороди, але не
пізніше 20.05.2018 року, після чого 20.05.2008
року між ними був укладений договір про
видачу траншу № 2008-ПМ-39/1, відповідно до
якого банк надав позичальнику кредитні
кошти в розмірі загального ліміту,
встановленого умовами кредитної угоди,
а саме: 150000 доларів США, при цьому за
користування кредитними коштами
позичальник повинен був сплачувати
відсотки у розмірі 18% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за укладеними
договорами між ЗАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 були укладені
договори поруки № 2008-ПМ/8 та № 2008-ПМ/8-1
від 07.02.2008 року, № 2008-ПМ/39 від 20.05.2008 року,
відповідно до яких поручителі взяли на
себе зобов'язання нести повну майнову
відповідальність (по погашенню
кредиту, відсотків, пені, штрафів) у
разі невиконання позичальником
зобов'язань за відповідними
договорами, а також між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" і ТОВ "УФА "Верус" 12 січня 2009
року був укладений договір поруки № 467
та додаток № 1 до нього, відповідно до
якого останнє взяло на себе
зобов'язання нести відповідальність
перед банком у разі невиконання
позичальником зобов'язань за
укладеними договорами в загальному
розмірі 200 грн. по кожному договору
окремо. Оскільки ОСОБА_3 належним чином
взяті на себе зобов'язання не виконував
і станом на 15.05.2009 року має
заборгованість за кредитним договором
№ 2008-ПМ-8 від 07.02.2008 року в розмірі 39217,83
доларів США (33820,22 доларів США -
заборгованість за кредитом, 3225,35
доларів США - заборгованість по
процентам, 273,82 доларів США - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та штрафні санкції у розмірі
1898,44 доларів США) та за кредитною угодою
№ 2008-ПМ-39 від 20.05.2008 року в розмірі 161590,30
доларів США (139655,72 доларів США -
заборгованість за кредитом, 12981,33
доларів США - заборгованість по
процентам, 1227,55 доларів США - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та штрафні санкції в розмірі
7725,70 доларів США), позивач просив
стягнути її з відповідачів солідарно.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня
2011 року стягнуто на користь позивача
солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_2
заборгованість по кредитному договору
№ 2008-ПМ-8 від 07 лютого 2008 року станом на
15 травня 2009 року в розмірі 312671 грн. 99
коп., стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на користь позивача суму
заборгованості по кредитній угоді №
2008-МП-39 від 20 травня 2008 року станом на 15
травня 2009 року в розмірі 1288310 грн. 98 коп.,
стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у розмірі 1700 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
120 грн., а в задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись
на недоведеність обставин справи, які
суд вважав встановленими, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та закрити
провадження у справі.

ОСОБА_2 з підстав порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, недоведеності обставин справи,
які суд вважав встановленими, у своїй
апеляційній скарзі ставить питання про
скасування рішення суду в частині
стягнення грошових коштів з неї та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні цих позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів
скарг, колегія суддів вважає, що вони
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду - частковому скасуванню з
наступних підстав.

Стягуючи на користь позивача
солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_2
заборгованість по кредитному договору
№ 2008-ПМ-8 від 07 лютого 2008 року станом на
15 травня 2009 року в розмірі 312671 грн. 99
коп., суд виходив з того, що позов банку
в цій частині обґрунтований і підлягає
задоволенню.

З таким висновком суду повністю
погодитися не можна.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 554 цього Кодексу у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи,
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ 2008-ПМ-8 від 07.02.2008 року про надання
ОСОБА_3 кредиту у розмірі 35000 доларів
США на придбання нерухомості в обмін на
зобов'язання по поверненню отриманих
коштів, сплати відсотків та виконання
інших зобов'язань з кінцевим строком
повернення до 07.02.2023 року, а 20.05.2008 року
за кредитною угодою № 2008-ПМ-39 банк
надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 150000
доларів США окремими частинами -
траншами після підписання договору про
видачу траншу на термін і на умовах,
передбачених кредитною угодою і
договором про видачу траншу, із
встановленням терміну повернення
кредиту й окремих частин - траншів
кредиту, відсотків і винагороди, але не
пізніше 20.05.2018 року, після чого 20.05.2008
року між ними був укладений договір про
видачу траншу № 2008-ПМ-39/1, відповідно до
якого банк надав позичальнику кредитні
кошти в розмірі загального ліміту,
встановленого умовами кредитної угоди,
а саме: 150000 доларів США, при цьому за
користування кредитними коштами
позичальник повинен був сплачувати
відсотки у розмірі 18% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за кредитною
угодою № 2008-ПМ-39 від 20.05.2008 року ОСОБА_4
як поручитель за договором поруки №
2008-ПМ/39 від 20.05.2008 року взяв на себе
зобов'язання нести повну
відповідальність у разі невиконання
позичальником зобов'язань, а між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" і ТОВ "УФА "Верус" 12 січня 2009
року був укладений договір поруки № 467
та додаток № 1 до нього, відповідно до
якого останнє взяло на себе
зобов'язання нести відповідальність
перед банком у разі невиконання
позичальником зобов'язань за
укладеними договорами в загальному
розмірі 200 грн. по кожному договору
окремо.

Згідно наданого банком розрахунку
ОСОБА_3 станом на 15.05.2009 року має
заборгованість за кредитним договором
№ 2008-ПМ-8 від 07.02.2008 року в розмірі 39217,83
доларів США (33820,22 доларів США -
заборгованість за кредитом, 3225,35
доларів США - заборгованість по
процентам, 273,82 доларів США - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та штрафні санкції у розмірі
1898,44 доларів США) та за кредитною угодою
№ 2008-ПМ-39 від 20.05.2008 року в розмірі 161590,30
доларів США (139655,72 доларів США -
заборгованість за кредитом, 12981,33
доларів США - заборгованість по
процентам, 1227,55 доларів США - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та штрафні санкції в розмірі
7725,70 доларів США).

В підтвердження своїх позовних
вимог про стягнення вказаної кредитної
заборгованості з поручителів ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 позивач надав суду копії
укладених цими особами з банком
договорів поруки № 2008-ПМ/8-1 і № 2008-ПМ/8
від 07.02.2008 року, але вони належним чином
нотаріусом або судом не завірені та їх
оригінали в матеріалах справи
відсутні, а в судовому засіданні
апеляційного суду представник
позивача пояснив, що оригіналів цих
договорів у нього не має, представити
їх суду він не може, де вони знаходяться
йому не відомо і ніяких клопотань про
їх витребування або призначення
експертизи для спростування
заперечень ОСОБА_2 і ОСОБА_1 щодо
підписання ними цих договорів з його
сторони не заявлялося. Представник
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 також їх не надав з
посиланням на їх відсутність, оскільки
таких догорів ними не укладалося.

Таким чином, належних доказів
укладення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з банком
вказаних договорів поруки, а відтак,
доказів в підтвердження заявлених
банком вимог в цій частині, як
місцевому суду так і суду апеляційної
інстанції, не надано, при цьому
апеляційним судом відповідно до вимог
ст. ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України сторони
попереджувалися про наслідки вчинення
або невчинення процесуальних дій щодо
необхідності надання належних доказів
для підтвердження заявлених вимог або
заперечень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду в
частині стягнення спірної кредитної
заборгованості та судових витрат з
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 скасувати, ухваливши
нове рішення про відмову в задоволенні
таких позовних вимог банку на підставі
ст. 554 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 58, 60, 309
ЦПК України.

З наданих скаржниками матеріалів
видно, що заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
09 березня 2011 року при розгляді справи
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"ПриватБанк" до ТОВ "Українське
фінансове агентство "ВЕРУС", ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості було
стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк"
349616 грн. заборгованості за кредитним
договором № 2008-ПМ-8 від 07.02.2008 року
станом на 29.01.2010 року, стягнуто
солідарно з ТОВ "Українське фінансове
агентство "ВЕРУС", ОСОБА_3, ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 200
грн. заборгованості за кредитним
договором № 2008-ПМ-8 від 07.02.2008 року,
стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 1484266, 08
грн. заборгованості за кредитним
договором № 2008-ПМ-39 від 20.05.2008 року
станом на 29.01.2010 року, стягнуто
солідарно з ТОВ "Українське фінансове
агентство "ВЕРУС", ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 200 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ 2008-ПМ-39 від 20.05.2008 року, стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь
ПАТ КБ "ПриватБанк" 161175,84 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ 2007-ПМ-81 від 12.07.2007 року, стягнуто
солідарно з ТОВ "Українське фінансове
агентство "ВЕРУС", ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на
користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 200 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ 2007-ПМ-81 від 12.07.2007 року.

В судовому засіданні апеляційного
суду встановлено, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 липня 2013 року вказане
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 09 березня 2011 року
у частині стягнення заборгованості за
кредитним договором № 2008-ПМ-8 від 07
лютого 2008 року із поручителя ОСОБА_2 та
судових витрат із неї - скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні цих позовних вимог, у
частині стягнення солідарно із ОСОБА_3,
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором № 2008-ПМ-8 від 07 лютого 2008 року
на користь Публічного акціонерного
товариства КБ «ПриватБанк» та у
частині стягнення судових витрат з
метою уникнення подвійного стягнення,
враховуючи заборгованість за
кредитним договором № 2008-ПМ-8 від 07
лютого 2008 року станом на 15 травня 2009
року, яка була стягнута рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 жовтня 2011 року у
загальній сумі 312 671 грн. 99 коп., яка
складається із: 33820,22 доларів США -
заборгованість за кредитом; 3225,35
доларів США - заборгованість по
процентам; 273,82 доларів США - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та штрафні санкції у розмірі
1898,44 доларів США, - змінено із
зменшенням стягнутої суми
заборгованості з 349 616 грн. до 36 051 грн. 81
коп., з яких: несплачені відсотки за
період з 16 травня 2009 року по 29 січня 2010
року - 3225,39 доларів США (що складає 25 787
грн. 99 коп.), пеня за період з 16 травня 2009
року по 29 січня 2010 року - 1070,23 доларів
США (що складає 8556 грн. 49 коп.), штрафні
санкції 213,55 доларів США (що складає 1707
грн. 33 коп.), та стягненням на користь
держави судового збору з ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус» - 51 грн. і з ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 по 455 грн. з кожного, а в
іншій частині рішення суду залишено
без змін.

З урахуванням внесених апеляційним
судом вищезазначених змін до рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 09 березня 2011 року,
наявності також іншої особи - ОСОБА_5 у
той справі, в якій був інший предмет
позову в частині розміру спірної
кредитної заборгованості, колегія
суддів вважає безпідставними доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про подвійне
стягнення заборгованості за двома
рішеннями суду і необхідність закриття
провадження по цій справі.

Інші доводи щодо незаконності
рішення суду в частині стягнення на
користь позивача із ОСОБА_3
заборгованості по кредитному договору
№ 2008-ПМ-8 від 07 лютого 2008 року станом на
15 травня 2009 року в розмірі 312671 грн. 99
коп., стягнення солідарно із ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на користь позивача суму
заборгованості по кредитній угоді №
2008-МП-39 від 20 травня 2008 року станом на 15
травня 2009 року в розмірі 1288310 грн. 98 коп.,
стягнення із ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
користь держави судових витрат та
відмови в задоволенні позовних вимог
банку до ТОВ «Українське фінансове
агентство «Верус» про стягнення
заборгованості в апеляційній скарзі не
наведені і рішення суду в цій частині
іншими відповідачами не оскаржується,
тому підстав для скасування чи зміни
рішення суду в цій частині колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307 - 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2011
року у частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 2008-ПМ-8 від 07 лютого 2008 року з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 та судових витрат з них -
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні цих позовних
вимог.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: