АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/1168/2014
інстанції: Каліушко Ф.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Соколової В.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, за апеляційною
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
30 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з нею та знаходиться на її
утриманні. Оскільки на цей час вона не
має можливості сама утримувати дитину,
а відповідач у добровільному порядку
допомоги не надає, просила стягнути з
ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у
твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.
щомісячно і до досягнення ним
повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 30 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, у твердій грошовій
сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно,
починаючи з 28 серпня 2008 року і до
досягнення ним повноліття. У
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Допущено негайне виконання
рішення в частині стягнення суми
платежу за один місяць. Стягнуто з
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 229 грн. 40
коп. в дохід держави.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить змінити
рішення суду та зменшити розмір
визначених судом аліментів на
утримання сина до 300 грн. на місяць.
Скаржник зазначає, що судом не було
враховано те, що він є приватним
підприємцем і його доходу недостатньо
для сплати аліментів у визначеному
судом розмірі.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в суді
апеляційної інстанції підтримала
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вважав, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що сторони у справі
в період з 4 листопада 2009 року до 23
грудня 2011 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження.

Після розірвання шлюбу дитина проживає
разом з матір'ю та знаходиться на її
утримані, добровільно досягти згоди
щодо сплати аліментів сторони не
можуть.

ОСОБА_2 є приватним підприємцем, має
нерегулярний, мінливий дохід.

За правилами ст. ст. 180, 181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружину,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та
роз'яснень, викладених у п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 "Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Доводи скаржника про те, що судом не
було враховано те, що він є приватним
підприємцем і його доходу недостатньо
для сплати аліментів у визначеному
судом розмірі є необгрунтованими,
оскільки судом визначено такий розмір
аліментів, який є можливим для сплати і
мінімально необхідним для утримання
неповнолітньої дитини.

Приватний підприємець взагалі може не
отримати від здійснення
підприємницької діяльності будь-якого
доходу, але це не звільняє його від
обов'язку сплати аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Ураховуючи встановлені судом
обставини, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 30 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
В.В. Соколова

Л.Д.Поливач