РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року

Київський районний суд
міста Харкова у складі:

головуючого судді - Нев'ядомського
Д.В.

при секретарі -
Ю.С.Косаригіної,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, Третя особа ОСОБА_3 про
визнання права властності,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
відповідача Харківської міської ради
та Третьої особи: ОСОБА_3 з позовною
заявою, в якій просить:

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок літ. «Б-1»
загальною площею 26,6 м2, житловою площею
26,6 м2, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, але надала до суду заяву, в
якій просить суд слухати справу без її
присутності, також надала клопотання
про нездійснення фіксації процесу
аудіозаписуючими пристроями,
заявлений позов підтримує в повному
обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіславши до суду відповідну
заяву з проханням слухати справу за
його відсутністю на підставі закону та
письмові заперечення проти позову.

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання
також не з»явився , надіславши до суду
відповідну заяву з проханням слухати
справу за його відсутністю позовні
вимоги підтримує в повному обсязі .

Суд, вивчивши заяви позивача,
відповідача, третьої особи дослідивши
надані докази по справі, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Так, судом встановлено, що відповідно
до договору дарування від 26 жовтня 2004
року, реєстровий №3265, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4,
ОСОБА_1 отримала у власність 1/2 частину
житлового будинку №2, з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Зазначеним договором позивачці у
власність було передано 1/2 частина
житлового будинку літ. «А-1», загальною
площею 71,7 м2, житловою 29,9 м2 та надвірні
будівлі: сарай літ. «Б», вбиральня літ.
«В», льох літ. «Д», огорожа №1-7,
розташовані на земельній ділянці
площею 951 м г за адресою АДРЕСА_1.

Користуючись своїм правом власника
ОСОБА_1 у 2014 р. за власні кошти самочинно
реконструювала сарай літ. «Б» у
житловий будинок.

Відповідно до технічного паспорту від
25.07.2014 р., виготовленого ТОВ
«ІНВЕНТ-ХАРКІВ», літ. «Б-1» являє собою
житловий будинок, загальною площею 26,6
м2, житловою площею 26,6 м2.

Оскільки законодавством України
питання переведення нежилих приміщень
до житлового фонду чітко не
врегульовано і порядок такого
переведення не визначено, я змушена
звернутись до суду для визнання права
власності зазначений житловий будинок.

На цей час будівництво закінчено,
скарг з питань будівництва об'єкту не
надходило. Таким чином, позивачем не
порушені будь-чиїх прав.

Але, згідно ч.1 ст. 4 ЗУ „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" від 01.07.2004 р. та
п.1.5. Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року N 7/5, обов'язковій
реєстрації прав підлягає право
власності на нерухоме майно фізичних
осіб. Згідно положень Цивільного
кодексу зазначена будівля відноситься
до об'єктів нерухомого майна, тобто до
об'єктів, право власності на які
підлягає обов'язковій державній
реєстрації.

Згідно з приписами ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Право власності на
новостворене нерухоме майно виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Тобто право
власності на нову річ виникає в той
момент, коли в результаті виготовлення
чи створення з'являється об'єкт, який
може кваліфікуватись як нова річ.
Проте, статтею 182 ЦК України
передбачено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Відповідно до п.
10 Додатку 2 до «Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно», затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 (зі змінами) одним таким
правовстановлюючим документом, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно є рішення суду про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна,
про встановлення факту права власності
на об'єкти нерухомого майна, про
передачу безхазяйного нерухомого
майна до комунальної власності.

Відповідно до ст. 376 ЦК України суд має
право визнати право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво, якщо це не порушує права
інших осіб.

Виходячи зі змісту положень ст. 376 ЦК
України - право власності на результат
самочинного будівництва набувається
не в загальному порядку, а в
спеціальному - на підставі рішення суду
і, таким чином, єдиним можливим
документом, що підтверджує виникнення
права власності на новостворене майно
є - рішення суду. Саме таке рішення суду
подається для державної реєстрації
прав на нерухоме майно і при цьому
документи, які підтверджують прийняття
нерухомого майна до експлуатації - не
вимагаються.

Відповідно ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірним, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття право власності не встановлена
судом.

Керуючись ст.ст.10,11,208,209,212-215,218,223
ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 331, 365, 376, 392 ЦК
України суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок літ. «Б-1» загальною
площею 26,6 м2, житловою площею 26,6 м2, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів після
проголошення рішення в апеляційний суд
Харківської області через районний
суд, а особою, яка булі відсутня в
судовому засіданні - протягом 10 днів
після отримання рішення.

Суддя
Д.В. Нев'ядомський