УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді
Зуб Г.А.

за участю секретаря
Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, зацікавлені особи – Київський
відділ Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, ОСОБА_2, Публічне акціонерне
товариство «Регіон-Банк» про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в
якій просить визнати неправомірними
дії старшого державного виконавця
Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №640/6001/14-ц, 2/640/1829/14/07 виданого
Київським районним судом м. Харкова
01.08.2014 року про виселення ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири №4
розташованої за адресою: м. Харків,
пров. Кричевського, буд. 9 без надання
іншого житлового приміщення та зняття
з реєстраційного обліку за даною
адресою та скасувати постанову
старшого державного виконавця
Київського ВДВС ХМУЮ про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню вище вказаного
виконавчого листа. В обґрунтування
посилалась на наступне. 13.11. 2014 року ст..
державним виконавцем Київського ВДВС
ХМУЮ ОСОБА_3 було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
по примусовому виконанню вище
вказаного виконавчого листа. В
постанові зазначено, що виконавчий
документ набрав законної сили 07.07.2014
року, що не відповідає дійсності,
оскільки рішення Київського районного
суду м. Харкова від 23.06.2014 року по справі
за позовом ПАТ «Регіон-Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення
було оскаржено в апеляційному порядку.
30.10.2014 року постановою ст. державного
виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_7
виконавчий документ було повернуто на
підставі ст.. 48,50 ЗУ «Про виконавче
провадження». Враховуючи, що рішення
суду набрало законної сили 11.11.2014 року,
тобто після розгляду справи
Апеляційним судом Харківської області,
а не 07.07.2014 року як вказано в
виконавчому документі та оскаржуваній
постанові, тобто виконавчий документ
прийнятий державним виконавцем не
відповідає вимогам закону.

В судове засідання ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_8 з’явились, заяву
підтримали та просили задовольнити.

Зацікавлена особа – ОСОБА_2 в судове
засідання не з’явився, повідомлений
належним чином, надав заяву про розгляд
справи у свою відсутність.

Представник зацікавленої особи
Київського ВДВС ХМУЮ – ОСОБА_3 в судове
засідання з’явився, заперечував проти
задоволення даної заяви, надав
письмові заперечення та пояснив, що
діяв у відповідності до норм чинного
законодавства.

Представник зацікавленої особи ПАТ
«Регіон-Банк» ОСОБА_9В в судове
засідання з’явилась, просила
відмовити в задоволенні заяви, надала
письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження,
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 23.06.2014 року позов ПАТ
«Регіон-Банк» задоволено та визнано
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими,
що втратили право користування
квартирою №4 розташованої за адресою:
м. Харків, пров. Кричевського, буд. 9
(колишня адреса: Харківвська обл.,
Харківський р-н, с. Циркуни, МЖК
«Інтернаціоналіст», буд. 4, виселено їх
за даною адресою без надання іншого
житлового приміщення, та знято їх з
реєстраційного обліку та стягнуті
судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Відповідно до ст. 223 ч.1 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ЦПК України,
особам, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні,
копії повного судового рішення
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення протягом
двох днів з дня його складання.

Відповідно до ст. 294 ч. 1 ЦПК України,
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які не брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення було винесено 23.06.2014 року, та
надіслано його відповідачам (а.с. 68-69, 72).

На виконання даного рішення, 01.08.2014
року позивачеві були видані виконавчі
листи за даною справою.(а.с. 66), тому що
рішення набуло законної сили.

05.08.2014 року до канцелярії суду надійшла
апеляційна скарга на вказане рішення
та справа була направлена до
Апеляційного суду Харківської області.

Постановою ст. державного виконавця
Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_7 від 30.10.2014
року, виконавчі листи були повернені,
оскільки за даною справою відкрито
апеляційне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України
«Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, прийнятий
державним виконавцем до виконання,
повертається до суду, який його
видав, у разі відновлення судом
строку для подання апеляційної
скарги на рішення, за яким видано
виконавчий документ, та прийняття
такої апеляційної скарги до розгляду
(крім виконавчих документів, що
підлягають негайному виконанню).

Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 11.11.2014 року,
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 23.06.2014 року залишено без
змін.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України,
рішення або ухвала апеляційного суду
набирають законної сили з моменту їх
проголошення.

З матеріалів виконавчого провадження,
13.11.2014 року з заявою про відкриття
виконавчого провадження звернувся
позивач.

Постановою ст. державного виконавця
Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 від 13.11.2014
року було відкрито виконавче
провадження та наданий добровільний
строк виконання рішення до 18.11.2014 року.

Згідно ч.1, 2 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Посилання заявника та його
представника на не законність надання
строку для добровільного виконання
рішення суду до 18.11.2014 року є
необгрунтованим, оскільки державний
виконавець сам встановлює даний строк
до 15 діб.

Також посилання заявника на ч. 2 ст. 51
вище вказаного закону є не
обґрунтованим, оскільки за наявності
обставин, передбачених частиною шостою
статті 79 цього Закону, виконавче
провадження підлягає відновленню у
триденний строк з дня надходження
до державного виконавця відповідної
заяви стягувача.

Положення ст. 79 Закону України
регулюють правовідносини щодо
виконання рішення про вселення
стягувача, а не про виселення.

Згідно ст.124 Конституції України:
«Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України».

Згідно ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Посилання ст.. державного виконавця
Марченко О.М. на те, що заявник не є
стороною виконавчого провадження є
неприйнятним, оскільки заявник є
законним представником ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6

Враховуючи всі обставини справи,
оцінивши в сукупності всі дослідженні
по справі докази, суд, вважає, що доводи
наведенні в скарзі ОСОБА_1, в судовому
засіданні не доведені, свого
підтвердження не знайшли, а тому
задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 2,11, 25, 51, 79
ЗУ «Про виконавче провадження»,
Постановою №6 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року, ст. ст. 209-210, 383, 384,
385, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1,
зацікавлені особи – Київський відділ
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, ОСОБА_2, Публічне акціонерне
товариство «Регіон-Банк» про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали.

Суддя