Справа № 369/5182/14-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/4966/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 57
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк" на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 01 липня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Альфа Банк" до
ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приват Банк", третя
особа відділ державної виконавчої
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції про зняття арешту з
заставленого майна,

встановила:

У травні 2014 року позивач ПАТ
«Альфа-Банк» звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до
ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» про
зняття арешту з заставленого майна.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим,
що 07.11.2007 року ОСОБА_1 та ЗАТ
«Альфа-Банк» уклали кредитний договір
№ 700002001, відповідно до п. 2.4. якого
цільовим призначенням кредиту є
придбання транспортного засобу Mitsubishi
Lancer 2.0, 2007 року випуску, колір бежевий,
державний номер НОМЕР_1, № кузову
НОМЕР_2, тип легковий седан, який згідно
п. 2.10 виступає основним забезпеченням /
предметом застави.

Тобто, відповідно до п. 2.4. даного
змішаного кредитно-заставного
договору цільовим призначенням
кредиту визначено придбання
транспортного засобу, а згідно п. 2.10.
основним забезпеченням / предметом
застави виступає вищевказаний
транспортний засіб.

04.04.2014 року постановою ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ ВП № 41382545
накладено арешт на вказаний
автомобіль, який перебуває в заставі у
ПАТ «Альфа-Банк».

Позивач вважає, що внаслідок винесення
третьою особою вищезазначеної
постанови, якою накладено арешт на
майно, що виступає предметом застави,
порушено права позивача як
заставодержателя відповідного майна.

Тому просив звільнити з-під арешту
зазначений в позові транспортний
засіб, накладений постановою про арешт
майна боржника та оголошення заборони
від 04.04.2014 року.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
липня 2014 року позов задоволено,
звільнено з-під арешту заставлене
майно.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить дане рішення
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
відмовити в позові повністю,
посилається на недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права, оскільки суд
дійшов безпідставного висновку, що
арешт майна, що знаходиться у заставі в
рамках виконавчого провадження
порушує права позивача. Позивач не
володіє, не має право розпорядження, та
взагалі в нього навіть не виникло право
звернення стягнення на заставлене
майно, тому суд неправомірно
задовольнив позов.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив із
доведеності вимог позивача і
обґрунтовував свої висновки тим, що з
винесенням постанови державного
виконавця про накладення арешту на
транспортний засіб, що належить
відповідачу ОСОБА_1, порушуються права
ПАТ «Альфа-Банк» як заставодержателя
відповідного майна, у зв'язку з чим
позивач позбавлений можливості
реалізувати своє право щодо звернення
стягнення на предмет застави. Тому дане
заставлене рухоме майно підлягає
звільненню з-під арешту.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Стаття 598 ЦК України передбачає у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Судом встановлено, що 7 листопада 2007
року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, відповідно
до умов п. 2.1 та 2.4 якого останній
отримав кредит в розмірі 24722,3 доларів
США, цільове використання якого
придбання транспортного засобу Mitsubishi
Lancer 2.0, 2007 року випуску, колір бежевий,
державний номер НОМЕР_1, № кузову
НОМЕР_2, тип легковий седан, який згідно
п. 2.10 виступає основним забезпеченням /
предметом застави.

Згідно витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна вбачається, що до державного
реєстру обтяжень рухомого майна
внесено реєстраційний запис, згідно
якого на зазначений транспортний засіб
накладено обтяження у вигляді застави
рухомого майна.

Встановлено, що згідно постанови
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
від 04.04.2014 року при примусовому
виконанні виконавчого листа № 369/3016/13-ц
виданого 29.10.2013 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області накладено арешт на
вказаний автомобіль, що належить
боржнику ОСОБА_1

З урахуванням наведенного, суд дійшов
вірного висновку про те, що оскільки з
винесенням постанови державного
виконавця про накладення арешту на
зазначений транспортний засіб, що
належить відповідачу ОСОБА_1,
порушуються права ПАТ «Альфа-Банк», як
заставодержателя відповідного майна, у
зв'язку з чим позивач позбавлений
можливості реалізувати своє право щодо
звернення стягнення на предмет
застави, тому дане заставлене рухоме
майно підлягає звільненню з-під арешту.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк" відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
01 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді