Справа №
Провадження № 2/314/1629/2014
Вільнянський районний суд Запорізької
головуючий суддя - Надворна О.С.,
при секретарі -Якубовській Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2 про
В позовній заяві зазначено, що 12.10.1993
року строни уклали шлюб. Від даного
шлюбу неповнолітніх дітей немають.
Спільне господарство не ведуть.
Примирення неможливо. Наміру на
збереження шлюбу немає.
Позивач у судове засідання не з»явився,
але надав до суду заяву про підтримання
ним позовних вимог, та розгляд справи
без його участі. Також зазначив, що
проти вирішення справи у заочному
порядку не заперечує.
Відповідач була попереджена судом
належним чином про час і місце розгляду
справи шляхом направлення судових
повісток, а також опублікування
повідомлення в рубриці „Виклики до
суду" в газеті „Запорізька правда" від
06.11.2014 року, але в судове засідання не
з'явилася. Про причини неявки суд не
повідомила, своїх заперечень не надала.
Згідно ч.1 ст.224, ч.4 ст.169 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від яких не
надійшло повідомлення про причини
неявки - суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням наданої
позивачем згоди, суд провів заочний
розгляд справи.

Отже, судом встановлено, що відповідач
та позивач перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 12.10.1993 року
(а.с.17).

Згідно змісту позовної заяви
вбачається, що між сторонами спільне
життя не склалося, спільне
господарство не ведуть, наміру
збереження сім»ї немає.

Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112
СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловік.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам дітей, що мають істотне
значення.

Все вищевикладене переконує суд, що
подальше спільне життя подружжя є

неможливим і збереження шлюбу
суперечить інтересам принаймні одного
з них; відповідно до ч.2 ст.112 СК України,
це є підставою для розірвання шлюбу, а
тому позов підлягає задоволенню.

При розірванні шлюбу, суд на підставі
ч. 8 ст. 235 ЦПК України, вважає необхідним
залишити останній прізвище - «ОСОБА_2».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.110, 112 СК України, ст.ст.10, 60, 212-215,
224-226, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
був заресрований 12.10.1993 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Вільнянського районного
управління юстиції у Запорізькій
області, актовий запис № 203.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити
прізвище «ОСОБА_2».

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рiшення може бути оскаржене в
апеляцiйному порядку через суд першої
iнстанцiї шляхом подачi апеляцiйної
скарги протягом десяти днiв з дня його
проголошення. Особи, якi брали участь у
справi, але не були присутнi у судовому
засiданнi пiд час проголошення судового
рiшення, можуть подати апеляцiйну
скаргу протягом десяти днiв з дня
отримання копiї рiшення.

Суддя :
О.С.Надворна

17.12.2014