УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р.
Справа № 2-492/06

Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючої судді
Козяр Л.В.

при секретарі
Кузик М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Гусятин подання
головного державного виконавця
відділу ДВС Гусятинського районного
управління юстиції Процик З.М. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Гусятинського районного управління
юстиції Процик З.М. звернулася до суду
із поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання аліментних зобов'язань.

В обґрунтування вимог вказує, що на
виконанні у відділі ДВС знаходиться
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. 23.08.2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження. На
адресу боржника направлялися
попередження (виклики) щодо сплати
заборгованості по аліментах на які
останній реагував частково, аліментів
не сплачує. Згодом, з метою виявлення
за боржником зареєстрованого права
власності на майно були направлені
запити до різних реєстраційних служб.
Боржник на офіційні попередження не
реагує та ухиляється від сплати боргу
по аліментах. Рішення суду не виконане
і станом на 01.07.2014 року заборгованість
ОСОБА_2 по аліментах становить 7940,01
гривень. головний державний
виконавець просить подання
задовольнити.

Представник відділу ДВС в судове
засідання, подав заяву в якій просить
суд слухати справу у його відсутності,
просить задовольнити подання.

Суд, розглянувши подання, дослідивши
наявні докази у справі, прийшов до
висновку, що подання задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом, встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Гусятинського районного
управління юстиції в Тернопільській
області знаходиться виконавчий лист №
2-492/2006 від 31.07.2006 року виданий
Гусятинським районним судом
Тернопільської області про стягнення
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 жительки
АДРЕСА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3 року щомісячно аліменти в
розмірі 1/3 частини з усіх видів його
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на кожну дитину
і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст.ст. 3,18, 20,24 Закону
України «Про виконавче провадження»
старшим державним виконавцем прийнято
виконавчий документ до виконання та
23.08.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
яку надіслано сторонам для відома та
виконання. Для забезпечення виконання
рішення суду державним виконавцем на
адресу боржника 23.08.2013 року, 04.07.2014 року
направлялися вимоги щодо виконання
рішення суду, з яких вбачається, що
вразі невиконання вимоги державний
виконавець складає протокол про
адміністративне правопорушення та
вразі неявки до відділу ДВС до
боржника застосовується привід.

З метою виявлення за боржником
зареєстрованого на праві власності
рухомого, нерухомого майна державним
виконавцем направлені відповідні
запити:

- до державного управління міграційної
служби в Тернопільській області,
згідно відповіді громадянин ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 документований паспортом
громадянина України для виїзду за
кордон серії НОМЕР_1 виданий 10.09.1999 року.

- до відділення державної
автомобільної інспекції Гусятинського
району Тернопільській області, згідно
відповіді якої, за ОСОБА_2 транспортні
засоби не числяться;

- до Реєстраційної служби
Гусятинського РУЮ згідно відповіді
якої за ОСОБА_2 відомості про права на
нерухомість відсутні.

04.07.2014 року державним виконавцем
здійснено виїзди по місцю проживання
боржника за адресою, АДРЕСА_2 для
проведення перевірки майнового стану
боржника, в результаті чого
встановлено, майна на яке можна б було
звернути стягнення не виявлено.

Відповідно до вимог ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.6 Закону України « Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші на виконанні зобов'язання, а також
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на боржника судовим
рішенням є підставою для тимчасових
обмежень у праві виїзду його за кордон
до їх виконання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 Закону України
« Про Державну прикордонну службу
України», органам, підрозділам,
військовослужбовцям, а також
працівникам Державної прикордонної
служби України, які відповідно до їх
службових обов'язків можуть
залучатися до оперативно-службової
діяльності, для виконання покладених
на Державну прикордонну службу
України завдань надається право не
допускати через державний кордон
України осіб, яким мотивованим
письмовим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється в'їзд в Україну або
тимчасово обмежено право виїзду з
України, робити в документах
зазначених осіб відповідні відмітки.

Одночасно, суд зауважує, що в ст. 2
«Свобода пересування» Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, наголошено, що кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно із
своєю власною, й обмеження може бути
встановлено законом в разі крайньої
необхідності в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину й захисту здоров'я
чи моралі, й якщо це виправдано
суспільними інтересами в
демократичному суспільстві.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, до матеріалів подання та в
судовому засіданні державним
виконавцем не надано належних доказів
на підтвердження можливості чи бажання
боржника ОСОБА_2 виїзду за межі України.
Крім того із матеріалів подання не
вбачається доказів щодо належного
повідомлення боржника про
необхідність з'явитися в органи ДВС та
не здійснено жодного приводу
останнього.

Крім цього, державним виконавцем не
надано доказів, що ним здійснено усі
заходи по розшуку майна боржника, чи
виконані усі виконавчі дії, у зв'язку з
чим необхідно вжити таких заходів для
забезпечення виконання рішення суду
як тимчасове обмеження виїзду за межі
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.210,293, 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Гусятинського районного управління
юстиції в Тернопільській області
Процик З.М. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня
проголошення через Гусятинський
районний суд.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного
суду Л.В.Козяр