Справа № 442/7638/13
Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/4814/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді - Берези
В.І.,

суддів: Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г.,

за участі секретаря
судового засідання: Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 27 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про спростування відомостей, що
не відповідають дійсності, ганьблять
честь і гідність особи та
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
спростування відомостей, що не
відповідають дійсності, ганьблять
честь і гідність особи та
відшкодування моральної шкоди -
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач -ОСОБА_2.
Просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким визнати подані в рапорті
ОСОБА_3 від 06 червня 2013 року заступнику
Міністра надзвичайних ситуацій
України, голові комісії з проведення
реорганізації, генерал-майору ОСОБА_4,
відомості, а саме: «в ході моєї спільної
службової діяльності з полковником сл..
ЦЗ ОСОБА_2 ,мною неодноразово
зверталось увагу на незаконність, а в
деяких випадках злочинних дій
останнього...», «нецільове використання
коштів спеціального фонду...»,
«постійні дії начальника ЗСРЦШРОРСЦЗ
полковника сл.ЦЗ ОСОБА_2 спрямовані на
приниження прав та офіцерської
гідності посадових осіб відділу МТЗ (
Так приблизно в березні 20ІЗроку на
території а/парку центру в моїй
присутності та в присутності рядового
складу полковник ОСОБА_2 в нецензурній
формі принизив мого заступника
підполковника ОСОБА_5 Також мали місце
випадки, коли полковник ОСОБА_2
зневажливо поводився по відношенню до
мене. Його дії були спрямовані на
приниження моїх прав та офіцерської
гідності)», «зловживання в кадровій
політиці (прийом на посади рядового
кладу здійснюється з невідповідністю
кваліфікаційним вимогам та
відсутністю необхідних документів...»,
«але незважаючи на це, йому було
запропоновано і затверджено його на
вищій від займаної посади, для того щоб
звільнити посаду в групі РХБЗ для сина
першого заступника начальника центру
підполковника ОСОБА_6 В цьому я вбачаю
корупційні дії.», «зловживання
службовим становищем по відношенню до
працівників та розпорядження
державним майном (При наданні послуг
технікою та транспортними засобами
центру фізичний та юридичним особам
начальник центру дає вказівку
головному бухгалтеру, щодо заниження
показників моторесурсу, а саме
кількості відпрацьованих мотогодин.
Різниця між фактичним і
задокументованими мотогодинами
виражена в грошовому еквіваленті лягає
в кишеню начальника центру. Накази
преміювання атестованого складу та
працівників, а також на виплату
одноразових премій не доводиться до
особового складу. А в окремих випадках,
якщо доводиться то прізвища особового
складу, на яких виписуються великі і
дані особи повинні частково віддати
свої гроші головному бухгалтеру. В
центрі на протязі трьох останніх років
ввійшло в традицію, що кошти, які
надавало міністерство на збільшення
заробітної плати підлеглому особовому
складу, шляхом підняття премії,
використовувались для власного
збагачення керівництва центру і
вирішення питань господарського
характеру. Премії виписувались на
наближених підлеглих і підлеглих
лояльних командирів, які як було
вказано вище повертали кошти
начальнику центру через головного
бухгалтера...», «порушення прав
працівника на нормальні умови праці,
приниження особистої гідності»,
«використання службового транспорту
не за призначенням...», «фактично
навчальний полігон як такий відсутній,
але в штаті центру передбачено
навчальний полігон де перебуває дві
особи і займаються вирішенням
особистих питань начальника центру
полковника сл..ЦЗ ОСОБА_2 (працівник
ОСОБА_15 та старшина ОСОБА_16 свої
службові обов'язки не виконують, а
виконують постійно ремонтні роботи не
пов'язані з займаними посадами.
Навчальний полігон не
використовується близько десяти років.
На цих посадах з періодичністю
перебувають особи наближені до
начальника центру і першого заступника
начальника центру, тому що вони завжди
перебувають під протекцією цих осіб, що
дає змогу використовувати їм своїх
підлеглих в приватних цілях.»,
«розробка пропозицій нового штату
проводилась без врахування моєї думки
як посадової особи, штат був
розроблений під осіб, які наближені до
ОСОБА_2, першого заступника начальника
центру підполковника сл..ЦЗ ОСОБА_6., та
заступника по роботі з персоналом
підполковника ОСОБА_7.(проект даного
штату розроблявся в таємниці від мене.
Моя точка зору, як заступника з МТЗ,
стосовно структури відділу МТЗ і
підрозділу, які підпорядковувались
мені не врахувалась. Мене було введено
в оману, щодо структурної схеми...»,
«Зекономлені кошти виплачувались
цивільним і атестованим через
одноразові премії. Після чого
командири підрозділів займались
збором грошей. Збором грошей займався
теперішній заступник начальника
центру з оперативного реагування
підполковник ОСОБА_8 За те, що він
добросовісно збирав гроші з людей, мою
посаду скоротили, а йому ввели штат.
Зібрані кошти повертались до головного
бухгалтера. Кошти головному бухгалтеру
здавали індивідуально. Якщо хтось
відмовлявся здавати кошти головному
бухгалтеру, то він залякував людей, що
про відмову здавати кошти він
повідомить начальника центру. А він
прийме міри. Була також інша схема, коли
перший заступник начальника центру
підполковник ОСОБА_6 обробляв
командирів підрозділу і диктував їм
кому і скільки виписувати премії. Після
чого перший заступник начальника
центру підполковник ОСОБА_6 давав
накази командирам підрозділу, що
купляти за кошти, які збирались з
особового складу, за готівку.», «на
підставі фактів кладених мною в скарзі,
на мою думку фігурантами корупційних
діянь, було керівництво центру в особі
полковника ОСОБА_2, підполковника
ОСОБА_6, підполковника ОСОБА_7. Я як
посадова особа не вписувався в їхні
схеми, що на мою думку привело до
скорочення моєї посади...», такими, що не
відповідають дійсності, принижують
честь та гідність особи.

Визнати подані у зверненні ОСОБА_3 від 27
червня 2013 року Голові Партії регіонів,
пану ОСОБА_9, відомості, а саме:
«вказаних мною в рапорті фактів
пов'язаних з перевищенням повноважень,
зловживанням службовим становищем,
корупційними діяннями керівництва
центру, приниження честі і гідності
офіцерів ..», «Також, на мою думку в
нашому центрі та і в інших підрозділах
системи МНС, а тепер ДСНС, має місце
порочна практика з відмивання
бюджетних коштів призначених для
грошового забезпечення службовців
через завідомо спланованим створення
посад, що в свою чергу не забезпечені в
технічному забезпеченні і відсутній
обучений особовий склад
спеціалістів...», «мають місце також
зловживання службовим становищем з
корисливих мотивів...», такими, що не
відповідають дійсності, принижують
честь та гідність особи.

Визнати подані у зверненні ОСОБА_3 від 02
липня 2013 року Начальнику
Держфінінспекції у Львівській області,
пану ОСОБА_10 1., відомості, а саме : «Крім
цього, відомо, що в центрі працюють
особи, котрі не відповідають
відповідним атестаційним вимогам...»,
«В штаті центру, з метою подальшого
відмивання коштів з заробітної плати
утримуються обов'язкові вакантні
посади, зокрема водолазне відділення,
оператори котельні, тощо. Зокрема,
навчальний полігон, як такий фактично
відсутній, але в штаті передбачено дану
структурну одиницю, де перебувають дві
особи ,котрі займаються вирішенням
особистих питань начальника центру
(працівник ОСОБА_15 та старшина ОСОБА_16) -
постійно виконують ремонтні роботи не
пов'язані з займаними посадами.»,
«Також є випадки нецільового
використання службового транспорту -
автомобіль Міцубісі І-200 належить до
категорії оперативно-рятувальних і
повинен використовуватись лише при
виникненні надзвичайних ситуацій.
Проте, начальник центру використовує
даний автомобіль в якості приватного»,
«Зекономлені кошти, з вказівки першого
заступника начальника центру
підполковника ОСОБА_6 виплачувались
цивільним і атестованим працівникам
через одноразові премії, після чого
командири підрозділів забирали
частину коштів. Цим безпосередньо
займався теперішній заступник
начальника центру з оперативного
реагування підполковник ОСОБА_8
Зібрані кошти повертались до головного
бухгалтера. Пізніше підполковник
ОСОБА_6, давав накази командирам
підрозділу, як використовувати кошти,
які збирались з особового складу...»,
такими, що не відповідають дійсності,
принижують честь та гідність особи.

Визнати подані у зверненні ОСОБА_3 від 15
липня 2013 року Голові Державної
фінансової інспекції, пану ОСОБА_11,
відомості, а саме: «Крім цього, відомо,
що в центрі працюють особи, котрі не
відповідають відповідним атестаційним
вимогам...», «В штаті центру, з метою
подальшого відмивання коштів з
заробітної плати утримуються
обов'язкові вакантні посади, зокрема
водолазне відділення, оператори
котельні, тощо. Зокрема, навчальний
полігон, як такий фактично відсутній,
але в штаті передбачено дану
структурну одиницю, де перебувають дві
особи ,котрі займаються вирішенням
особистих питань начальника центру
(працівник ОСОБА_15 та старшина ОСОБА_16) -
постійно виконують ремонтні роботи не
пов'язані з займаними посадами.»,
«Також є випадки нецільового
використання службового транспорту -
автомобіль Міцубісі л-200 належить до
категорії оперативно-рятувальних і
повинен використовуватись лише при
виникненні надзвичайних ситуацій.
Проте, начальник центру використовує
даний автомобіль в якості приватного»,
«Зекономлені кошти, з вказівки першого
заступника начальника центру
підполковника ОСОБА_6 виплачувались
цивільним і атестованим працівникам
через одноразові премії, після чого
командири підрозділів забирали
частину коштів. Цим безпосередньо
займався теперішній заступник
начальника центру з оперативного
реагування підполковник ОСОБА_8
Зібрані кошти повертались до головного
бухгалтера. Пізніше підполковник
ОСОБА_6, давав накази командирам
підрозділу, як використовувати кошти,
які збирались з особового складу...»,
такими, що не відповідають дійсності,
принижують честь та гідність особи.

Крім цього просить зобов'язати ОСОБА_3
в місячний термін з моменту вступу в
законну силу рішення суду, спростувати
поширені про нього відомості, що не
відповідають дійсності, принижують
його честь та гідність. Зобов'язати
ОСОБА_3 принести вибачення за поширення
недостовірної інформації у місячний
термін з моменту вступу в законну силу
рішення суду. Та стягнути з
відповідача на його користь
відшкодування спричиненої моральної
шкоди в розмірі 25 000 (двадцять п'ять
тисяч)гривень.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що рішення винесене з порушенням
норм процесуального та з неправильним
застосуванням норм матеріального
права . Суд відхилив подані ним докази -
надіслані відповідачем звернення до
вищих органів та рапорт. Суд не
мотивував відхилення його пояснень
щодо безпідставних звинувачень у
здійсненні незаконних чи злочинних
дій, при тому, що він до жодної
відповідальності, адміністративної чи
кримінальної не притягався. Жодних
зловживань службовим становищем він не
вчиняв, вважає, що усі оспорювані ним
звернення, які принижують честь та
гідність зводяться до безпідставного
наклепу на нього через незадоволення
власним житловим становищем та
зацікавленням у кар'єрному рості
відповідача. Висновок про те, чи
поширена інформація є такою, що не
відповідає дійсності та ганьбить його
честь і гідність могла дати лише
судово-лінгвістична експертиза, у
задоволенні якої йому було відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача ОСОБА_3, який заперечив
апеляційну скаргу, навів пояснення
аналогічні поданим письмовим
запереченням на апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, у
відсутності позивача, який належним
чином повідомлений про розгляд справи,
однак до суду не з»явився без поважних
причин, колегія суддів приходить до
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_12 обіймає посаду
начальника 3-го Спеціального
регіонального центру швидкого
реагування ОРСЦЗ МНС України, а
відповідач ОСОБА_3 займав посаду
заступника начальника цього центру з
матеріально-технічного забезпечення,
начальника відділу
матеріально-технічного забезпечення.

Встановлено, що як на підставу своїх
позовних вимог позивач посилається на
те, що викладені відповідачем у рапорті
від 06 червня 2013 року на ім'я заступника
Міністра з надзвичайних ситуацій
України, голови комісії з проведення
реорганізації, генерал-майора ОСОБА_4, у
зверненні від 27 червня 2013 року на ім'я
голови Партії регіонів ОСОБА_9, у
зверненні від 02 липня 2013 року на ім'я
начальника Держфінінспекції у
Львівській області ОСОБА_10, 15 липня 2013
року - голові Держфінінспекції України
ОСОБА_13, а також у заяві від 15.11.2013 року
до Городоцького РВ ГУ МВСУ у Львівській
області відомості є недостовірними та
поширювались відповідачем певному
колу осіб, що порушує особисті
немайнові права позивача.

Як вбачається з копії рапорту
відповідача від 06 червня 2013 року на ім'я
заступника Міністра з надзвичайних
ситуацій України, голови комісії з
проведення реорганізації,
генерал-майора ОСОБА_4 (а.с. 14-19), копії
звернення відповідача від 27 червня 2013
року на ім'я голови Партії регіонів
ОСОБА_9 (а.с. 20-23), копії звернення
відповідача від 02 липня 2013 року на ім'я
начальника Держфінінспекції у
Львівській області ОСОБА_10 (а.с. 24-25),
копії звернення відповідача від 15
липня 2013 року на ім'я голови
Держфінінспекції України ОСОБА_11 (а.с.
24-25), а також у заяві від 15.11.2013 року до
Городоцького РВ ГУ МВСУ у Львівській
області (міститься у матеріалах
висновку Городоцького РВ), ОСОБА_3
звертався до компетентних державних та
правоохоронних органів і у викладених
зверненнях посилався на певні
відомості, які, на його думку, свідчили
про недодержання законів позивачем, і
які просив перевірити.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції зазначив про те, що
звернення відповідача до компетентних
державних та правоохоронних органів,
що містили, на думку відповідача, певні
відомості, про недодержання позивачем
законів, передавались та повідомлялись
не з метою доведення таких відомостей
до громадськості чи окремих громадян, а
з метою їх перевірки уповноваженими на
це законом іншими посадовими особами
та правоохоронними органами.

Тому зробив висновок про те, що на думку
суду, такі звернення не можуть
вважатися поширенням відомостей, які
порочать честь, гідність чи ділову
репутацію або завдають шкоди інтересам
позивача.

Окрім того зазначив про те, що
наявність у таких зверненнях завідомо
неправдивих відомостей, а також у разі
встановлення, що для звернення
відповідача до вказаних органів не
було жодних підстав і було викликано не
наміром виконати свій громадський
обов'язок або захистити свої права,
свободи чи законні інтереси, тягне
відповідальність, передбачену
законодавством України.

З висновком суду першої інстанції
погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом.

Конституція України визнає честь і
гідність людини найвищою соціальною
цінністю, а також право кожного на
повагу до його гідності (статті 3, 28).

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України
фізична чи юридична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації.

Статями 97, 299 ЦК України закріплено
право кожного на повагу до його
гідності, честі та своєї ділової
репутації. Гідність, честь та ділова
репутація фізичної особи є
недоторканними. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі, а також про
захист своєї ділової репутації.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року № 1 «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у своїй Постанові №1 від 27
лютого 2009 року "Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи"
(далі - Постанова) чинне законодавство
не містить визначення понять гідності,
честі чи ділової репутації, оскільки
вони є морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.
Зокрема, під гідністю слід розуміти
визнання цінності кожної фізичної
особи як унікальної
біопсихосоціальної цінності, з честю
пов'язується позитивна соціальна
оцінка особи в очах оточуючих, яка
грунтується на відповідності її діянь
(поведінки) загальноприйнятим
уявленням про добро і зло, а під діловою
репутацією фізичної особи розуміється
набута особою суспільна оцінка її
ділових і професійних якостей при
виконанні нею трудових, службових,
громадських чи інших обов'язків.

Пунктом 15 вказаної вище Постанови
визначено, що при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується
певної фізичної чи юридичної особи,
тобто позивача;

в) поширення недостовірної
інформації, тобто такої, яка не
відповідає дійсності; г) поширення
інформації, що порушує особисті
немайнові права, тобто завдає шкоди
відповідним особистим немайновим
благам, або перешкоджає особі повно і
своєчасно здійснювати своє особисте
немайнове право.

Відповідно до статті 40 Конституції
України усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обгрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Пунктом 16 згаданої Постанови
визначено, що у випадку, коли особа
звертається до зазначених вище органів
із заявою, в якій міститься та чи інша
інформація, і в разі, якщо цей орган
компетентний перевірити таку
інформацію та надати відповідь, проте в
ході перевірки інформація не знайшла
свого підтвердження, вказана обставина
не може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації.

Враховуючи наведене, у випадку
позивача ОСОБА_12, такий ставши
посадовою особою, повинен був
усвідомлювати, що є публічною особою, в
силу займаної посади має бути готовим
до публічного обговорення , ретельного
контролю, зокрема, з боку підлеглих, в
т.ч. і щодо гострої критики як
,наприклад, у викладених відповідачем
зверненнях та рапорті з приводу
виконання ним своїх функцій, які той
просив перевірити.

А тому суд першої інстанції зробив
вірний висновок про те, що при
викладенні відповідачем у зверненнях
та рапорті певних обставин ,такі не
доводять про наміри зганьбити честь та
гідність особу позивача, крім цього
факти, які б підтверджували , що
зазначені звернення та рапорти
мотивовані цілеспрямованими діями
відповідача з метою принизити честь,
гідність чи ділову репутацію позивача,
також відсутні, а звернення
відповідача до компетентних державних
та правоохоронних органів, щодо
порушення позивачем на думку
відповідача законів передавались та
повідомлялись не з метою доведення
таких відомостей до громадськості чи
окремих громадян, а з метою їх
перевірки уповноваженими на це законом
іншими посадовими особами та
правоохоронними органами. Відтак
підстав для задоволення позову колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 п.1 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону
і зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч. 1 ст. 308, ст. ст. 313,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 27 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий :
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.