ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/3637/14-ц
провадження № 2-о/753/126/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді:Каліушка Ф.А.
народних засідателів:Бойка С.М. Яворської Т.О.
при секретарі:Деак Ю.В.

за участю

заявника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_5 (далі по тексту - заявник ОСОБА_5) звернувся до суду з заявою, у якій просить суд визнати безвісно відсутнім свого батька ОСОБА_6 (далі по тексту - ОСОБА_6.), ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання якого є: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви заявник послався на те, що він є рідним сином ОСОБА_6 від укладеного між ним та ОСОБА_7 шлюбу. Також зазначає, що зі слів його матері, ОСОБА_6 у 70-х роках минулого століття пішов з дому та з того часу зв'язок ані з ним, ані з його матір'ю не підтримує, відомості про його подальшу долю, а також місцезнаходження, у заявника відсутні. Разом з тим, визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім необхідно заявнику, оскільки він з дружиною має намір виїхати на постійне місце проживання до іншої держави, а задля отримання відповідного дозволу потрібна згода усіх непрацездатних батьків.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у ній у якості заінтересованої особи - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві.

В судовому засіданні, заявник ОСОБА_5 викладені у заяві вимоги підтримав, посилаючись на вказані у ній обставини, просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, в судове засідання свого представника не направила, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак, через канцелярію суду, її представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

24 червня 1967 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено шлюб, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5. ІНФОРМАЦІЯ_3 року від даного шлюбу народився ОСОБА_5, заявник у даній справі.

21 травня 1971 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1.

Як вказує заявник, після розірвання шлюбу, його батько пішов з дому та з того часу зв'язок ані з ним, ані з його матір'ю не підтримує, відомості про його подальшу долю, а також місцезнаходження, у заявника відсутні. Заявник неодноразово звертався до відповідних органів з заявами щодо розшуку ОСОБА_6, проте вказані дії позитивного результату не надали.

Протягом розгляду справи у судовому засіданні була допитана у якості свідка мати заявника, яка повідомила суду обставини, на які посилались заявник.

Так, допитана ОСОБА_7 пояснила суду, що після розлучення, ОСОБА_6 зібравши свої речі пішов з дому та протягом останніх 40 років жодних відомостей щодо нього, його подальшої долі, місця проживання у неї немає.

Судом також встановлено, що згідно наданих на запит суду відомостей Державної міграційної служби України від 28 квітня 2014 року за №6.1/3211-14 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим на території України не значиться.

А згідно відомостей Міністерства внутрішніх справ України від 07 травня 2014 року за №16/3-224-1 станом на 06 травня 2014 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розшуку не перебуває, що також підтвердив Департамент карного розшуку МВС України у листі від 19 червня 2014 року за №7/8-4013 вказавши, що зазначена особа у розшуку на території України не значиться та згідно обліків Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась.

Водночас, Управління карного розшуку ГУ МВС України в місті Києві надало інформацію від 06 червня 2014 року за №4/9-4915, відповідно до якої, у ході проведення перевірки за наявними обліками УІАЗ Головного управління МВС України в місті Києві, ОДВ УКР Головного управління, серед осіб невідомих хворих, невстановлених трупів та адресно-довідковим бюро міста Києва та Київської області будь-які відомості, які б сприяли у встановлені місцеперебування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутні.

При цьому, за інформацією Міністерства доходів і зборів України від 16 травня 2014 року за №9136/5/99- в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 12 травня 2014 року відомості про реєстрацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутні.

За відомостями Пенсійного фонду України від 03 червня 2014 року за №14878/05-30 в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, які накопичені у період з 2000 по 2013 роки включно та частково за 2014 рік, відносно підприємств, установ та організацій, з яких надходили відомості про сплату страхових внесків стосовно громадянина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, інформація відсутня. За даними централізованої бази даних одержувачів пенсій станом на 01 травня 2014 року зазначений громадянин не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України.

Таким чином, врахувавши наведені докази, які є належними та допустимими у розумінні стст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), зокрема поясненні свідка та зазначені письмові докази, судом достовірно встановлено, що відомості відносно проживання та перебування ОСОБА_6 на території України з 2000 року відсутні.

Доказів на спростування вказаних вище обставин судом протягом розгляду справи не виявлено та не встановлено.

Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи про відсутність ОСОБА_6 понад один рік за місцем його проживання та відсутність відомостей про його місце перебування та зазначених положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім з 01.01.2000 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Цивільного кодексу України, стст. 57, 60, 209, 212 - 215, 234, 249 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_5 про визнання фізичної особи - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, безвісно відсутнім з 01 січня 2000 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.

НАРОДНІ ЗАСІДАТЕЛІ БОЙКО С.М.

ЯВОРСЬКА Т.О.