Справа № 203/1016/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

17 лютого 2014 року суддя Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська
Казак С.Ю. розглянувши заяву позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного
суду м.Дніпропетровська перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В поданій разом із позовом заяві
позивач просив вжити заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, що належить на праві
власності відповідачам загальною
вартістю 220067 грн. 94 коп., а також
обмежити відповідачів у праві виїзду
за межі України до виконання своїх
зобов'язань за договором позики. В
обґрунтування посилався на те, що як
стало йому відомо відповідачі з метою
ухилення від свого обов'язку щодо
повернення боргу здійснюють дії,
направлені на відчуження належного їм
майна, а також мають намір виїхати
проживати до Російської Федерації, що
ускладнить або взагалі зробить
неможливим виконання рішення суду в
разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК
України забезпечення позову за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до пп.1,2 ч.1 ст.152 ЦПК
України позов може бути забезпечено
шляхом накладення арешту на майно,
забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При вирішенні питання про
забезпечення позову суд здійснює
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості та
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такій захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; ймовірність утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Враховуючи зазначені вище положення
закону, підстави пред'явленого позову,
обставини на які позивач посилається в
заяві про забезпечення позову,
враховуючи наявність між сторонами
спору з приводу виконання боргових
зобов'язань на суму 220067 грн. 94 коп., яку
відповідачі в добровільному порядку не
повертають, є достатні підстави
вважати, що відповідачами можуть бути
вчинені дії, спрямовані на відчуження
майна на користь третіх осіб, що
утруднить або зробить неможливим
виконання рішення суду та стягнення
боргу в примусовому порядку за рахунок
реалізації майна, що належить
відповідачам.

В зв'язку з чим, заява позивача ОСОБА_1
в цій частині є обґрунтованою і
підлягає задоволенню та до набрання
законної сили судовим рішенням по
справі слід накласти арешт на грошові
кошти, рухоме та нерухоме майно, що
належить відповідачам, в межах ціни
позову в розмірі 220067 грн. 94 коп.

Що стосується обмеження відповідачів
у праві виїзду за межі України, то в цій
частині в задоволенні заяви слід
відмовити, оскільки вказане питання
вирішується у передбаченому законом
порядку в разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову задовольнити
частково.

До набрання законної сили
судовим рішенням по справі накласти
арешт на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, що належить на праві
власності відповідачам ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_2,
ІПН НОМЕР_2) в межах суми заявлених
позовних вимог в розмірі 220067 грн. 94 коп.

В іншій частині в задоволенні заяви
позивача про забезпечення позову
відмовити.

Копію ухвали для виконання направити
до Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, а також
для відома сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня постановлення
ухвали апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню.
Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали для
виконання один рік.

Суддя

С.Ю.Казак