Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №280/1092/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Забродського М.І.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

з участю позивачки та її
представників

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Коростишівського районного
суду від 09 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа - орган опіки та піклування
Коростишівської районної державної
адміністрації, приватний нотаріус
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання права власності на земельні
ділянки в порядку спадкування за
законом, та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, треті особи -
орган опіки та піклування
Коростишівської районної державної
адміністрації, приватний нотаріус
Коростишівського районного
нотаріального округу про визнання
права власності на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом. Просила визнати право
власності на земельні ділянки за нею та
її неповнолітнім сином в порядку
спадкування за законом після смерті її
чоловіка ОСОБА_7 а саме: на земельну
ділянку площею 0,1000 га. з цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та на земельну
ділянку площею 0,0134 га з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться по АДРЕСА_1 вартістю 15 031
грн. Згідно з державним актом на право
власності на земельну ділянку від
12.02.2004 року серії ЖТ №078514 та державним
актом на право власності на земельну
ділянку від 12.02.2004 року серії ЖТ №078515
спадкові ділянки належали батькові
ОСОБА_7 - ОСОБА_8, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
року. ОСОБА_7 прийняв спадщину після
смерті свого батька та отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 26.01.2006 року на 3/5 частин
земельних ділянок: площею 0,1000 га. та
площею 0,134 га. вартістю 15 031,00 грн., що
знаходяться по АДРЕСА_1. Державні акти
на вказані земельні ділянки ОСОБА_7
отримати не встиг, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер. При зверненні
до нотаріальної контори для оформлення
прав на спадкове майно вона позивача
отримала відмову через відсутність
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки.

У червні 2013 року ОСОБА_5
звернулася до суду із позовом. Просила
визнати право власності в порядку
спадкування за законом після смерті її
сина ОСОБА_7 на земельну ділянку площею
0,1000 га. з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та на
земельну ділянку площею 0,0134 га. з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться по АДРЕСА_1 вартістю 15
031,00 грн. Згідно з державним актом на
право власності на земельну ділянку
від 12.02.2004 року серії ЖТ № 078514 та
державним актом на право власності на
земельну ділянку від 12.02.2004 року серії
ЖТ №078515 спадкові ділянки належали її
чоловіку ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_7 прийняв
спадщину після свого батька та отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 26.01.2006 року на 3/5 частин
земельних ділянок площею 0,1000 га. площею
0,134 га., що знаходиться по АДРЕСА_1.
Державні акти на вказані земельні
ділянки ОСОБА_7 отримати не встиг, так
як ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер. При
зверненні до нотаріальної контори для
оформлення прав на спадкове майно
ОСОБА_5 отримала відмову, оскільки
відсутні правовстановлюючі документи
на земельні ділянки.

Рішенням Коростишівського
районного суду від 02 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_3 та зустрічний позов
ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності
у порядку спадкування за законом на 1/3
частину земельної ділянки площею 0,1000
га. з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину земельної
ділянки площею 0,0134 га. з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, які
знаходяться в АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності
у порядку спадкування за законом на 1/3
частину земельної ділянки площею 0,1000
га. з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину земельної
ділянки площею 0,0134 га. з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, які
знаходяться в АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності
у порядку спадкування за законом на 1/3
частину земельної ділянки площею 0,1000
га. з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину земельної
ділянки площею 0,0134 га. з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, які
знаходяться в АДРЕСА_1.

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулась до суду із заявою про
виправлення описки в резолютивній
частині рішення Коростишівського
районного суду від 02 жовтня 2013 року.
Просила викласти абзац 2 резолютивної
частини рішення в такій редакції:
«Визнати за ОСОБА_3 право власності у
порядку спадкування за законом на 1/3
частину від 3/5 частин земельної ділянки
площею 0,1000 га. з цільовим призначенням
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину від 3/5 частин
земельної ділянки площею 0,0134 га. з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
які знаходяться в АДРЕСА_1»; викласти
абзац 3 резолютивної частини рішення в
такій редакції: «Визнати за ОСОБА_4
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину від 3/5 частин
земельної ділянки площею 0,1000 га. з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину від 3/5 частин
земельної ділянки площею 0,0134 га. з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
які знаходяться в АДРЕСА_1»; викласти
абзац 4 резолютивної частини рішення в
такій редакції: «Визнати за ОСОБА_5
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину від 3/5 частин
земельної ділянки площею 0,1000 га. з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, та
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/3 частину від 3/5 частин
земельної ділянки площею 0,0134 га. з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
які знаходяться в АДРЕСА_1».

Ухвалою Коростишівського
районного суду від 09 грудня 2013 року у
задоволені заяви про виправлення
описки у справі позовом ОСОБА_3, яка діє
в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа - орган опіки та піклування
Коростишівської районної державної
адміністрації, приватний нотаріус
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання права власності на земельні
ділянки в порядку спадкування за
законом, та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, треті особи -
орган опіки та піклування
Коростишівської районної державної
адміністрації, приватний нотаріус
Коростишівського районного
нотаріального округу про визнання
права власності на земельні ділянки -
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу
скасувати та постановити нову, якою
виправити описку в резолютивній
частині рішення Коростишівського
районного суду від 02 жовтня 2013 року.
Вважає ухвалу суду першої інстанції
незаконною та такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
а саме: ст.ст. 209,210,219 ЦПК.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.219 ЦПК суд може з
власної ініціативи або за заявою осіб,
які беруть участь у справі, виправити
допущені у судовому рішенні описки чи
арифметичні помилки.

При цьому, вирішуючи питання про
виправлення описок чи арифметичних
помилок, допущених у судовому рішенні,
суд не має права змінювати його зміст,
він лише усуває такі неточності, які
впливають на можливість реалізації
судового рішення чи його правосудності
(п.19 постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 18 грудня 2009 року „Про
судове рішення у цивільній справі").

Разом з тим, заявляючи вимогу про
виправлення описки в рішенні по даній
справі, позивачка фактично просила
змінити його зміст, а саме, - змінити
об"єм спадкового майна.

За наведених обставин суд першої
інстанції обгрунтовано вважав, що
підстав для задоволення заяви не було,
оскільки це питання не може бути
вирішено в порядку, визначеному ст.219
ЦПК.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Оскаржувану ухвалу постановлено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,311-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Коростишівського
районного суду від 09 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: