інстанції: Черняк В.В. Провадження №
22-ц/773/354/14 Категорія: 79 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Подолюка В.А.

при секретарі Захаровій Н.А.

з участю представника заявника
Лопушанської І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за поданням начальника відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2 за апеляційною скаргою
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
Лопушанської Інни Федорівни на ухвалу
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 27 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції
Лопушанська Інна Федорівна подала
апеляційну скаргу на ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 27 грудня 2013 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 27 грудня 2013 року в поданні
начальника відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_2 відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі державний виконавець відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції
Лопушанська Інна Федорівна ,
покликаючись на порушення норм
процесуального права, просила
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити нову, якою подання про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2 задовольнити.

В судовому засіданні представник
відділу Державної виконавчої служби
Лопушанська І.Ф. апеляційну скаргу
підтримала.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність і обґрунтованість ухвали
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і виїзду в Україну
громадян України»визначено підставу
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, якщо вони
ухиляються від виконання зобов'язань,
покладених на них судовим рішенням - до
виконання зобов'язань.

Згідно з ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Аналіз даних правових норм дає
можливість зробити висновок про те, що
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх на це
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі Державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
у Волинській області знаходиться
виконавчий лист № 2-141, виданий 17 серпня
2007 року Локачинським районним судом
про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 та
сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки від
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення ними повноліття, починаючи
з 24 липня 2007 року. Постановою
державного виконавця від 31 серпня 2007
року відкрито виконавче провадження та
зобов'язано боржника негайно виконати
рішення суду в добровільному порядку.
Однак, боржником добровільно рішення
суду не виконується, у зв'язку з чим
станом на 01 грудня 2013 року
заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів складає 22549,74 грн.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Другий відділ державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Волинської області звернувся
до суду із поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

При цьому в матеріалах подання
відсутні докази на підтвердження тих
обставин, що державний виконавець
здійснив всі необхідні заходи для
своєчасного і повного виконання
рішення суду у відповідності до вимог
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження».

В підтвердження своїх вимог держаний
виконавець не надав суду доказів, з
яких би вбачалося ухилення боржника
від виконання рішення суду. Крім того,
не надано доказів, що ОСОБА_2 має
закордонний паспорт та виїжджає за
межі України.

Таким чином доводи апеляційної скарги
були предметом дослідження судом
першої інстанції і не впливають на
правильність ухвали суду, яка ухвалена
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції
Лопушанської Інни Федорівни відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 27 грудня 2013 року
у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

судді: