Справа №436/3192/13ц
Провадження №2/436/1346/13
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

14 січня 2014 року суддя Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська ТЕМНІКОВА
А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 в
якому просив стягнути з відповідачки
на її користь заборгованість за
договором позики від 01.02.2012р. у сумі 16000
гривень.

Прохальна частина позовної заяви
(пункт другий) містить в собі вимоги про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на 1/3 частку квартири
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2, у зв'язку з тим що
відповідач має намір розпорядитися
належним їй майном, що ускладнить
процес розгляду справи та може
вплинути на подальше виконання
судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності та інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи
заяву про забезпечення позову суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовними вимогами.

Судом встановлено, позивачем не
вмотивовано необхідності забезпечення
позову, не вказано, які саме підстави
дають привід припускати, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити виконання рішення суду. Крім
того, у заяві не обґрунтована
співмірність заходів забезпечення
позову із заявленими вимогами, їх
необхідність і достатність для
забезпечення виконання можливого
судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає необхідним відмовити у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити за необґрунтованістю у
задоволенні клопотання позивача про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідського районний суд м.
Луганська шляхом подачі апеляційної
скарги в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
А.О.ТЕМНІКОВА