Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/712/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання
Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» на рішення
Брусилівського районного суду
Житомирської області від 27 жовтня 2014
року, -

в с т а н о в и л
а :

У вересні 2014 року Приватне акціонерне
товариство «ПРОСТО-страхування»
(надалі - ПАТ «ПРОСТО-страхування»)
звернулося до суду з даним позовом в
якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його
користь затрати по виплаті страхового
відшкодування в розмірі 3813,55 грн. та
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 243,60 грн. Свої вимоги
обгрунтувало тим, що між ним та
відповідачем 14.03.2012 року укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, згідно якого було
застраховано відповідальність
власника транспортного засобу «Renault 19»,
реєстраційний номер НОМЕР_1. 30.10.2012 року
трапилась ДТП за участю зазначеного
автомобіля, яким керував відповідач, та
автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2
Оскільки відповідач не повідомив ПАТ
«ПРОСТО-страхування» про настання ДТП,
позивачем подано регресний позов до
ОСОБА_1 щодо відшкодування понесених
ПАТ «ПРОСТО-страхування» витрат
внаслідок виплат страхового
відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 3813,55
грн.

Рішенням Брусилівського районного
суду Житомирської області від 27 жовтня
2014 року в задоволенні позову ПАТ
«ПРОСТО-страхування» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції ПАТ
«ПРОСТО-страхування» подало
апеляційну скаргу, посилаючись на те,
що суд першої інстанції не дослідив
всіх обставин справи, рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просило
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
ПАТ «ПРОСТО-страхування». На
підтвердження доводів апеляційної
скарги зазначає, що судом не було взято
до уваги ту обставину, що з письмовим
повідомленням про настання ДТП ОСОБА_1
до АТ «ПРОСТО-страхування», всупереч
вимогам Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», не звертався, що в свою чергу
є підставою для звернення з позовом в
порядку регресу до ОСОБА_1.

Відповідач заперечив у задоволенні
скарги і пояснив, що він телефонував
страховику, але письмово у триденний
строк заяву не подавав, оскільки умови
договору не читав і не знав про свій
обов'язок. Увагу на зворотній біг
полісу, де вказано обов'язки, також не
звертав.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що між ПАТ
«ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_1 14
березня 2012 року укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, згідно якого було
застраховано відповідальність
власника транспортного засобу «Renault 19»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.4).

30.10.2012 року на 30 км автодороги
Фастів-Брусилів-Кочерів відбулася ДТП
учасниками якої стали: автомобіль «Daewoo
Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_2, та застрахований
автомобіль «Renault 19», реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1
(а.с.10).

Постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 04.10.2013 року визначено, що ДТП
трапилася в результаті порушення
Правил дорожнього руху як ОСОБА_1 так і
ОСОБА_2 (а.с.11 ).

08.11.2012 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ
«ПРОСТО-страхування» з повідомленням
про настання страхового випадку (а.с.5-6).
Внаслідок даної пригоди ОСОБА_2 зазнав
матеріальної шкоди через пошкодження
автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний
номер НОМЕР_2. Згідно з ремонтною
калькуляцією від 08 листопада вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 9533,87 грн. (а.с.18).

Згідно розпорядження до страхового
акту від 15.11.2012 року (а.с.25), платіжного
доручення №6584 від 06.12.2013 року (а.с.26) та
заяви на видачу готівки №16852 від 12.12.2013
року (а.с.27) ПАТ «ПРОСТО-страхування»
виплатило потерпілій особі - ОСОБА_2
страхове відшкодування в розмірі 3813,55
гривень.

ОСОБА_1 із письмовою заявою про
настання ДТП до АТ
«ПРОСТО-страхування» не звертався, що
їм не заперечується.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що за умовами ст.ст.33 та
38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» регресний позов
може бути пред'явлений у разі
неповідомлення страховика про ДТП у
відповідні строки та невжиття заходів
з метою запобігання чи зменшення
подальшої шкоди.

Колегія суддів не погоджується із
вказаним висновком суду, виходячи з
наступного.

1 липня 2004 року Верховною Радою України
прийнято Закон України № 1961-IV "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Зазначеним Законом були визначені
обов'язки учасників
дорожньо-транспортної пригоди (стаття
33), а також підстави для звернення
страховика з регресним позовом до
страхувальника (стаття 38).

Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1
статті 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня
2011 року) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди учасник
такої пригоди зобов'язаний вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності. Якщо зазначені особи
з поважних причин не мали змоги
виконати зазначені дії, вони мають
підтвердити це документально.

Відповідно до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1.
пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній до 7
серпня 2011 року) страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Однак, із внесенням Законом України від
17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо дорожньо-транспортних
пригод та виплати страхового
відшкодування" змін у статтю 33 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" було розширено перелік
обов'язків учасників
дорожньо-транспортної пригоди, у
зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів
для невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення
страховика про настання ДТП був
викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту
33.1 статті 33 Закону № 1961-IV України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", який зазнав незначних змін і
був викладений у такій редакції :
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав
змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ "
підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", у якому
міститься відсилання на відповідні
номери пунктів та підпунктів статті 33
зазначеного Закону щодо строків та
умов обов'язкового повідомлення
страховика про настання ДТП, внесені не
були.

Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (у редакції з 18
вересня 2011 по 30 жовтня 2012 року), слід
зазначити, що у зв'язку із внесеними до
цього Закону змінами було збережено як
обов'язок страхувальника щодо вжиття
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика про настання
ДТП, так і відповідне право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов
до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив його про
настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів
пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту
38.1 статті 38 Закону, після внесених до
них змін Законом України від 17 лютого
2011 року 3045-VI "Провнесення змін до
деяких законодавчих акті України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування", не
може обмежувати встановлене статтею 38
Закону право страховика подати
регресний позов до страхувальника у
разі недотримання строків і умов
повідомлення страховика про
дорожньо-транспортну пригоду, а тому й
не може бути підставою для відмови в
задоволенні такого позову.

Зазначена правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
12 лютого 2014 року по справі № 6-1цс14.

Посилаючись на пп.33.1.2 Закону, суд
першої інстанції не звернув увагу на
зазначену правову позицію Верховного
Суду України, яка є обов'язковою для
всіх судів України згідно ст.360-7 ЦПК
України.

Відповідачем не надано доказів
письмового повідомлення страховика
про настання ДТП у триденний строк, а
також документально підтверджених
доказів поважності причин невиконання
вказаного обов'язку.

Отже, висновок суду першої інстанції
про те, що факт неповідомлення
страховика про ДТП не є підставою для
відшкодування страхувальником в
порядку регресу сплаченого
страховиком страхового відшкодування,
є помилковим.

За таких обставин, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового - про задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі
243,60 за подачу позовної заяви в суді
першої інстанції та 121,80 грн. за подачу
апеляційної скарги, а тому з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати в сумі 365,4 грн..

Керуючись ст. ст.209, 218, 303, 304, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» задовольнити.

Рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 27 жовтня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» у порядку регресу
виплачене страхове відшкодування в
сумі 3813,55 грн. та судові витрати в сумі
365,4 грн..

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: