Справа №477/441/14-ц 24.11.2014 24.11.2014 24.11.2014
Провадження №22-ц/784/3039/14
Головуючий першої інстанції суддя :
Доповідач апеляційного суду: Галущенко
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

2014 р., листопада місяця, 24 дня
м. Миколаїв

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів
Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В.

із секретарем - Горенко Ю.
В.

з участю:

позивача - ОСОБА_3

представників:

відповідача - Кожухаря
Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_3 на рішення Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 28. 08. 2014 р., у справі за

позовом

ОСОБА_3 до садівничого
товариства «Зайчевське» ( далі - СТ
«Зайчевське», або - Товариство), про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,

встановила:

14.02.2014 р. ОСОБА_3 звернувся з
позовом до СТ «Зайчевське» про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою.

Позивач зазначав, що він був
членом СТ«Зайчевське» та в цей період
набув право користування земельною
ділянкою № НОМЕР_1 у Товаристві, на якій
розташована належна йому на праві
власності недобудована споруда.

Розпорядженням Жовтневої
райдержадміністрації від 20.01.2010 р.
зазначена земельна ділянка передана
йому у власність.

За розпорядженням голови
правління Товариства на територію його
земельної ділянки завезена купа
будівельного сміття, внаслідок чого
йому створені перешкоди з користування
земельною ділянкою та спорудою.

Посилаючись на неправомірність
цих дій позивач просив про усунення
перешкод шляхом прибирання
будівельного сміття та звільнення від
нього земельної ділянки і
недобудованої споруди.

Рішенням Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 28. 08. 2014
р. постановлено про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач
ставить питання про скасування рішення
та ухвалення нового про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
необгрунтованість висновків суду та
порушення норм матеріального права.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення в межах,
визначених ст.. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Згідно з положеннями ст. 1 ЦК та
приписами ст. 8 ЦПК України спори, що
виникають між суб'єктами цивільних
правовідносин вирішуються відповідно
до актів цивільного законодавства,
статутів цих суб'єктів та договору.

Згідно з положеннями ст. 152 ЗК
України, власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'зані з позбавленням права
володіння землею.

В тому разі, коли спір стосується
обставин набуття членства чи права
користування земельною ділянкою у
садівничому товаристві, то мають
застосовуватися положення статутів у
редакції на час прийняття у члени
товариства чи на час прийняття рішення
про виділення земельної ділянки у
користування.

СТ «Зайчевське» є
непідприємницьким товариством
правовий статус якого згідно з
вимогами ст. 87 ЦК визначаються його
статутом.

До наявного спору мають
застосовуватися положення Статуту
товариства як у редакції 2006 р.,
оскільки спір виник у 2010 році, а
обставини набуття членства та права
користування земельною ділянкою
стосуються 2007-2008 років, так і у
редакції на час виключення позивача із
складу Товариства.

Так, членство у цьому товаристві
засновується на цивільно-правовій
угоді, яка укладається відповідно до
приписів п.3.2 Статуту ( 2006 р.), з
подальшим прийняттям рішення та
затвердження його загальними зборами.

Після прийому у члени товариства
кожному садоводу видається членська
книжка, в яку заносяться дані про площу
земельної ділянки, розмір та сплату
членських внесків та інші відомості.

Відповідно до приписів п. 2.2- 2.10
Статуту лише член товариства має право
на отримання земельної ділянки у
користування та подальшу її
приватизацію з отриманням
відповідного державного акту.

При цьому припинення права
тимчасового користування
неприватизованою земельною ділянкою
здійснюється за рішенням правління
Товариства, за умови затвердження його
загальними зборами ( зборами
уповноважених).

Положення п. 2.11 Статуту в редакції
2011 р. визначають, що припинення права
тимчасового користування землею у
товаристві відбувається відповідно до
правил ст. 140, 141 ЗК України.

Тобто, виключення особи з членів
Товариства на підставах передбачених
п. 3.6 Статуту в редакції 2006 р. чи п. 3.8
Статуту в редакції 2011 р., автоматично не
позбавляє її права користування
земельною ділянкою, якого вона набула
раніше, якщо при цьому не прийняте
рішення правлінням про позбавлення її
такого права чи не виникли обставини,
передбачені наведеними нормами
Земельного кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3
ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України,
особа, яка вимагає усунення перешкод з
реалізації свого права повинна довести
факт порушення своїх прав та інтересів.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3 був членом СТ «Зайчевське» з
1988 року.

Рішенням правління товариства
від 28.01.2008 р. йому була передана у
користування земельна ділянка площею
100 кв.м. з розташованою на ній
незавершеною будівлею.

Розпорядженням Жовтневої
райдержадміністрації від 20.01.2010 р.
зазначена земельна ділянка передана у
власність ОСОБА_3 з наданням дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою.

На час виникнення спору щодо
перешкод з користування спірною
земельною ділянкою, ОСОБА_3 не отримав
правовстановлюючих документів, які
підтверджують право власності на
спірну земельну ділянку, але зазначена
обставина не дає підстав вважати, що
позивач втратив право користування
цією земельною ділянкою, з мотивів
його виключення із складу членів
Товариства у 2012 році.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд цих обставин та
вимог закону не врахував та
відповідних правових наслідків не
застосував.

Зазначене свідчить про
необгрунтованність висновків рішення
та є підставою для його скасування
разом з додатковим рішенням і
ухвалення нового, у відповідності до
приписів ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Ухвалюючи нове рішення колегія
суддів виходить з таких установлених
юридичних фактів та вимог закону.

Позивач з 1988 р. до 2012 р. був членом
СТ «Зайчевське»

В цей період за рішенням
правління від 28.01.2008 р. на підставах
передбачених Статутом товариства, йому
була надана у користування спірна
земельна ділянка.

В подальшому за розпорядженням
місцевої районної державної
адміністрації від 20.01.2010 р. він отримав
право на її приватизацію.

Рішення правління та
розпорядження райдержадміністрації є
чинними.

Рішеннями Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 17.12.2010
р. та від 19.12.2013 р., які набрали законної
сили, підтверджена їх правомірність.

Виключення ОСОБА_3 із складу
членів СТ «Зайчевське» рішенням
загальних зборів Товариства від 29.04.2012
р. не є правовою підставою для
припинення права користування спірною
земельною ділянкою, незалежно від того,
що ним до цього часу не отримано
державного акта на право власності на
земельну ділянку.

Адже не існує відповідних судових
рішень або підстав позбавлення цього
права, передбачених положеннями
Статуту або нормами статей 140, 141 ЗК
України.

Достовірними доказами у справі
підтверджено завезення за усним
розпорядженням голови правління
товариства будівельного сміття на
територію спірної земельної ділянки,
що порушує право позивача на
користування цією землею.

Зазначене порушення, відповідно
до приписів ст. 152 ЗК України, має бути
усунено у спосіб якого вимагає позивач
та який не суперечить закону.

Тобто, на думку колегії суддів,
слід зобов'язати відповідача звільнити
земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 100
кв.м., яка перебуває у користуванні
ОСОБА_3, від купи будівельного сміття.

Звільнення усієї земельної
ділянки від будівельного сміття
означає звільнення від нього і
недобудованої споруди, а тому колегія
вважає достатнім такий спосіб
поновлення права без зазначення у
рішенні про звільнення і недобудованої
споруди.

Колегія суддів не погоджується
при цьому із запереченнями
відповідача, щодо відсутності у ОСОБА_3
права користування земельною ділянкою,
оскільки наявність юридичного факту
існування такого права на час
отримання дозволу на приватизацію
підтверджена попередніми рішеннями
судів першої та другої інстанції, які
набрали законної сили.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК
України на користь позивача підлягає
стягненню 114 грн. 70 коп. у відшкодування
судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
-задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 28. 08. 2014
р. та додаткове рішення того ж суду від
06.10.2014 р. - скасувати. Постановити нове
рішення.

Позов ОСОБА_3 до СТ «Зайчевське»
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та недобудованою
спорудою задовольнити частково.

Зобов'зати садівниче товариство
«Зайчевське» усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою №
НОМЕР_1 площею 100 кв. м. шляхом
звільнення цієї земельної ділянки від
купи будівельного сміття.

Стягнути з садівничого
товариства «Зайчевське» на користь
ОСОБА_3 114 грн. 70 коп. у відшкодування
судового збору.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова