КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/2855/13-ц
Провадження № 2/505/825/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

18.11.2014 року Котовський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом до ОСОБА_2, про стягнення з
останньої заборгованості за договором
позики в сумі 158 400 гривень та 26 400
доларів США, а також три проценти
річних від простроченої суми та
судових витрат в розмірі 3 441 гривня.

Позивач мотивує свої вимоги тим що
07.08.2012 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1,
позику у розмірі 158 400 гривень та 26 400
доларів США. На підтвердження
укладеного договору позики, відповідач
ОСОБА_2 07.08.2012 року написала власноруч
та передала позивачу розписку про
отримання грошей у сумі 158 400 гривень та
26 400 доларів США із умовою, що вона
поверне борг за першою ж вимогою. Однак,
не зважаючи на багато численні усні
перемови та письмові вимоги повернути
позикодавцеві запозичені грошові
кошти, ОСОБА_2 жодним чином на них не
реагувала та намагалася усіляким чином
уникати зустрічей з позивачем. У
зв'язку з цим позивачем відповідно до
умов договору позики щодо повернення
грошових коштів за першою вимогою було
направлено письмову вимогу про
повернення грошових коштів в строк до
17.06.2013 року. Підтвердження відправлення
вимоги додані до позовної заяви.

Однак, не зважаючи на письмову вимогу,
ОСОБА_2 грошові кошти у визначений
строк позивачу також повернуті не були.

З огляду на наведене позивач просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 158 400
гривень, 26 400 доларів США, суму
заборгованості.

Заочним рішенням Котовського
міськрайонного суду від 02.10.2013 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг
за договором позики в сумі 158 400 гривень
та 26 400 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ станом на 02.10.2013
року складає 211 015 гривень 20 копійок, а
всього на загальну суму 369 415 гривень 20
копійок, 3% річних у сумі 12721 гривня 02
копійки та судові витрати за сплачений
судовий збір у сумі 3 441 гривень.

Ухвалою Котовського міськрайонного
суду від 27.03.2014 року, заочне рішення
суду від 02.10.2013 року скасовано, справа
призначена до розгляду у загальному
порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, надала, відповідно до ст. 27 та
ч.2 ст. 158 ЦПК України, заяву про розгляд
справи в її відсутність, позов
підтримує та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні
не з'явилася, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, про щол свідчать поштові
повідомлення в матеріалах справи.

На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України,
відповідачу надсилалися судові
повістки за адресою його місця
мешкання.

Згідно відмітки у поштовому
повідомленні відповідач ОСОБА_2 не
отримала судову повістку про виклик до
суду за закінченням терміну зберігання
листа.

Відповідно до ст.74 ЦПК України,
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає неявку
відповідача у судове засідання
неповажною, оскільки суд належним
чином сповістив відповідача про явку
до суду.

Суд, оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного з доказів, а
також їх достатність і взаємний зв'язок
доказів у сукупності. вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст.11 ЦПК України слідує, що
суд розглядає цивільні справи, в межах
заявлених особами вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність, або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

Ст. 64 ч.1 ЦПК України, письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового, або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_2 07.08.2012 року,
отримала від ОСОБА_1, позику у розмірі 158
400 гривень та 26 400 доларів США, про що
свідчить розписка від імені ОСОБА_2.
Згідно вказаної розписки відповідач
ОСОБА_2. зобов'язалася повернути у строк
та на умовах, передбачених розпискою
суму боргу. Строк виконання
зобов'язання був встановлений до
першої вимоги.

Згідно письмової вимоги від 13.06.2013 року
позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із
вимогою про повернення суми боргу.
Направлення боржнику письмової вимоги
підтверджується фіскальним чеком
«Укршошти» та поштовим повідомленням,
згідно якого боржник ОСОБА_2 отримала
письмову вимогу про повернення суми
боргу 15.06.2013 року.

Але боржник ОСОБА_2 жодним чином не
відреагувала на письмову вимогу про
повернення грошових коштів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1049 ЦК
України 13.06.2013 року позивачем
направлена вимога про повернення боргу
на адресу відповідач, яка залишена без
задоволення.

Відповідач до теперішнього часу суму
боргу не повернула, тобто зобов'язання
за договором позики не виконала.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

На підставі ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк в та в порядку, що
встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання чи виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Ст.524 ЦК України передбачає, що
зобов'язання мають бути виражені у
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони також можуть визначити
грошовий еквівалент зобов'язання в
іноземній валюті.

Ст.533 ЦК України встановлює, що грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Згідно офіційного курсу валю
встановленого Національним банком
України станом на 18.11.2014 року 100 доларів
США коштують 1526 гривень 02 копійки. Так
заборгованість ОСОБА_2, перед ОСОБА_1 у
сумі 26 400 доларів США у гривневому
еквіваленті становить 26400х15,26=402 864
гривні.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відсутність розписки про повернення
боргу в строк, та наявність у позивача
оригіналу розписки про отримання
грошей без помітки на ній про
повернення боргу - є безспірним
підтвердженням того, що відповідачка
до сьогоднішнього дня не повернула
позивачу грошей.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд також вирішує
питання щодо розподілу між сторонами
судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст.11, 60,
88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1975 року народження,
мешканки АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3, ІПН №
НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 борг за
договором позики в сумі 158 400 гривень та
26 400 доларів США, що згідно офіційного
курсу НБУ станом на 18.11.2014 року складає
402 864 гривні, а всього на загальну суму 561
264 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, 1975 року народження,
мешканки АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3, ІПН №
НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судові
витрати за сплачений судовий збір у
сумі 3 441 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку в апеляційний суд
Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк апеляційної скарги.

Особа яка не була присутня у судовому
засіданні при оголошені рішення може
оскаржити його в 10 денний строк з дня
отримання його копії.

Суддя
Н.В. Бондаренко