Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6640,82 гривень за кредитним договором № б/н від 16 серпня 2006 року та судові витрати по сплаті судового зборук у розмірі 243,60 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 серпня 2006 року ОСОБА_2 16 серпня 2006 року отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків з користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30 червня 2014 року має заборгованість - 6640,82 гривень, яка складається з наступного: 1157,61 гривень - заборгованість за кредитом; 4690,79 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 292,42 гривень - штраф (процента складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд прийняти вмотивоване рішення, зазначила, що кредит, отриманий від ПАТ КБ «ПриватБанк» нею був погашений повністю. Також, просила застосувати до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» строк позовної давності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до п.п. 3.1. п.3 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» заяви.

Як вбачається із заяви відповідача, останній було надано кредитну картку «Універсальна» з базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. В той же час, вказана заява не містить відомостей щодо кредитного ліміту на картку, видану відповідачу (а.с. 8 об.).

Згідно п.п. 6.5. п. 6 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 6.6. п.6 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується у випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку.

Згідно п.п. 8.6. п. 8. Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 16 серпня 2006 року станом на 30 червня 2014 року має заборгованість - 6640,82 гривень, яка складається з наступного: 1157,61 гривень - заборгованість за кредитом; 4690,79 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 292,42 гривень - штраф (процента складова).

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.1 ст. 260 Цивільного кодексу України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами кредитного договору № б/н від 16 серпня 2006 року, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки.

Відповідно до п. п. 3.1. п. 3 Розділу ІІ Умов та Правил надання банківських послуг, строк дії карки вказаний на лицьовій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Датою остаточної дії карт, виданих довіреним особам держателя, співпадає з датою закінчення дії картки держателя. По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для сплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) та при наявності інших умов пролангування, передбачених договором.

Як вбачається з кредитної картки «Універсальна», наданої відповідачу, строк дії останньої вказаний як серпень 2009 року.

Таким чином, з огляду на викладене вбачається, що строк дії кредитної картки відповідача сплив, при цьому термін дії останньої не було пролонговано сторонами, що свідчить про те, що нова кредитна картка відповідачу видана не була.

Частиною першою статті 259 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Як роз'яснено в пункті 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №1-26/2011 року «за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг)», встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За правилами ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі до винесення судом рішення, є підставою для відмови у позові.

Суд вважає підставним застосування в межах даного спору строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, оскільки строк дії кредитного ліміту, визначеним сторонами як обов'язковий, скінчився в серпні 2009 року. Відповідно не отримавши виконання зобов'язань за договором, у позивача виникає право протягом трьох років, у відповідності до вимог ст. 257 ЦК України звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Перебіг позовної давності за вимогами позивача скінчився в серпні 2012 року.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором лише 29 вересня 2014 року, про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції суду, тобто пропустив строк позовної давності для звернення до суду, що є підставою для відмови в позові.

В той же час, позивачем не подавалось до суду клопотання про визнання поважними причини пропущення позовної давності та відповідно про захист судом порушеного права, а судом з наданих позивачем матеріалів позовної заяви не встановлено поважності причин пропущення позивачем позовної давності.

За вимог ст. 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на позов у цивільно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у цивільно-правових відносинах.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 253, 256, 257, 259, 260, 261, 266, 267, 526, 530, 610, 612, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 60, 88, 197, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: