Справа № 2-5490/11
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року

м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді Єршової Л.С.

при секретарі Ларіній Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом заступника прокурора
м. Одеси в інтересах держави в особі:
Одеської міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
незаконним та скасування державного
акту та зобов'язання привести у
первинний стан земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Одеси в
інтересах держави в особі: Одеської
міської ради звернувся до суду з
позовом, уточненим 21.07.2014 року, до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання незаконним та скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 0,0451 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, серія
ЯГ № 915006, виданого на ім'я ОСОБА_5 та
зобов'язання привести у первинний стан
земельної ділянки площею 0,0451 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
знесення самовільно побудованих
будівель та споруд.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 13.03.2006р. у цивільній справі №2-4664/06
задоволено позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 до
Одеської міської ради та визнано,
зокрема, за ОСОБА_5 право власності на
земельну ділянку площею 0,0451 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1. На
підставі вищезазначеного судового
рішення ОСОБА_5 28.07.2006 року отримав
державний акт на право власності на
зазначену земельну ділянку. Однак,
апеляційним судом Одеської області
24.04.2008 року рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 13.03.2006 року у
цивільній справі №2-4664/06 скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
Приморського районного суду м. Одеси.
Одеська міська рада, як розпорядник
земельних ділянок комунальної
власності, не розглядала питання та не
приймала рішення щодо передачі ОСОБА_5
земельних ділянок розташованих у
АДРЕСА_1. З урахуванням викладеного,
керуючись ст. ст. 45, 46 ЦПК України та з
урахуванням Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року, прокуратура м. Одеси вважає
необхідним поновити порушені права
Одеської міської ради.

В судове засідання з'явилися
представник прокуратури м. Одеси -
Зінюта М.С. та представник Одеської
міської ради - Артемчук П.А., позовні
вимоги підтримали та просили суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 з'явилася у судове
засідання та заперечувала проти
задоволення зазначеного позову.

ОСОБА_1 з'явилася у судове засідання, та
зазначила, що вона не має відношення до
зазначеної вище земельної ділянки.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з'явилися у судове
засідання, були сповіщені належним
чином, заяв про розгляд справи за їх
відсутності до суду не надавали.

Суд, заслухавши доводи та пояснення
сторін, дослідивши письмові докази,
наявні в матеріалах справи, приходить
до наступних висновків.

Як встановлено судом, та
підтверджується матеріалами справи,
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 13.03.2006 року було визнано за
ОСОБА_5 право власності на земельну
ділянку площею 0,0451 га, яка розташована
в АДРЕСА_1 (а.с. 9-10, т.1).

28 липня 2006 року, на підставі рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 13.03.2006 року, Одеським міським
управлінням земельних ресурсів видано
ОСОБА_5 державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,0451 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, серія ЯГ № 915006,
цільове призначення якої - будівництво
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) (а.с. 11, т.1)

Як вбачається з матеріалів справи, 02
січня 2010 року ОСОБА_5 помер (а.с.131, т.1).

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 12 жовтня 2010
року отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку (по 1/3 частини кожний),
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 24.04.2008 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 13 березня 2006 року, на підставі якого
ОСОБА_5 отримав державний акт на
земельну ділянку площею 0,0451 га, яка
розташована в АДРЕСА_1, було скасовано,
та справу направлено на новий розгляд
до суду першої інстанції (а.с. 12-16, т.1).

Статтею 40 Земельного Кодексу України (у
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин редакції), передбачено,
що громадянам України за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування можуть
передаватися безоплатно у власність
або надаватися в оренду земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і гаражного
будівництва в межах норм, визначених
цим Кодексом. Понад норму безоплатної
передачі громадяни можуть набувати у
власність земельні ділянки для
зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ст.158 ЗК України, земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян вирішуються судами
(в редакції закону, яка діяла на момент
виникнення спору).

Таким чином, державний акт на ім'я
ОСОБА_5 був виданий на підставі рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 13 березня 2006 року, яке скасовано
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 24.04.2008 року.

У передбаченому Земельним кодексом
України порядку спірна земельна
ділянка ОСОБА_5 та членам його сім'ї і
відповідачам по справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, не надавалася.

За таких обставин, земельна ділянка
площею 0,0451 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, призначена для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), набута у
власність ОСОБА_5 без законних підстав,
тому державний акт про право власності
на спірну земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Згідно ст. 152 ЗК України захист прав
громадян та юридичних осіб
здійснюється шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Однак, в задоволенні позовних вимог
щодо зобов'язання привести у первинний
стан зазначеної земельної ділянки
шляхом знесення самовільно
побудованих будівель та споруд,
необхідно відмовити, оскільки
позивачем не було надано до суду
доказів того, що на вказаній земельній
ділянці наявні самовільно побудовані
будівлі та споруди.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
ст.ст. 10, 11, 15,16, 60, 61, 209,212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву заступника прокурора м.
Одеси в інтересах держави в особі:
Одеської міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
незаконним та скасування державного
акту та зобов'язання привести у
первинний стан земельної ділянки, -
задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0451 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, серія
ЯГ № 915006, виданий на ім'я ОСОБА_5.

В задоволенні інших позовних вимог, -
відмовити.

Встановити порядок виконання судового
рішення, відповідно до якого воно,
після набрання ним законної сили, є
підставою для скасування
реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції (65036, м.
Одеса, вул. Старицького, 10а) реєстрації
права власності на земельну ділянку
площею 0,0451 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки :52:011:0047, яке
зареєстроване за ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.С. Єршова

11.12.2014