Провадження № 6/127/2599/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці подання
головного державного виконавця
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України до
виконання своїх зобов’язань – ОСОБА_1,
-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління звернувся до суду
з поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1
Дане подання мотивоване тим, що на
виконанні відділу державної
виконавчої служби знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання постанови Вінницької
митниці Міндоходів №0506/40100001/14 від
14.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь держави штрафу в розмірі 8500
грн. Боржник в добровільному порядку
постанову Вінницької митниці
Міндоходів не виконує та самостійно не
вчиняє жодних дій щодо погашення боргу.
Заявник зазначає, що за неодноразовими
викликами державного виконавця по
місцю постійного проживання боржника
остання до відділу державної
виконавчої служби не з’являється, чим
вбачається її умисел на ухилення від
виконання постанови, а однією з форм
такого ухилення боржника вбачається
виїзд боржника з місця постійного
проживання, у тому числі за кордон
України. На підставі викладеного, з
метою виконання боржником свої
боргових зобов’язань та виконуючи
свої обов’язки державного виконавця
щодо вжиття всіх заходів для
забезпечення вчасного і повного
виконання боржником рішення суду,
останній звернувся із цим поданням до
суду та просить тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до
виконання боржником своїх зобов’язань

У судове засідання заявник не
з’явився, подав заяву відповідно до
якої просить подання розглянути без
його участі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання за
допомогою технічного
звукозаписувального засобу не
здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання необґрунтоване та не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у
Вишенському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління знаходиться
постанова Вінницької митниці
Міндоходів №0506/40100001/14 від 14.11.2014 року
про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 500 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що
становить 8500 грн., в дохід держави.
10.12.2014 року постановою державного
виконавця було відкрите виконавче
провадження №45772095 та винесено
постанову про арешт всього майна
боржника із оголошенням заборони на
його відчуження. За результатами
перевірки майнового стану боржника за
даними компетентних органів станом на
01.01.2013 року за боржником ОСОБА_1 на праві
власності не значиться будь-якого
нерухомого майна, а також станом на
10.07.2014 року боржник не має пенсійного
забезпечення, не має офіційного
працевлаштування за трудовими чи
цивільно-правовими угодами,
відповідних джерел доходів, що
підлягають оподаткуванню та не має
рахунків у фінансових установах
України. За виходом державного
виконавця по місцю постійного
проживання боржника 09.10.2014 року було
складено акт про те, що за даною адресою
майно боржника відсутнє.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З матеріалів подання не вбачається, що
боржник умисно ухиляється від
виконання постанови органу
Міністерства доходів і зборів України.

Суд звертає увагу, що тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника судом можливе лише
при встановленні умислу боржника на
злісне ухилення від виконання ним
свого обов’язку. Тобто, законом
передбачені юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявності факту невиконання
зобов’язань, а за ухилення від їх
виконання, тобто за будь-які свідомі
діяння боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини. Разом з цим,
будь-яких належних доказів щодо
ухилення боржником від виконання
рішення суду або засвідчення наміру
боржником залишити межі України не
виконавши свої зобов’язання перед
стягувачем заявником суду не надано. Як
вбачається з доданих до подання
матеріалів, зокрема постанови про
відкриття виконавчого провадження від
10.12.2014 року, виконавче провадження
відкрите лише 10.12.2014 року, про що
повідомлено боржника 18.12.2014 року.
Обґрунтовуючи дане подання умисним
ухиленням боржника від явки за
викликом державного виконавця
заявником в підтвердження по наведеним
обставинам не надано до матеріалів
відповідних доказів. Матеріали подання
взагалі не свідчать, що боржник
викликався з цього приводу до
державної виконавчої служби (боржник
отримав постанову 18 грудня 2014 року, а
подання про обмеження її у праві виїзду
за кордон направлене до суду 29 грудня
2014 року). До того ж слід взяти до уваги,
що отримавши 18.12.2014 року вказану
постанову особа фактично була
позбавлена можливості самостійно
здійснити погашення заборгованості у
визначений державним виконавцем строк
добровільного виконання постанови (сім
днів з моменту винесення постанови).
При цьому невиконання боржником
самостійно зобов’язань протягом
встановленого строку не свідчить про
ухилення його від виконання покладених
на нього обов’язків. Крім того, з
матеріалів подання не вбачається
актуальної інформації щодо майнового
стану боржника станом на момент
звернення до суду, сукупність поданих
доказів засвідчує характер здійснення
часткової перевірки такого майнового
стану і то по інших виконавчих
провадженнях, а з врахуванням положень
ч. 3 ст. 15 Закону України «Про виконавче
провадження» та вимог п. 2.4.1. Інструкції
про проведення виконавчих дій, акт від
09.10.2014 року взагалі оцінюється судом
критично, що засвідчує неналежним
чином проведені дії державного
виконавця щодо виявлення та можливого
арешту особистого майна боржника по
місцю проживання. Тому, за поданої
сукупності доказів та за відсутності
належних доказів щодо дій ОСОБА_1,
спрямованих на умисне ухилення від
виконання обов’язків за постановою, не
вбачається достатніх підстав для
прийняття рішення щодо тимчасового
обмеження в її правах, передбачених ст.
33 Конституції України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України», ст.
3771 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання
головного державного виконавця
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за
адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 58/27.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: