Проевадження2/764/414/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року Ленінський районний
суд міста Севастополя в складі:

головуючого судді - Кукурекіна К.В.,

при секретарі - Яцук Є.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Севастополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що
сумісне життя з відповідачем не
склалося внаслідок різних поглядів на
життя, відсутності взаєморозуміння у
вирішенні основних життєвих питань і
проблем, відмінності характерів.
Подружжя не мають спільного бюджету, не
ведуть сумісне господарство, не
підтримують шлюбних відносин з 2011 року.
Вимог щодо утримання неповнолітньої
дитини та поділу майна, набутого у
шлюбі, позивач не заявляє.

Позивач у судове засідання з'явилась,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання з'явився,
позовні вимоги визнав, не заперечував
проти задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи,
знаходить позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, дата
видачі 23.01.2013 р. (повторно), сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
27.10.1996 року, від шлюбу мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, спору про його місце
проживання між подружжям немає,
позивач у позові зазначив, що місце
проживання дитини визначено з
відповідачем. Сторони не ведуть
сумісне господарство, не мають
спільного бюджету, подружні відносини
між ними припинені у 2011 році.
Відповідач позов визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону, не
порушує його інтереси, чи інтереси
інших осіб, а тому визнає, що шлюб|шлюб|
існує формально,
збереження|зберігання| його неможливе,
оскільки це суперечило|перечило| б
моральним принципам та засадам
суспільства, у зв'язку з чим, вважає, що
шлюб|шлюб| підлягає розірванню.

Майнових претензій подружжям не
пред'явлено.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

В порядку приписів ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
229,40 грн.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 СК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 27.10.1996 року
адміністрацією муніципальної освіти
станиці Стодеревської Курського
району Ставропольського краю по
актовому запису № 14 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця станиці Стодеревської
Ставропольського краю на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 229,40 грн.

Після розірвання шлюбу позивачу
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Севастополя
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через Ленінський
районний суд м. Севастополя.

Суддя - підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Ленінського районного

суду м. Севастополя
К.В.Кукурекін