Справа № 369/8183/14-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В. Провадження №
22-ц/780/6565/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 08 жовтня 2014 року
про забезпечення позову у справі за
позовом Вишневої міської ради до
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_1, реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
ОСОБА_2, треті особи: Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, Державне підприємство
«Київський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»,
відділ містобудування та архітектури
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації про
скасування рішення Крюківщинської
сільської ради, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, скасування реєстрації
права власності на нерухоме майно,
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки та усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Вишнева міська рада
Києво-Святошинського району
звернулася до суду із даним позовом.

У жовтні 2014 року позивач подав заяву
про забезпечення позову та посилаючись
на те, що предметом спору є земельна
ділянка, просив заборонити Управлінню
Державної земельної агенції, Державній
реєстраційній службі, районному
відділу містобудування та архітектури,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
вчиняти будь-які дії щодо спірної
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
жовтня 2014 року були вжиті заходи
забезпечення позову у виді заборони
Управлінню Державної земельної
агенції, Державній реєстраційній
службі, районному відділу
містобудування та архітектури,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
вчиняти будь-які дії щодо спірної
земельної ділянки, площею 0,16 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу скасувати
та постановити нову про відмову у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Посилається на те, що доводи наведені в
позові не підтверджені належними та
допустимими доказами, а сам позов
побудований на припущеннях.

У запереченнях на скаргу Вишнева
міська рада просить ухвалу залишити
без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення учасників,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, дійшла до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позови
забезпечуються накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або інших осіб, забороною вчиняти певні
дії, встановлення обов'язку вчинити
певні дії, забороною іншим особам
здійснювати платежі або передавати
майно відповідачеві чи виконувати щодо
нього інші зобов'язання, передачею
речі, яка є предметом спору, на
зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Як видно з матеріалів справи, позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив скасувати
рішення ради про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою та
затвердження цього проекту щодо
відведення у власність спірної
земельної ділянки ОСОБА_1, визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на це майно, скасувати
реєстрацію права власності на це майно,
визнати недійсним договір дарування
спірної земельної ділянки та усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою.

Ухвалою суду від 15 серпня 2014 року було
відкрито провадження у справі за даним
позовом.

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
суду з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід врахувати, що вжиті
заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
діяльність і зареєстрована відповідно
до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Враховуючи наведені вимоги закону та
заяву позивача про забезпечення
позову, суд відповідно до вимог ст. 152 ЦК
України, встановивши, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, вжив заходів для його
забезпечення шляхом заборони вчиняти
будь-які дії щодо спірної земельної
ділянки, яка є предметом спору у даній
справі.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість ухвали суду, колегія
суддів не вбачає підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 08 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і відповідно до п.2 ч.1 ст.
324 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :