АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1141/14-ц Номер провадження
22-ц/786/3568/14Головуючий у 1-й інстанції
Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Абрамов
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Корнієнка В.І., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах якої діє за довіреністю
ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м. Полтави від 16 жовтня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_3, яка діє на
підставі довіреності від імені ОСОБА_2
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Приватні нотаріуси Полтавського
міського нотаріального округу
Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
про витребування майна із чужого
незаконного володіння та визнання
права власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зазначеним позовом в інтересах
ОСОБА_2, який в процесі слухання справи
змінювала та уточнювала. Посилалась на
те, що 13.05.2006 року ОСОБА_4 подарувала
ОСОБА_2 житловий будинок та земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1. В період з
30.07.2013 року по 25 лютого 2014 року
відповідач ОСОБА_4 протиправно була
власником спірного житлового будинку
та земельної ділянки, протиправно
провела відчуження даного майна на
користь ОСОБА_5, уклавши з ним договір
купівлі-продажу від 11 січня 2014 року.
Прохала витребувати належні ОСОБА_2 на
праві приватної власності житловий
будинок та земельну ділянку, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 із
чужого незаконного володіння. Визнати
недійсним договір купівлі-продажу від
11 січня 2014 року, посвідчений приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, яким
проведено відчуження житлового
будинку та земельної ділянки, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на житловий будинок
загальною площею 91,2 кв.м, житловою
площею 85,8 кв.м. та земельну ділянку
кадастровий № :07:001:0223 з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд - 1000
кв.м., для ведення особистого
селянського господарства - 576 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Судові
витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 16 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3, яка діє на
підставі довіреності від імені ОСОБА_2
відмовлено в повному обсязі, в зв'язку з
недоведеністю та необґрунтованістю
позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохала
рішення суду скасувати, вказувала, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог позивача, місцевий суд послався
на те, що ОСОБА_3, отримавши довіреність
від ОСОБА_2 на представлення її
інтересів, звертається з позовом до
місцевого суду та зазначає себе
позивачем по справі, що порушує вимоги
чинного законодавства, тобто ОСОБА_3 є
неналежним позивачем у даній справі.

Дані висновки місцевого суду є
помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЦПК України
сторона може брати участь у справі у
цивільній справі особисто або через
уповноваженого представника.

В матеріалах справи наявна
довіреність, видана ОСОБА_2, якою вона
уповноважує ОСОБА_3 «представляти її
інтереси та вести від її імені справи у
судах усіх інстанцій, передбачених
законодавством України, в тому числі
місцевих, місцевих адміністративних,
апеляційних, апеляційних
адміністративних, Вищому
адміністративному суді України, Вищому
спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, Верховному суді України з усіма
процесуальними правами та обов'язками,
які надані позивачу, відповідачу,
третій особі, суб'єкту оскарження в
процесі, в тому числі з правом
пред'явлення позову…» (а.с. 14).

ОСОБА_3 звернулась до суду з даним
позовом саме в інтересах та від імені
ОСОБА_2 на підставі даної довіреності.

Окрім того, заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги і в частині
не зазначення в рішенні Ленінського
районного суду від 16.10.2014 року в якості
відповідача ОСОБА_5

16.06.2014 року до суду була подана уточнена
позовна заява, в якій ОСОБА_5 є
Відповідачем 2 (а. с. 87). Позивач зазначає
в даній заяві, що ОСОБА_4 протиправно
відчужила спірний житловий будинок і
земельну ділянку Відповідачу 2, тобто
ОСОБА_5, уклавши з останнім договір
купівлі-продажу. А тому прохала
витребувати належне ОСОБА_2 на праві
власності майно із чужого незаконного
володіння.

Місцевий суд безпідставно не взяв до
уваги дані обставини справи та позовні
вимоги в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 в інтересах якої діє на
підставі довіреності ОСОБА_3, місцевий
суд виходив з недоведеності та
необґрунтованості позовних вимог.

Однак колегія суддів не може
погодитись з такими висновками
місцевого суду.

У відповідності до ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
житловий будинок та земельна ділянка
за адресою: АДРЕСА_1 належали ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 13.05.2006
року, укладеному з ОСОБА_4 (а.с. 11).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 02.07.2013 року, відмовлено за
безпідставністю в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування
від 13.05.2006 року (а.с. 5).

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 30.07.2013 року
рішення місцевого суду скасовано,
постановлено нове рішення. Позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволені. Визнано
недійсним договір дарування будинку
АДРЕСА_1 укладений 30.05.2006 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 43)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11.12.2013 року
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 30.07.2013 року скасовано,
справа передана на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції (а. с. 41).

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 25 лютого 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4
відхилено. Рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 02 липня 2013
року залишено без змін, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про визнання договору дарування,
відмовлено у повному обсязі. (а.с. 6).

Тобто власником спірного будинку та
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 є
ОСОБА_2

З матеріалів справи також вбачається,
що 11 січня 2014 року ОСОБА_4 провела
відчуження спірного домоволодіння
відповідно до договору
купівлі-продажу, укладеному з ОСОБА_5
(а.с. 84-86, 101).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала право його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:

було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;

За змістом наведеного, майно, яке
вибуло з володіння власника на
підставі рішення суду, ухваленого щодо
цього майна, але в подальшому
скасованого, слід вважати таким, що
вибуло з володіння власника поза його
волею.

Зазначена правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України №
6-146цс13, №3-3гс13, та у відповідності до
вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою
для застосування.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що рішення суду про
визнання недійсним договору дарування
будинку АДРЕСА_1 укладеного 30.05.2006 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, відповідно до
якого позовні вимоги ОСОБА_4 були
задоволені та вона вважалася власником
спірного майна, у подальшому судом
скасовано, то слід вважати, що майно
вибуло з володіння власника, ОСОБА_2,
поза його волею й він має право
витребовувати його від добросовісного
набувача ОСОБА_5 за правилами статті 388
ЦК України.

Висновки суду щодо недоведеності та
необґрунтованості позовних в цій
частині не відповідають дійсності.

В зазначеній частині судове рішення
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог про витребування майна
із чужого незаконного володіння та
визнання права власності за ОСОБА_2 на
спірне домоволодіння та земельну
ділянку.

Позовні вимоги в частині визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
11.01.2014 року, укладеному між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, яким проведено відчуження
спірного житлового будинку та спірної
земельної ділянки, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, також підлягають до
задоволення, оскільки в момент
укладення даного правочину ОСОБА_4
знала чи повинна була знати про те, що
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 30 липня 2013 року було
скасовано ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11.12.2013 року та право ОСОБА_2 на
домоволодіння було відновлено.
(презумпція правомірності правочину
ст. 204 ЦК України)

Таким чином даний правочин не
відповідає вимогам закону та у
відповідності до вимог ст. 215 ЦПК
України повинен бути визнаний
недійсним.

В порядку ст. 88 ЦПК України підлягає
вирішенню питання щодо відшкодування
судових витрат.

Позивачем при подачі позовної заяви
сплачено 571 грн. (а.с.1) та при подачі
апеляційної скарги - 385 грн. 50 коп. (а. с.
205). Таким чином з відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 підлягає
стягненню судовий збір по 428 грн. 25
копійок. з кожного.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, п.4ч.1 ст.
309, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
якої діє за довіреністю ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 16 жовтня 2014 року -
скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 на підставі
довіреності задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 11 січня 2014 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, яким проведене
відчуження житлового будинку
загальною площею 91.2 кв.м, житловою
площею 85,8 кв.м. та земельну ділянку
кадастровий № :07:001:0223 з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд - 1000
кв. м, для ведення особистого
селянського господарства - 576 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, право
приватної власності на житловий
будинок загальною площею 91.2 кв.м,
житловою площею 85,8 кв.м. та земельну
ділянку кадастровий № :07:001:0223 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд - 1000
кв. м, для ведення особистого
селянського господарства - 576 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати належні ОСОБА_2 на праві
приватної власності житловий будинок
загальною площею 91.2 кв.м, житловою
площею 85,8 кв.м. та земельну ділянку
кадастровий № :07:001:0223 з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд - 1000
кв. м, для ведення особистого
селянського господарства - 576 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, із
чужого незаконного володіння, а саме
ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 судовий збір по 428 грн. 25 копійок.
з кожного.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
діб до Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді : Абрамов П.С. Карпушин Г.Л.
Корнієнко В.І.