Справа № 750/9991/13-ц Провадження №
22-ц/795/110/2014 Головуючий у I інстанції
-Рахманкулова І. П. Доповідач - Боброва
І. О.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Бойко О.В., Шитченко Н.В., при
секретарі:Зіньковець О.О., за
участю:

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду
м.Чернігова від 15 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Оскаржуваним рішенням Деснянського
районного суду м.Чернігова від 15.11.2013
року позов задоволений, стягнуто з
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Воєводське Арбузинського району
Миколаївської області, на користь
ОСОБА_6 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісяця, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
11.10.2013 року та до досягнення дитиною
повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь держави 229 грн. 40 коп. судового
збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом неповно
з'ясовані обставини справи, які мають
значення для справи, судом недоведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими.
Так, апелянт зазначає, що суд не звернув
уваги на ту обставину, що він винаймає
квартиру для проживання за яку сплачує
4000 грн., оскільки позивач залишилась
проживати в квартирі, яка є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
придбана під час шлюбу. Також
відповідач сплачує кредит за квартиру,
в якій проживає позивач. Апелянт вказує
на те, що позивач відмовилась повертати
борги на загальну суму 19150 доларів США і
які він змушений повертати сам. А тому,
враховуючи викладені обставини, він не
в змозі сплачувати аліменти на сина в
тому розмірі, який стягнув суд, а згоден
сплачувати 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, на думку апелянта, судом не
надано оцінки тому факту, що апелянт
допомагає синові матеріально шляхом
надання коштів, купівлі одягу, взуття,
оплати за навчання. Судом не взято до
уваги дохід позивач, з огляду на ці
обставини відповідач вважає, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим.

В судове засідання відповідач не
з'явився. Про час розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення 21.01.2014 р. поштового
відправлення (а.с.202).

Позивач та її представник до суду також
не з'явилися, заперечення на апеляційну
скаргу у встановлений строк не подали.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції у повному обсязі
дослідив надані сторонами докази,
перевірив доводи сторін, правильно
встановив фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 23.12.1995 року, про що свідчить
копія свідоцтва про шлюбу (а.с.5) Від
шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Згідно з ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Стаття 181 Сімейного кодексу України
визначає способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитини, зокрема за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Частина 2 ст.182 СК України встановлює
правило, згідно з яким розмір аліментів
на одну дитину за жодних обставин не
може бути меншим за 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Водночас, при визначенні розміру
аліментів, що стягуються з батьків, суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Вказані положення закону судомпершої
інстнції при ухваленні рішення були
враховані.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Сторонами не заперечується, що дитина
проживає з матір'ю, перебуває на її
утриманні. Відповідач є працездатним,
має постійну роботу, отримує
стабільний дохід. Дані щодо стану
здоров'я і матеріального становища
дитини, а також наявності інших
утриманців у відповідача в матеріалах
справи відсутні.

Таким чином, з дотриманням вимог
положень ст.180 СК України, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
необхідність стягнення з ОСОБА_5
аліментів на утримання дитини,
правильно визначивши їх розмір.

Твердження відповідача, що він оплатив
вартість навчання сина в коледжі,
купував йому речі та меблі на розмір
аліментів, що стягуються ніяким чином
не впливає.

Доводи апелянта щодо наявності
майнових претензій до позивача до
уваги колегією суддів не приймаються,
оскільки вони не мають відношення до
суті спору у даній справі.

Не можуть бути взяті до уваги і
посилання апелянта на те, що він не в
змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4
частини заробітку через отримання
невеликої заробітної плати і сплати
кредиту, оскільки обов'язок по
утриманню дитини покладений на нього
законом і сума, стягнута судом, лише
частково відповідає фактичній
необхідності дитини в належному
утриманні.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м.Чернігова від 15 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: