Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 680/818/14-ц
Провадження № 2/670/236/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
смт. Віньківці

Віньковецький районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого - судді
Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської
В.О.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 року на розгляд Віньковецького
районного суду із Новоушицького
районного суду відповідно до ст. 116 ЦПК
України передана цивільна справа за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, у якому
позивачка просила стягнути із
відповідачки на її користь 6000 гривень.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що з
відповідачкою вона тривалий час
перебуває у неприязних стосунках.
10.07.2014 року ОСОБА_3 викликала
дільничного інспектора міліції ОСОБА_4
та землевпорядника ОСОБА_5, які прибули
додому до позивачки, без дозволу зайшли
на її подвір'я, коли вона відпочивала,
стукали у вікно, а потім повідомили, що
їх викликала ОСОБА_3 через
непорозуміння із межами присадибних
ділянок. Дільничний інспектор та
землевпорядник вчергове переміряли
земельну ділянку позивачки і заявили,
що претензій не мають. Від цього ОСОБА_6
знервувалась, у неї розболілась голова,
піднявся артеріальний тиск, у зв'язку з
чим її чоловік близько 17 год. викликав
швидку допомогу, та медпрацівники
надали їй медичну допомогу, а потім
вона ще лікувалась у Новоушицькій ЦРЛ.
Крім того, через негативну поведінку
відповідачки позивачка не взмозі вести
домогосподарство, допомагати дітям,
сім'ї, переносити інші негаразди, тому
спричинену діями ОСОБА_3 моральну шкоду
вона оцінює у 6000 гривень.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_2 повністю
підтримали позовні вимоги та просили
задовольнити.

Зокрема, позивачка в підтримання своїх
вимог пояснила, що її присадибна
ділянка межує із земельною ділянкою
ОСОБА_3 Протягом останніх трьох років
між ними існує спір за межі, та у зв'язку
з цим їхні сім'ї перебувають у
неприязних стосунках. 10.07.2014 року в
обідню пору, коли вона з чоловіком
відпочивала після базару, до неї додому
прийшли дільничний інспектор та
землевпорядник, яких викликала
відповідачка, і почали стукати у вікно.
Землевпорядник ОСОБА_5 повідомив, що їх
викликали по телефону, потім попросив
рулетку, виміряв межі, і сказав, що
претензій до них немає, але ОСОБА_3
заявляє, що площа її земельної ділянки
менша на 25 см. Від цього позивачка
знервувалась, в неї почала крутитись
голова, піднявся тиск, чоловік викликав
швидку допомогу, а в понеділок ОСОБА_6
змушена була лягти на лікування в
стаціонар на 10 днів. Внаслідок дій
ОСОБА_3 позивачка зазнала душевних
страждань, було принижено її честь та
гідність, оскільки свідками візиту
землевпорядника та дільничного
інспектора стали сусіди.

Представник позивачки ОСОБА_2 звертав
увагу суду на те, що вимоги позивачки
обґрунтовані, оскільки відповідачка
ОСОБА_3 спровокувала скандал, керувала
діями дільничного інспектора та
землевпорядника селищної ради, які
виїхали до позивачки, і тим самим
заподіяла останній моральну шкоду.
Оскільки сторони примиритись не
можуть, то на користь ОСОБА_1 слід
стягнути моральну шкоду у сумі 6000
гривень.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнали.

Представник відповідачки ОСОБА_8 в
заперечення позовних вимог пояснив, що
між сторонами тривалий час іде спір за
землю, через що між ними склались
неприязні стосунки. Представник
вважає, що підстав для стягнення із
відповідачки на користь позивачки
моральної шкоди немає, оскільки ОСОБА_3
відносно ОСОБА_6 не вчиняла жодних
неправомірних дій, її право на
звернення до органів виконавчої влади
передбачено законом «Про звернення
громадян», а відповідальності за дії
представників органу влади вона нести
не може.

Відповідачка ОСОБА_3 суду пояснила, що
спір із сім'єю ОСОБА_6 виник тоді, коли
вона з чоловіком почала ставити
огорожу на межі земельних ділянок. Щоб
уникнути суперечки, ОСОБА_3 відступили
на невелику відстань у свою сторону, а
ОСОБА_6 встановили паркан із свого боку.
Вранці 10.07.2014 року її чоловік побачив,
що в кінці земельної ділянки до їхньої
огорожі приварено частину паркану
ОСОБА_6, після чого він пішов у
Новоушицьку селищну раду, зробив усну
заяву, а потім розповів про це
відповідачці, яка у той час торгувала
на місцевому ринку. Коли на
господарство ОСОБА_6 приїхали
дільничний інспектор та
землевпорядник, то ОСОБА_3 знаходилась
на вулиці і до позивачки не підходила.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх
представників, свідків, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сім`ї ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 мешкають у с. Філянівка
Новоушицького району по сусідству, та
протягом останніх років між ними
склались неприязні стосунки через
межу, що розділяє їхні земельні
ділянки.

Як випливає із запису у картці прийому
громадян Новоушицької селищної ради №
18, 10.07.2014 року на прийом до селищного
голови ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_10, житель
АДРЕСА_1, з приводу суперечки із сусідом
по земельних питаннях. Згідно відмітки
у картці, вирішення питання доручено
ОСОБА_5 спільно із РВ УМВС в строк до
20.07.2014 року, та зазначено наслідки
вирішення заяви, а саме, що 10.07.2014 року
проведено обстеження межових знаків
земельної ділянки ОСОБА_10 та ОСОБА_6

Відповідно до звернення Новоушицького
селищного голови від 10.07.2014 року,
адресованого на ім'я начальника
Новоушицького райвідділу міліції,
Новоушицька селищна рада просила
направити 10.07.2014 року дільничного
інспектора міліції для розгляду
спірних земельних питань між сусідами
ОСОБА_10 та ОСОБА_6, жителями с.
Філянівка.

08.08.2014 року, вихідний № 1039, за підписом
Новоушицького селищного голови ОСОБА_9
направлено відповідь ОСОБА_6 на його
заяву від 14.07.2014 року, про те, що
відповідно до усного звернення
ОСОБА_10 на особистому прийомі у
селищного голови, було підготовлено
клопотання до РВ УМВС України у
Хмельницькій області про направлення
10.07.2014 року дільничного інспектора
міліції для розгляду спірних земельних
питань, та 10.07.2014 року дільничний
інспектор ОСОБА_4 спільно із
спеціалістом із земельних питань
виконавчого апарату селищної ради
ОСОБА_5 провели заміри земельної
ділянки, порушень земельного
законодавства не виявлено, межі
земельної ділянки не порушено, про що
було повідомлено в усній формі ОСОБА_3

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснив, що позивачка доводиться йому
дружиною, та вони перебувають із ОСОБА_3
у напружених стосунках через спір за
межі протягом останніх трьох-чотирьох
років. За цей час відповідачка багато
разів викликала комісію, неодноразово
проводились заміри земельних ділянок,
потім відповідачка встановила кам'яний
забор, ОСОБА_6 натягнув сітку, але між
земельними ділянками залишилась
стежка. На початку липня 2014 року ОСОБА_6
зняв сітку, щоб можна було просапати на
стежці бур'яни. У четвер 10.07.2014 року,
приблизно після 15 год., коли він з
дружиною відпочивав, хтось почав його
гукати та стукати у вікно будинку.
Вийшовши надвір, ОСОБА_6 побачив
землевпорядника Новоушицької селищної
ради та міліціонера, які побігли на
дорогу. На запитання ОСОБА_6 вони
повідомили, що їх викликали сусіди
ОСОБА_3, тому їм необхідно заміряти
земельну ділянку. ОСОБА_6 проти цього не
заперечував і надав для проведення
замірів рулетку. Перемірявши межу,
землевпорядник з дільничним
інспектором повідомили, що будь-яких
претензій не мають. Потім
землевпорядник ОСОБА_5 на вулиці
підійшов до ОСОБА_3, доповів їй про
результати, і разом із дільничним
інспектором поїхав. Після цього його
дружина розхвилювалась, у неї стався
гіпертонічний криз, та вони змушені
були викликати швидку допомогу.

Допитаний судом як свідок дільничний
інспектор Дунаєвецького райвідділу
міліції ОСОБА_4 суду пояснив, що в
період з 28.10.2013 року по 08.08.2014 року він
працював на посаді дільничного
інспектора у с. Філянівка.
Він пам'ятає, що у липні місяці
Новоушицький селищний голова ОСОБА_9
звернувся у міліцію по питанню
забезпечення охорони при розгляді
звернення ОСОБА_10 Разом із
землевпорядником ОСОБА_5 вони пішли до
ОСОБА_6 На стук спочатку вийшла
позивачка ОСОБА_6, за нею її чоловік
ОСОБА_6, та почав кричати до них і грубо
себе поводити. ОСОБА_5 з дозволу ОСОБА_6
провів обміри земельної ділянки, а
ОСОБА_4 йому допомагав. При цьому він
побачив, що ОСОБА_6 доточив свій забор
до забору ОСОБА_10. Коли проводили
обміри, то ОСОБА_1 також була присутня
біля них, на самопочуття не скаржилась.

Свідок -- землевпорядник Новоушицької
селищної ради ОСОБА_5 суду
підтвердив, що між сторонами протягом
кількох років існує спір за межу.
Зранку 10.07.2014 року у селищну раду
звернувся ОСОБА_10 із заявою про
обстеження межі, тому після обіду
ОСОБА_5 разом із дільничним інспектором
ОСОБА_4 виїхав на місце, обміряв
земельну ділянку ОСОБА_6, і сказав, що
претензій до нього немає. ОСОБА_1 також
була присутня при обмірах, а ОСОБА_3
знаходилась на своєму подвір`ї, до них
не підходила і ніяких протизаконних
дій не вчиняла.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу визначено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 22 лютого 2012 року №
4-рп/2012 засади та сутність інституту
моральної шкоди розкриваються в
Цивільному кодексі України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

У відповідності до роз'яснень п. 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови
визначено, що відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України; докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі; доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення в справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір;
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши досліджені у судовому
засіданні докази, суд приходить до
висновку, що позивачкою ОСОБА_6 не
доведено належними та допустимими
доказами наявність протиправної
поведінки з боку відповідачки ОСОБА_3
по відношенню до неї 10.07.2014 року під час
проведення обміру земельної ділянки
землевпорядником ОСОБА_5 та дільничним
інспектором ОСОБА_4 за заявою чоловіка
відповідачки -- ОСОБА_10

Окрім того, суд враховує, що відповідно
до ст. 40 Конституції України усі мають
право направляти індивідуальні
письмові звернення або особисто
звертатись до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування та
посадових і службових осіб цих органів,
що зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений закроном строк.

Тому при зверненні ОСОБА_10 10.07.2014 року
до голови Новоушицької селищної ради з
приводу земельного спору із сусідом
ОСОБА_6 мала місце реалізація ним
свого конституційного права,
передбаченого ст. 40 Конституції
України.

Таким чином, враховуючи, що у судовому
засіданні жодних доказів про порушення
відповідачкою особистих немайнових
прав позивачки та спричинення їй
моральної шкоди не здобуто, суд
приходить до висновку, що законних
підстав для стягнення моральної шкоди
немає, тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст.
8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд Хмельницької
області через Віньковецький районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особи які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.М. Волкова