12.12.2014 Справа № 756/9114/14-ц
№ 756/9114/14-ц
№ 2/756/3833/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» грудня 2014 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Великохацької В.В.

при секретарі Бабак М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, Жилово-будівельного кооперативу «Академічний-6» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Київської міської ради, ЖБК «Академічний-6» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у шлюбі з 18 травня 1978 року та є батьками позивачів. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Заповіту померлі не складали. Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно. За життя ОСОБА_4 була членом ЖБК «Академічний-6» та разом з сім'єю 23 квітня 1982 року отримала право займати квартиру АДРЕСА_1. Пайовий внесок за квартиру сплатила в повному обсязі. Тобто, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 набули право власності на цю квартиру. Після смерті ОСОБА_4 належну їй 1/2 частину квартири в рівних частках (по 1/6 частині квартири) успадкували її чоловік ОСОБА_3 та їх діти - позивачі. Після смерті ОСОБА_3 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували належні йому 2/3 частини квартири в рівних частках - по 1/3 частині кожен. ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 з 1985 року, ОСОБА_1 - з 1996 року. Після смерті батьків позивачі не подавали заяв про прийняття спадщини та про відмову від спадщини, натомість продовжують проживати у вказаній квартирі, користуватися житлово-комунальними послугами та сплачувати за них. Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є єдиними спадкоємцями першої черги, фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3, позивачі просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених вище підстав, та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача - Київської міської ради подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, посилалася на розсуд суду.

Відповідач ЖБК «Академічний-6» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать відповідні матеріали справи, про причини неявки до суду свого представника не повідомив, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи у відсутності свого представника не звертався.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18 травня 1978 року зареєстровано шлюб (а.с. 6).

Зі свідоцтв про народження вбачається, що позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 8-9). Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_1 - «ОСОБА_1».

ОСОБА_4 є членом ЖБК «Академічний-6» та власником квартири АДРЕСА_1, заборгованості по внесках на експлуатацію та ремонт будинку немає, паєнакопичення за квартиру сплачено в повному обсязі, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 15-16).

Відповідно до ордеру від 23 квітня 1982 року ОСОБА_4 разом зі своєю сім'єю має право на проживання у АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Згідно з положеннями п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1, належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Частиною 3 ст. 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до свідоцтв про смерть ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с. 13-14).

Відповідями Одинадцятої та Двадцять першої Київських державних нотаріальних контор підтверджується, що спадкова справа на ім'я ОСОБА_4 не реєструвалася.

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті . У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за життя заповітів не було складено, спадкоємцями першої черги є їх діти - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З довідок форми № 3, виданих ЖБК «Академічний-6», вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 з 1996 року та з 1985 року відповідно (а.с. 19-20).

Враховуючи те, що довідками форми № 3 та квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг підтверджується факт постійного проживання спадкоємців ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, заяви про відмову від спадщини ними не подані, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, а саме належну їй 1/2 частину квартири в рівних частках - по 1/6 частині кожен. Аналогічно суд дійшов висновку, що оскільки спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, заяви про відмову від спадщини ними не подані, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, а саме належні йому 2/3 частини квартири в рівних частках - по 1/3 частині кожен.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У ст. 392 ЦК України закріплено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належала їм на праві спільної сумісної власності, тобто, відповідно до ст. 1218 ЦК України, ця квартира входить до складу спадщини.

Виходячи з того, що позивачі прийняли спадщину у встановлені законом строки, але отриманню ними свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру перешкоджає лише відсутність у них правовстановлюючих документів, є всі підстави для задоволення їх позову та визнання за кожним з них права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 384, 392, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 60, 61, 208, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, Жилово-будівельного кооперативу «Академічний-6» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Великохацька