АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/2303/14-ц
Головуючий 1-ї інстанції: Сітало
Провадження№22-ц/790/7661/2014
І.Ю. Категорія: інші
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
- Трішкової І.Ю.,

суддів:
- Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при
секретарі - Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Харкова від 07 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього
підприємства "Плюс" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Приват-Плюс" про визнання договору
недійсним, зобов'язання негайного
повернення сплачених щомісячних
внесків, стягнення штрафу та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом у просив визнати
договір № 007721 від 06.05.2011 р. укладений
між ним та ДП «Плюс» ТОВ «Компанія»
Приват-Плюс» недійсним, зобов'язати
відповідача негайно повернути
сплачені ним щомісячні внески у сумі 2719
грн. 98 коп., витрати на банківське
обслуговування у сумі 59 грн. 07 коп.,
поштове обслуговування у сумі 41 грн. 76
коп.; стягнути з відповідача на користь
держави штраф у сумі 2820 грн. 81 коп.;
стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду у сумі 1000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 06.05.2011 р. між ним та
відповідачем був укладений договір №
007721 щодо надання відповідачем послуг,
спрямованих на придбання
будматеріалів на користь позивача на
умовах Програми діяльності
«Приват-Плюс», яка є додатком №1 до
цього договору.

19.12.2011 року за заявою позивача від 13.11.2011
р., направленою на адресу відповідача
поштою, цей договір було розірвано.

Підставами, для дострокового
розірвання договору, було невиконання
відповідачем рекламних пропозицій
щодо забезпечення інформацією
споживача при виконанні договору і
умов договору щодо надання інформації
партнеру про хід виконання договору.

Інформація про результати виконання
договору, яку згідно умов положення
п.5.16 додатку № 1 до договору повинен був
надавати партнеру відповідач,
обмежувалася лише надсиланням на його
адресу бланку для участі у наступному
асигнаційному акті з повідомленням про
дату проведення цього акту та
повідомленням суми щомісячних внесків,
яку позивачу потрібно сплатити для
участі в цьому акті.

Позивач вважав, що умови положення п. 10.2
додатку №1 до договору №007721 від 06.05.2011
р. складено з порушенням вимог
законодавства, так як ці умови надають
можливість Адміністратору не
повертати вищевказані кошти учаснику
групи Товариства Партнерів, що
достроково розірвав договір.

21.11.2013 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій вимагав у
термін, встановлений законодавством,
повернути витрачені кошти на сплату
щомісячних внесків.

На теперішній час відповідачем,
вищевказані кошти позивачу не
повернені.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 07 жовтня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким повністю задовольнити
його позовні вимоги, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а також на те, що
суд неповно з'ясував обставини справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
06.05.2011 р. між ОСОБА_3 та відповідачем був
укладений договір № 007721 щодо надання
відповідачем послуг, спрямованих на
придбання будматеріалів на користь
позивача на умовах Програми діяльності
«Приват-Плюс», яка є додатком №1 до
цього договору.

Предметом договору №007721 від 06 травня
2011 року, укладеного сторонами, в рамках
функціонування «Програми діяльності
Приват-Плюс» (системи придбання
товарів у групах), є надання партнеру
програми адміністративних послуг, у
тому числі фінансового характеру, з
метою придбання ним товарів зазначених
в договорі.

Відповідно до ст. 7 Договору ДП «Плюс»
ТОВ «Компанія «Приват-Плюс»
гарантувало одержання права на
отримання товару за умови виконання
партнером усіх зобов'язань за
договором.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ДП
«Плюс» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс»
брало на себе зобов'язання здійснити
оплату товару та забезпечити його
передачу партнеру відповідно до
програми діяльності Приват-Плюс.

Передбачені Договором умови
дозволяють учаснику сплачувати ціну
товару невеликими щомісячними
внесками, які названі в Договорі
«Щомісячний Чистий платіж».

Як встановлено, ОСОБА_3 сплатив
щомісячні платежі на загальну суму 2719
грн.98 коп.

Свою підприємницьку діяльність
відповідач здійснює відповідно до
Закону України "Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг".

Відповідно до вимог ст. 12 Закону
України "Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг"
та ст. 5 договору позивач на адресу
відповідача 12.11.2011 р. та 15.11.2011 р.
надіслав заяви з вимогами надати
інформацією про кількість учасників
групи № 25 Товариства Партнерів, до якої
його було зараховано, загальну суму
коштів щомісячних внесків учасників
даної групи, кількість учасників даної
групи, які придбали товари і на яку
суму, а також надати копії протоколів
проведених асигнаційних актів, в яких
позивач приймав участь.

Відповідач отримав заяви, але
відповіді на них не надав.

19.12.2011 року за заявою позивача від 13.11.2011
р., направленою на адресу відповідача
поштою, цей договір було розірвано.

Підставами, для дострокового
розірвання договору, було невиконання
відповідачем рекламних пропозицій
щодо забезпечення інформацією
споживача при виконанні договору і
умов договору щодо надання інформації
партнеру про хід виконання договору.

Суд першої інстанції обгрунтовано
прийшов до висновку, що відсутні
підстави для визнання договору
недійсним в цілому.

Рішенням судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 02.10.2013 року вже було відмовлено
ОСОБА_3 у задоволенні позову про
визнання договору недійсним, оскільки
у договорі відсутні ознаки
"пірамідальної схеми".

Але судова колегія не може погодитись з
висновками суду щодо відсутні підстав
для визнання п.10.2 Додатку №1 до
Договору.

Частиною 2 ст.18 Закону України "Про
захист прав споживачів" передбачено, що
умови договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Пунктом 4 ст.3 цього Закону зазначено, що
несправедливими є умови договору про
надання можливості продавцю
(виконавцю, виробнику) не повертати
кошти на оплату, здійснену споживачем,
у разі відмови споживача укласти або
виконати договір, без встановлення
права споживача на одержання
відповідної компенсації від продавця (
виконавця, виробника) у зв'язку з
розірванням або невиконанням ним
договору.

Відповідно до умов положення п.
10.2 Додатку №1 до Договору, в якому
визначено порядок повернення коштів
учаснику групи Товариства Партнерів,
що достроково розірвав договір, при
достроковому розірванні договору
адміністратор (відповідач)
зобов'язувався повернути партнеру
(позивачу) на його банківський рахунок
раніше сплачену суму щомісячних
внесків протягом 30 банківських днів
від дня ліквідації Товариства
Партнерів, яка згідно ст. 13 додатку № 1
до договору проводиться за рішенням
адміністратора у випадку закінчення
Графіку платежів останнього партнера
Товариства Партнерів.

Крім того, згідно п.8.6 Додатку №1
до Договору, щоб повернути щомісячні
платежі партнеру, що достроково
розірвав договір, Адміністратор
повинен прийняти ще одне, окреме
рішення.

Але, оскільки, в умовах Договору
№007721 від 06.05.2011 р. між ДП "Плюс" та
позивачем не встановлено ніяких
обмежень щодо включення нових
учасників до групи № 25 Товариства
Партнерів і не встановлено строку
закінчення Графіку платежів
останнього партнера товариства
партнерів даної групи, а в умовах
положення п.10.2 додатку №1 до Договору
не передбачено обов'язкового
зобов'язання відповідача повернути
Партнеру вищевказані кошти у терміни,
встановлені законодавством, то
встановити строк ліквідації групи № 25
Товариства Партнерів не можливо, і
відповідно, встановити строк
повернення вищевказаних коштів
Партнеру, що достроково розірвав
договір також не можливо.

З вищевказаного вбачається, що
умови положення п. 10.2 додатку №1 до
договору №007721 від 06.05.2011 р. складено з
порушенням вимог законодавства, так як
ці умови надають можливість
Адміністратору не повертати
вищевказані кошти учаснику групи
Товариства Партнерів, що достроково
розірвав договір.

Отже, відповідно п. 4 ч. З ст. 18
Закону України "Про захист прав
споживачів", умови положення п.10.2
Додатку №1 до Договору є
несправедливими.

З огляду на наведене, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні, а
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають
частковому задоволенню.

Судова колегія визнає п. 10.2 додатку
№1 до договору №007721 від 06.05.2011 р.
недійсним, оскільки він є
несправедливим, а також вважає за
необхідне стягнути на користь ОСОБА_3
сплачені ним щомісячні внески у сумі
2719,98 коп. та витрати на банківське
обслуговування у сумі 59,07 грн., оскільки
зазначений пункт договору згідно ч.7
ст.18 Закону є недійсним з моменту
укладання договору.

Підстави для задоволення позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди відсутні.

Керуючись ст..ст.303,307,309,319,314 ЦПК
України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 07 жовтня
2014 року змінити.

Визнати недійсним пункт 10.2
Додатку №1 до Договору №007721 від 06
травня 2011 року, укладеного між ОСОБА_3
та Дочірнім підприємством "Плюс"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
Приват-Плюс".

Стягнути з Дочірнього
підприємства "Плюс" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Приват-Плюс" на користь ОСОБА_3
щомісячні внески у сумі 2719 ( дві тисячі
сімсот дев'ятнадцять) грн. 98 коп. та
витрати на банківське обслуговування у
сумі 59 ( п'ятдесят дев'ять) грн.07 коп.

Стягнути з Дочірнього
підприємства "Плюс" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Приват-Плюс" на користь держави судовий
збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.60
коп.

В інший частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення судової колегії набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: