Справа №744/834/14
Провадження № 2/744/118/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Поповича В.В.

при секретарі Шаповал Ю.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачем, ОСОБА_1, подана до суду позовна заява до відповідача, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, згідно даних якої позивач просить зобовязати відповідача повернути належну йому акумуляторну свинцеву стартерну батарею « 21 WESTA» 6 СТ -60 АЗ № НОМЕР_1, а у випадку знищення або втрати вказаної акумуляторно свинцевої стартерної батареї відшкодувати завдану шкоду в сумі 465 гривень.

В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві позивач, ОСОБА_1 зазначив про те, що 25 квітня 2012 року в магазині відповідача він за 465 гривень придбав акумуляторну свинцеву стартерну батарею « 21 WESTA» 6 СТ -60 АЗ № НОМЕР_1 для автомобіля ВАЗ 2121 «Нива». Відповідач гарантував два роки якості акумуляторної батареї з дня її придбання, у зв'язку з чим йому було видано гарантійний талон.

Під час експлуатації в холодну пору року у нього виникли нарікання на роботу придбаної акумуляторної батареї. Виходячи з вимог визначених в ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» 11 грудня 2012 року він звернувся до відповідача з вимогою заміни акумуляторної батареї на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця. При цьому батарею він повернув продавцю. Відповідач повідомив, що відправить акумуляторну батарею постачальникам, щоб останні перевірили якість і у випадку невідповідності товар йому буде замінено. Крім того, пообіцяв йому вирішити зазначене питання до 20 грудня 2012 року, але у вказану дату акумуляторну батарею не було відправлено, оскільки зі слів відповідача не приїхали постачальники, у зв'язку з чим вирішення питання про заміну товару було відкладено на пізніший термін. Весь час акумуляторна батарея знаходиться у відповідача.

Затягнення вирішення його вимоги про заміну акумуляторної батареї змусила 19 лютого 2013 року звернутись до відповідача з письмовою заявою, а вже 26 лютого 2013 року він отримав відповідь відповідача від 21.02.2013 року відповідно якої технічною експертизою акумуляторної батареї « 21 WESTA» 6 СТ - 60 АЗ (1) № НОМЕР_1 не виявлено дефектів та заводських недоліків тому вимоги позивача є неправомірними та задоволенню не підлягають. Батарая залишалась у відповідача.

Не погоджуючись з діями відповідача позивач в березні 2013 року звернувся до суду з позовом про захист прав споживача.

В ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції судом було прийняте рішення про призначення про справі товарознавчої експертизи і обов'язок оплати цієї експертизи, всупереч вимог Закону України «Про захист прав споживачів», був покладений на позивача, а відповідач повинен був доставити акумуляторну батарею на експертизу.

Позивач мав бажання оплатити експертизу, але також бажав впевнитись в тому, що на експертизу буде направлено акумуляторну батарею яку він придбав. 01 червня 2013 року він звернувся до відповідача з заявою в якій просив спільно оглянути акумуляторну батарею, яку помістити в упаковку, яка б позбавляла стороннім особам, крім експертів, доступу до акумуляторної батареї.

Відповідач йому відмовив в цьому, більше акумуляторну батарею він не бачив, відповідно не став оплачувати експертизу, і через що суд відмовив у задоволенні його позову. Придбана позивачем у квітні 2012 року акумуляторна батарея до цього часу знаходиться у відповідача.

Бажаючи забрати акумуляторну батарею в березні 2014 року він звернувся до відповідача з відповідною заявою в якій просив батарею передати його знайомому ОСОБА_4.

Відповіді він не отримав, а ОСОБА_4, який звертався до відповідача в квітні 2014 року, отримав відповідь що батареї немає.

Таким чином, не повертаючи йому придбану у квітні 2012 року акумуляторну батарею, відповідач порушує його право власності, яке полягає у створенні перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання майном, а в тому випадку якщо товар знищений або втрачений, то у завданні матеріальної шкоди.

На думку позивача порушене право, відповідно до вимог ст.ст. 15, 386 Цивільного кодексу України, підлягає захисту.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та додатково показав, що він не відмовляється на даний час і не відмовлявся раніше отримати акумуляторну батарею. З цією метою він звернувся до відповідача у грудня 2013 року на , що останній йому відмовив. У подальшому, а саме у березні 2014 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою у якій поставив до відома відповідача про передачу батареї його знайомому ОСОБА_4 Відповідач не відреагував на його письмову заяву, тому через деякий час він звернувся до суду з позовом. На даний час просить зобовязати передати йому акумуляторну батарею а у випадку знищення або втрати батареї, відшкодувати завдану шкоду у сумі 465 гривень та стягнути на свою користь сплачений судовий збір.

Відповідач позов не визнав , звернувся до суду з запереченнями на позов у яких навів слідуючі підстави. 28 серпня 2013 року Апеляційною інстанцією постановлена ухвала про відхилення апеляційної скарги, а рішення Семенівського районного суду залишити без змін. Після цього позивач мав можливість забрати акумуляторну батарею, але цього не робить. Позивач звернувся до нього з письмовою заявою у березні 2014 року про передачу батареї його знайомому ОСОБА_4 у якого не було довіреності, тому батарея не була передана. Раніше позивач висловлювався , що не буде забирати батарею, тому відповідач вважав, що такі висловлювання свідчать про відмову від права власності. Погоджується повернути, батарею позивачу або особі повноваження якої засвідчені у законному порядку , тобто за довіреністю. Просить відмовити у позовних вимогах повністю.

У судовому засіданні відповідач підтримав вимоги, викладені у запереченні на позов та додатково показав, що позивач у грудня 2013 року до магазину взагалі не приходив. Після рішення суду до даного часу акумуляторну батарею не забрав, маючі таку можливість. На підставі письмової заяви позивача, відповідно до якої останній просить передати ОСОБА_4, не передав батарею, у звязку з тим, що у ОСОБА_4, не було довіреності заява у нього викликала сумнів у достовірності . Він на письмову заяву позивачу ніякої письмової відповіді не надав, а повідомив, ОСОБА_4, що необхідна довіреність, або сам позивач нехай забере батарею з магазину. Просить відмовити у позовних вимогах повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, просить відмовити у вимогах повністю з підстав наведених у запереченнях.

Допитаний свідок ОСОБА_4 показав, що на прохання ОСОБА_1 на прохання останнього у березні 2014 року він намагався забрати акумуляторну батарею у ОСОБА_2, але останній йому відмовив. У письмовому листі, який склав ОСОБА_1, було зазначено про необхідність передати батарею саме йому. Таке прохання не було виконане ОСОБА_2. Він заходив до ОСОБА_2 з таким проханням тричі, через деякий проміжок часу. ОСОБА_2 йому відповів, що акумулятора не має. Йому відомо, що раніше ОСОБА_1 купив у магазині ОСОБА_2 акумуляторну батарею, яка не якісно працювала. Він навіть був присутнім при покупці батареї.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідка та вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково.

У справі встановлено, що 25 квітня 2012 року позивач в магазині відповідача,придбав акумуляторну свинцеву стартерну батарею « 21 WESTA» 6 СТ - 60 АЗ № НОМЕР_1 для автомобіля ВАЗ 2121 «Нива» з гарантійним строком експлуатації 24 місяці. 11 грудня 2012 року (зі слів позивача) ОСОБА_1 звернувся до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з вимогою заміни акумуляторної батареї на такий же товар, або аналогічний, з числа наявних у продавця. При цьому акумуляторну батарею позивач повернув продавцю.

26 лютого 2013 року позивач отримав відповідь відповідача від 21.02.2013 року відповідно до якої технічною експертизою акумуляторної батареї « 21 WESTA» 6 СТ - 60 АЗ (1) № НОМЕР_1 не виявлено дефектів та заводських недоліків. Суть позовних вимог позивача зводиться до передачі раніше придбаного ним у фізичної особи підприємця - відповідача по справі акумуляторної батареї, окрім того у позові позивач ставить вимогу окрім зазначеної вище або відшкодувати шкоду в сумі 465 гривень.

Суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги частково, тільки у частині передачі акумуляторної батареї позивачу. Що стосується вимог у частині відшкодувати шкоду у сумі 465 гривень , то суд вважає за необхідне відмовити у цій частині вимог враховуючи, що акумуляторна батарея є у наявності у відповідача.

Відповідно до рішення від 04.04.2014 року проводилась технічна експертиза акумуляторної батареї типу « 21 WESTA» 6 СТ 60 АЗ (1) № 2175 213 084 у якій заводських дефектів не виявлено, тобто батарея у комплекті, пригодна для використання.

Окрім того, відповідно до рішення Семенівського районного суду від 04 квітня 2013 року, яке вступило у законну силу, позивачу ОСОБА_1, було відмовлено у задоволенні позову, про заміну акумуляторної батареї, тобто після вступу рішення суду у законну силу позивач мав право отримати , саме ту акумуляторну батарею, яку придбав у відповідача.

Задовільняючи позов частково, відповідно до вимог частини 1 ст.88 ЦПК України , суд вважає за необхідне розподілити суму сплаченого судового збору між сторонами слідуючим образом, - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку, позов задоволено судом частково, тому судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Пропорційність застосовується, насамперед, коли позов має майновий характер, адже лише вони можуть мати розмір. Водночас правило пропорційності є загальним, а тому повинно застосуватись, як в майнових, так і не в майнових справах. Коли йдеться мова про позов немайнового характеру, як у даній справі, то пропорційність на думку суду, визначається залежно від кількості вимог, тобто по справі заявлено дві вимоги, а задоволено лише одну, то позивачу слід присудити половину судових витрат і відповідачу також половину судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 15, 386 Цивільного кодексу України ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності - задовільнити частково.

Забов»язати фізичну особу підприємця ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 належну йому акумуляторну свинцеву стартерну батарею « 21 WESTA» 6 СТ -60 АЗ № НОМЕР_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 121 (сто двадцять одну) гривня 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В.Попович