Провадження №2/521/6261/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 листопада 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, -
В судові засідання призначені до розгляду на 05.09.2014 року, на 22.10.2014 року , на 20.11.2014 року позивачка не з'явилася, про час та розгляд справи повідомлена належним чином, надавала до суду заяву, в якій вказувала що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки на розписках про отримання судових повісток, ухвал та інших документів від суду. Представник страхової компанії не повідомив суд про причини своїх неявок, заяв про розгляд справи в його відсутність або заперечень проти позову до суду не подавав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, щодо стягнення моральної шкоди повному задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2013 року між ОСОБА_1 (Страхувальником) з однієї сторони та ПАТ УСК «Гарант-Авто» в особі Одеської філії ПАТ УСК «Гарант-Авто» (Страховиком) з іншої сторони було укладено договір № 24-00/00045886/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Volkswagen Touran» д.р.н. ВН9414ЕЕ (Застрахований транспортний засіб).В період страхування, тобто в період виникнення зобов'язань за договором за участю застрахованого транспортного засобу сталося дві дорожньо-транспортні пригоди, а саме 13.04.2014 року та 02.06.2014 року.
Відповідно до 27.1.1. Договору, ДТП - подія, що сталася під час руху застрахованого ТЗ або іншого транспортного засобу, внаслідок якої завдано матеріальні збитку страхувальнику.13.04.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, яка відповідно до п. 7.1. Договору є страховим випадком, внаслідок якої застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Позивачка в позові вказує, а стороною відповідача не заперечується, що одразу після настання дорожньо-транспортної пригоди, за телефоном який вказано в п. 23 Договору, нею було повідомлено до сервісної служби страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку.
Виконуючи вимоги п. 32.1. Договору, 15.04.2014 року ОСОБА_1, було подано до страховика заяву про виплату страхового відшкодування, до якої було додано всі необхідні документи, та надано на огляд транспортний засіб.
Відповідно до п. 31.1.2. Договору, страховик зобов'язаний, протягом 2 робочих днів після того як йому стало відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування страхувальнику.
Так, п. 34.2. Договору передбачає, що При пошкоджені ТЗ та (або) ДО страхове відшкодування розраховується відповідно до порядку, визначеного в п. 13 Договору у розмірі:
- вартості витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого в наслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ та (або) ДО
- вартості придбання та доставки запасних частин та і матеріалів, що необхідні для ремонту пошкодженого застрахованого ТЗ та (або) ДО
- вартості витрат щодо усунення документально підтверджених прихованих пошкоджень, які були виявлені в процесі ремонту застрахованого ТЗ та (або) ДО та визнаних Страховиком.
Згідно п. 34.4. Договору, розмір збитку, завданий власнику застрахованого транспортного засобу визначається виходячи з вартості його відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту визначається за одним з обраних страхувальником та належним чином зазначеним у п. 13 Договору варіантів.
Під час укладення договору стороною було визначено Варіант №2, який передбачає, що вартість відновлювального ремонту визначається на сервісній (гарантійний) СТО офіційного дилера, про що вказано в п. 13 Договору.
В судовому засіданні вставлено, що 29.04.2014 року ОСОБА_1, відвідала СТО офіційного дилера марки «Volkswagen» у м. Одеса, де спочатку була встановлена сума відновлювального ремонту в розмірі 8 451,00 грн.. Позивачка в позові зазначала, що на СТО їй повідомили, що вони вже довгий час співпрацюють з страховиком та відправляють всі рахунки до страховика самостійно, оскільки покупцем деталей є саме страхова компанія. Крім того вона неодноразово телефонувала на гарячу лінію страховика з метою дізнатися про рух страхової справи та строку виплати страхового відшкодування, однак мені постійно повідомляли, що справа знаходиться в головному офісі страховика де вирішується питання про виплату.
16.07.2014 року позивачка звернулась до страховика із заявою, де просила повідомити на яких підставах не проведена виплата. Однак, всупереч вимогам закону, донині відповідь відсутня. Пункти 33.1.3 та 33.1.4. Договору вказують, що страховик забов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхувальнику суму страхового відшкодування у порядку та на умовах, що передбачені Договором та Правилами. У разі прийняття рішення про виплату або відмову у виплати, страховик зобов'язаний повідомити страхувальника протягом 10 робочих днів з дня прийняття такого рішення.
На сьогоднішній день страховик не здійснив страхову виплату та навіть не повідомив про прийняте ним рішення щодо її проведення. Вказані обставини вказують на те, що страховик умисно затягує проведення страхової виплати, що порушує права ОСОБА_1, як страхувальника та вимоги Договору.
Судом також встановлено, що 02.06.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка відповідно до п. 7.1. Договору є страховим випадком. Позивачка у позові вказує, що знову же, одразу після настання дорожньо-транспортної пригоди, за телефоном який вказано в п. 23 Договору, нею було повідомлено до сервісної служби страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку. Цього ж дня до страховика було подано заяву про виплату страхового відшкодування, до якої додано всі необхідні документи, та надано на огляд транспортний засіб. Також, після надання страховику заяви та автомобіля на огляд, позивачка відвідала СТО офіційного дилера марки «Volkswagen» у м. Одеса, де була встановлена сума відновлювального ремонту. За цим страховим випадком позивачці представником відповідача повідомлялося, що справа знаходиться в головному офісі компанії, де вирішується питання про страхову виплату. Однак, на сьогоднішній день, ні страхової виплати, ні повідомлення про прийняте рішення, страховиком надано не було.
Судом після винесення ухвали про відкриття провадження по справі на адресу відповідача направлялися всі документи надані стороною позивача та документи прийняті судом в межах розгляду даної справи, ухвала про витребування доказів по справі. Представником відповідача відповіді або заперечень на зазначені документи до суду направлені не були, тому суд приймає рішення без врахування правової позиції представника відповідача по даному позову.
Відповідно до вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 981 ЦК України визначено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальнику страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
Як вбачається з відповіді вихідний номер 1849 від 21.08.2014 року, надісланої Українською страховою компанією «Гарант-Авто» на адресу ОСОБА_1, директор ОФ ПАТ «УСК «Гарант-Авто» Гоцуленко Т.В. висловив позивачці свою повагу та у відповідь на її заяву повідомив наступне: що Вони щиро співчувають стосовно події, що сталася з її транспортним засобом та внаслідок якої вони понесли матеріальні збитки. Страхове відшкодування у розмірі 8208,00 гривень буде перераховане на розрахунковий рахунок ТОВ «Автомобільний Дім», вказаний нею в заяві про страхове відшкодування, найближчим часом.
Проаналізувавши вказану відповідь, суд приходить до висновку, що УСК «Гарант-Авто» не оспорює, що вказані позивачкою події є страховими випадками, не заперечують проти виплати страхового відшкодування передбаченого Договором про добровільне страхування, укладеного між сторонами по справі, але грошові кошти до теперішнього часу з незрозумілих причин не перераховані.
Стосовно позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. В контексті даної правової норми у разі якщо спеціальними правилами про страхування не визначено конкретного розміру неустойки, тому можуть застосуватися загальні правила про невиконання зобов'язань ( статті 611,612,625).
Згідно до ч.1 п.4 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 302,65гривень, що підтверджуються квитанцією та підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 16, 79, 84, 88, 212-215,224 ЦПК України ст.ст. 15,16, 979, 981, 992, 1167, ЦК України, Законом України «Про страхування», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про стягнення суми страхового відшкодування шкоди, моральної шкоди - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.