АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/1600/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3698/14
Головуючий у 1-й інстанції Білецька В. І.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

при секретарі: Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 12 грудня
2013 року

у справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Великобагачанського
районного управління юстиції Ковалець
Л.М.

про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України боржника ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року державний виконавець
ВДВС Великобагачанського РУЮ
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України відносно боржника ОСОБА_1

У поданні зазначено, що на виконанні
ВДВС Великобагачанського РУЮ
знаходиться виконавчий лист №1602/1167/2012
від 30.11.2012 року, виданий
Великобагачанським районним судом
Полтавської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітніх дітей.

Боржником рішення суду в добровільному
порядку не виконується. Посилаючись на
викладене, державний виконавець просив
суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до повного
виконання ним судового рішення.

Ухвалою Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 12 грудня
2013 року подання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Великобагачанського районного
управління юстиції Ковалець Л.М. -
задоволено.

Тимчасово обмежено до виконання
судового рішення право виїзду за межі
України у відношенні боржника - ОСОБА_1.

Не погодившись з зазначеною ухвалою
ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному
порядку, просивши ухвалу скасувати, а у
задоволенні подання державної
виконавчої служби відмовити. Вважає, що
ухвала постановлена судом з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», підставою для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон є ухилення
громадянина від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 90 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачена
відповідальність за невиконання
законних вимог державного виконавця та
порушення вимог цього закону.

За змістом пункту 18 частини третьої
статті 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи до виконання
зобов'язань за рішенням.

Задовольняючи подання державного
виконавця ВДВС Великобагачанського
РУЮ про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_1, суд
першої інстанції, керуючись ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
виходив із того, що ОСОБА_1 ухиляється
від сплати боргу по аліментам,
заборгованість по аліментам складає
7201, 65 грн. і залишається непогашеною, а
тому подання є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками
місцевого суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 06.12.2012 року на виконанні ВДВС
Великобагачанського РУЮ знаходиться
виконавчий лист №1602/1167/2012 від 30.11.2012
року, виданий Великобагачанським
районним судом Полтавської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх
видів заробітку щомісячно.

11.12.2013 року державний виконавець
направив до суду подання про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, посилаючись на те, що боржник
ухиляється від виконання рішення суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи державним виконавцем не надано
суду доказів того, що боржник
відмовляється виконувати
розпорядження державного виконавця
щодо проведення виконавчих дій, згідно
відомостей наданих державним
виконавцем Арендаренко В.І. протягом 2013
року сплатив аліменти у сумі 300 грн.,
тобто намагався погашати
заборгованість за судовим рішенням. У
поданні державного виконавця не
зазначено заходи, які вживалися для
виклику боржника, не наведено, які
заходи з примусового виконання
судового рішення здійснювались
державним виконавцем в ході
виконавчого провадження, зокрема,
отримання відомостей про наявність у
боржника ОСОБА_1 банківських рахунків,
рухомого та нерухомого майно, на яке
може бути звернуто стягнення з метою
повного виконання судового рішення.

Окрім того, згідно листа ВДВС
Великобагачанського РУЮ від 21.10.2014 року
заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому
листу в сумі 10 305 грн. сплачена по 01.11.2014
року. (а.с. 64).

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Суд першої інстанції не мотивував та не
обґрунтував ухилення ОСОБА_1 від
виконання зобов'язань за судовим
рішенням, державним виконавцем не
доведено ухилення ОСОБА_1 від сплати
боргу, а тому подання є необґрунтованим
і задоволенню не підлягає.

Оскільки судом першої інстанції
допущені порушення норм
процесуального права, ухвалу
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 12 грудня 2013
року слід скасувати, з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 12 грудня
2013 року - скасувати.

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Великобагачанського
районного управління юстиції Ковалець
Л.М. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника ОСОБА_1
- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.О.
Панченко

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль