________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/110/14
УХВАЛА

16.12.2014 року

суддя Київського районного суду м.
Одеси Куриленко О.М., розглянувши
матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

15.12.2014 року заявник звернувся до суду з
заявою, в якій просить суд витребувати
з архіву суду Київського району м.
Одеси цивільну справу № 2-3308/10 та
скасувати заходи забезпечення позову і
винести ухвалу про зняття арешту з
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_3 та знаходиться в іпотеці у
ОСОБА_1.

В своїй заяві посилається на те, що
ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 09.02.2010 року в якості
забезпечення позову по цивільній
справі № 2-3308/10 було накладено арешт на
квартиру ОСОБА_3, що знаходиться у нього
в іпотеці та розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Заявник стверджує, що рішення у
цивільній справі № 2-3308/10 набрало
законної сили, таким чином вважає, що
відпала необхідність в забезпеченні
позову, у зв’язку з чим звернувся до
суду з вказаною заявою.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що в прийнятті заяви
ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з
наступного.

Суддею оглянуто цивільну справу №
2-3308/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення коштів та встановлено, що
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 22 грудня 2010 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
12 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 грошові кошти у
розмірі 156 900 гривень, 16, 253 гривень в
рахунок відшкодування 3 % річних та
судові витрати у розмірі 1 850 гривень, а
всього 175 003 гривень 16 копійок.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України,
якщо у задоволені позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України
особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали може подати
до суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Однак, в порушення норм вищевказаної
статті, ОСОБА_1 просить суд скасувати
заходи забезпечення позову, вжиті щодо
майна ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог. Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

Суддя бере до уваги, що ОСОБА_3 з заявою
про скасування заходів забезпечення
позову, вжитих щодо належного їй майна,
до суду не зверталась і ОСОБА_1 на це не
уповноважувала, та більш того, він не
був взагалі стороною у справі № 2-3308/10
року, що унеможливлює прийняття заяви
останнього до провадження суду.

Вирішуючи питання по сутті, суддя
враховує той факт, що квартира яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3, знаходиться в іпотеці
у ОСОБА_1 на підставі договору Іпотеки
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4

Відповідно до умов Іпотечного договору
та згідно до вимог ст. 12 Закону України
«Про іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, Іпотекодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет іпотеки, незалежно від
настання строку виконання зобов'язань
за основним договором, у випадку,
зокрема, невиконання Іпотекодавцем
зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до ч. 7 ЗУ «Про Іпотеку» за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов’язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
основне зобов’язання.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Таким чином, суддя вважає, що в
прийнятті заяви ОСОБА_1 про скасування
заходів забезпечення позову необхідно
відмовити, повернувши її заявнику, та
роз’яснити його право на звернення до
суду з самостійним позовом в спосіб,
передбачений п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
або оскаржити вказану ухвалу в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 122, 154 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,
– відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п`яти днів з дня її
проголошення через Київський районний
суд м. Одеси.

Суддя

Ку
риленко О. М.