Справа № 647/1391/14-ц
№ провадження 2/647/415/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2014 року
Бериславський районний суд
Херсонської області

в складі: головуючого судді
Миргород В.С.

при секретарі
Бондарчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі
Херсонської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Бериславської районної
державної адміністрації про
відшкодування майнової шкоди,

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Служба у справах дітей Бериславської
районної державної адміністрації про
відшкодування майнової шкоди. В
обґрунтування позову посилається на
те, що він проживає у АДРЕСА_1, що
належить його матері, ОСОБА_5, яка
рішенням суду була позбавлена
батьківських прав щодо нього.
Розпорядженням голови Бериславської
районної державної адміністрації від
08.04.2010 року № 334 його піклувальником
було призначено його тітку, ОСОБА_6.
Утримання квартири та її ремонт вони
здійснюють за рахунок тітки, що
підтверджується відповідними
документами. 12 квітня 2014 року близько
23.00 год., коли він вже спав, до будинку,
де він мешкає, прийшла група
неповнолітніх, серед яких знаходився
ОСОБА_2. Неповнолітній ОСОБА_2 став
ногами бити по вхідних металевих
дверях його квартири, в результаті чого
погнув їх. Після цього, з двору будинку,
ОСОБА_2 став стукати у вікно його
квартири та розбив склопакет. В
результаті протиправних дій
неповнолітнього ОСОБА_2 йому заподіяно
матеріальну шкоду, що полягає у
пошкоджені металевої двері вартістю на
момент придбання 1100 грн. та розбитті
склопакета, що становить приблизно 70%
вартості виробу, на суму 1064 грн., а
всього 2164 грн. По факту пошкодження
мого майна він звернувся до
Бериславського РВ УМВС України в
Херсонській області, однак перевірка
по його повідомленню була припинена у
зв'язку із запереченням
неповнолітнього ОСОБА_2 даного факту.
Просить стягнути з неповнолітнього
ОСОБА_2 та його матері, ОСОБА_3 солідарно
на його користь майнову шкоду в сумі 2164
грн., завдану протиправними діями
неповнолітнього ОСОБА_2

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
наполягав на задоволенні позовної
заяви з підставі викладених у позовній
заяві. Просив стягнути з
неповнолітнього ОСОБА_2 та його батьків
солідарно на його користь майнову
шкоду в сумі 2164 грн., завдану
протиправними діями неповнолітнього
ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов визнав.

Прокурор в судовому засіданні просила
відмовити в задоволенні позовних
вимог, в зв'язку з недоведеністю
завданої майнової шкоди.

Представник Служби у справах дітей
Горішня О.П. в судовому засіданні
пояснила, що не надано доказів вини
ОСОБА_2 у спричиненні шкоди та не
доведений розмір шкоди, а тому у
задоволенні позову належить відмовити.

Заслухавши показання сторін, показання
свідків, дослідивши матеріали справи,
оглянувши матеріали перевірки по заяві
ОСОБА_1 №856-14 по факту пошкодження його
майна, яке мало місце 12.04.2014 року, суд не
знаходить підстав для задоволення
позову з наступних підстав:

Вирішуючи зазначений спір суд повинен
застосовувати норми цивільного
законодавства, які регулюють зазначені
правовідносини та Конституцію України.

Судом встановлені наступні обставини
та відповідні до них правовідносини :

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України однією підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є завдання матеріальної
шкоди іншій особі, згідно з ч. 2 ст. 16
цього Кодексу одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам особи, а
також шкода завдана майну особи,
відшкодовуються в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на її відшкодування та
відповідно до частини 2 зазначеної
статті, збитки складаються з реальних
збитків та упущеної вигоди.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду
України у своїй постанові №6 від 27.03.1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» у п.2 розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі
і майну громадянина або заподіяна
майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв»язок та є вина зазначеної
особи. З огляду на вищезазначене
відповідальність настає при існуванні
складу правопорушення, що включає:
протиправність поведінки, наявність
шкоди, причинного зв»язку між ними та
вини заподіювача шкоди.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.
Відповідно до ст. 10 ч. 2 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості та відповідно до ч. 3
зазначеної статті - суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє їхніх прав у випадках
встановлених нормами ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В обґрунтування розміру спричиненої
матеріальної шкоди позивач ОСОБА_1
посилається на копії договору та копії
накладної в яких зазначені витрати на
установку дверей квартири за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5,6), сід зазначити, що даний
Договір та накладна оформлені на їм»я
ОСОБА_6 Також необхідно зазначити, що
акти чи інші документи, в тому числі
відомчі, де зазначаються обставини,
встановлені із застосуванням
спеціальних знань (наприклад, про
причини аварії, вартість ремонту,
розмір нестачі матеріальних
цінностей), не можуть розглядатися як
висновок експерта.

У відповідності до ст. 143 ЦПК України
судом може бути призначена експертиза
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань, виключно за заявою
осіб, які беруть участь у справі.

Судом було роз'яснено вимоги ст. 10 ЦПК
позивачу та наслідки не вчинення
певної дії, передбачені ст.146 ЦПК
України, але позивач відмовився від
проведення експертизи, що
підтверджується наданою суду заявою,
оскільки вважає, що копії договору та
копії накладної по визначенню вартості
матеріального збитку є достатнім
доказом на підтвердження розміру
спричиненої матеріальної шкоди.

Таким чином, доказів на підтвердження
розміру заподіяної шкоди позивач не
навів, чим не виконав вимог ст.ст. 58, 60
ЦПК України, відповідно до яких сторони
зобов'язані довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень та
обґрунтовувати належність конкретного
доказу.

Відповідно до постанови № 6 Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», на основі ст. 1166
ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212,
214-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Бериславської районної
державної адміністрації про
відшкодування майнової шкоди -
відмовити за його необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з часу
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через
Бериславський районний суд
Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
мають право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, встановлених ст..294
ЦПК України, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала не знайде підстав для
поновлення строку про що
постановляється ухвала.

З повним рішенням сторони мають право
ознайомитися на протязі п»яти днів з
дня закінчення розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
В. С. Миргород