Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5510/14
Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором,

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 03 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
(далі - Банк) звернувся до суду з
указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 13 вересня 2006 року між ним
та ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір, згідно з яким банк надав
позичальнику кредит у розмірі 2 600 грн.
зі сплатою 36 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом зі строком
повернення, що відповідає строку дії
Кредитної картки. ОСОБА_3 свої грошові
зобов'язання за договором не виконав,
внаслідок чого станом на 31 липня 2014
року у нього утворилася заборгованість
у розмірі 18 886, 77 грн., із яких
заборгованості за кредитом - 3 951,68 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 14 935,09 грн.;
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штраф (процентна складова) - 708,35 грн.
Судовим наказом від 1 серпня 2008 року з
боржника стягнуто 4 719, 84 грн.
заборгованості, отже сума
неповернутого кредиту становить 15 375,28
грн. На підставі викладеного, позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_3 вказану
суму заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що Банком
пропущений строк позовної давності,
про застосування якого просив
відповідач, подавши відповідну
письмову заяву до суду.

Висновки суду відповідають фактичним
обставинам справи і вимогам діючого
законодавства.

Встановлено, що 13 вересня 2006 року Банк
надав ОСОБА_3 кредит на суму 2 600 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% річних на залишок
заборгованості (а.с.9).

При оформленні кредитної картки
позичальник був ознайомлений і
погодився з Умовами і правилами
надання банківських послуг, тарифами
банку, що підтверджується його
підписом на заяві про видачу кредиту
(а.с.9 зворот).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

В заяві про відкриття банківського
рахунку і отримання кредитної картки
відповідач зазначив про свою згоду з
тим, що вказана заява разом з Умовами
надання споживчого кредиту, Правилами
користування кредитною карткою і
Тарифами складають договір, укладений
між ним і банком про надання
банківських послуг (а.с.9).

Умовами і правилами надання
банківських послуг передбачено, що для
надання послуг Банк відкриває клієнту
картковий рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і Банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладання
договору являється дата відкриття
рахунку, зазначена в розділі "відмітки
Банку. Договір діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього строку ні одна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Погашення кредиту здійснюється
шляхом поповнення рахунку готівкою або
у безготівковому порядку. Строки і
порядок погашення кредиту (кредитного
ліміту, кредитної лінії) по платіжним
карткам з встановленим мінімальним
обов'язковим платежем наведений у
Пам'ятці клієнта, яка являється
невід'ємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами, і
частку заборгованості по Кредиту. При
порушенні строків платежів
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 250 грн. і 5 % від суми
позову. (п.п.3.1; 3.2; 5.2; 5.3; 8.6; 9.12 Умов і
правил надання банківських послуг:
а.с.9-14).

Із копії особистого рахунку боржника
вбачається, що останній платіж на
погашення кредиту позичальник вніс 23
вересня 2010 року, строк повернення
кредиту відповідно до кредитної
картки-вересень 2009 року. З відповідним
позовом до суду Банк звернувся у
вересні 2014 року (а.с.1, 6-8).

Судовим наказом від 1 серпня 2008 року,
який набрав законної сили 19 листопада
2010 року, з боржника на користь Банку
стягнуто 4 719, 84 грн. заборгованості за
кредитним договором (а.с.5).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

За ст..264 ЦК України перебіг позовної
давності переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є частина вимоги,
право на яку має позивач.

Зважаючи на те, що перебіг позовної
давності щодо повернення
заборгованості по кредиту, нарахованої
після видачі судового наказу,
починається з 19 листопада 2010 року, а з
відповідним позовом до суду Банк
звернувся у вересні 2014 року, відповідач
просив про застосування строків
позовної давності, подавши відповідну
заяву до ухвалення судового рішення
(а.с.34-35), висновки суду першої інстанції
про пропуск Банком строку позовної
давності відповідає вимогам закону і
матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що
умовами надання споживчого кредиту
передбачена щорічна постійна
пролонгація договору безпідставні і
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Оскаржуване рішення відповідає
вимогам закону і матеріалам справи,
підстав для його скасування судова
колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307, 308,313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2014
року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: