Справа № 545/4722/14-ц
Провадження № 2/545/2085/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Полтавський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

при секретарі Блажієвській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Полтаві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання особи такою,
що втратила право користування житлом.

В обгрунтування позовних вимог
вказали, що реєстрація відповідача
ОСОБА_2 на зазначеній житловій площі
утворює перешкоду у здійсненні права
позивача на користування та
розпорядження майном, тому він був
вимушений звернутися до суду з даним
позовом.

В судове засідання позивач не з"явився,
попередньо надавши суду заяву, в якій
заявлені вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, справу розглядати без
його участі на підставі наявних у ній
доказів. Проти ухвалення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, не повідомивши про причини
неявки та їх поважність, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, відповідно до
вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. За таких
обставин, за згодою позивачів
проводиться заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
повністю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України,
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1
є власником житлового будинку з
надвірними побудовами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, і підтверджується
договором купівлі-продажу від 16.11.2006 р.,
посвідченим - державним нотаріусом
Полтавської районної державної
нотаріальної контори Замулко Л. В.,
зареєстрованим в реєстрі за №1-3029 та
зареєстрованим в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 28.08.2007
р.

Згідно довідки, виданої Кіровською
сільською радою Полтавського району
Полтавської області від 04.12.2014 р.,
встановлено, що у вказаному житловому
будинку, окрім позивача ОСОБА_1,
зареєстрований його син ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, відповідач ОСОБА_2 виїхав із
вказаного житла та не повертається вже
протягом восьми років, у житловому
приміщенні відсутні його особисті
речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 310 ЦК України,
фізична особа має право на вільний
вибір місця проживання та його зміну.

Тобто, ОСОБА_2 реалізував своє право на
вільний вибір місця проживання,
змінивши його.

Як встановлено, ОСОБА_2 не повідомляв
ОСОБА_1 про причини своєї відсутності у
вказаному житловому приміщенні, який
не перешкоджав йому у доступі до нього.

Згідно письмових пояснень сусідів
позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 син
позивача не проживає з ним вісім
років(а.с.13-14).

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира у відповідному
населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або
тимчасово.

Отже, судом на підставі наявних доказів
у справі встановлено факт того, що
відповідач ОСОБА_2 втратив право
користування житлом на підставі його
відсутності більш ніж один рік у
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України
«Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
громадянин України, який постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів. Реєстрація місця
проживання за заявою особи може бути
здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про-виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

За змістом ст.ст. 71,72 ЖК України в разі
відсутності особи за місцем проживання
(реєстрації) понад шість місяців без
поважних причин вона може бути
позбавлена права користування цим
приміщенням в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач втратив право на
користування вказаним жилим
приміщенням, оскільки не проживає у
ньому без поважних причин понад 6
місяців.

Судові витрати по справі на підставі
ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню
з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 60, 212,
214-215, 218, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
будинком, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд
протягом 10 днів з моменту проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: І. С. Кіндяк