Справа № 477/2840/14-ц
Провадження № 2/477/1360/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

(З А О Ч Н
Е)

18 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого - судді
Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській
Л.А.,

розглянувши в м. Миколаєві у
відкритому судовому засіданні в залі
суду Жовтневого районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2014 року до Жовтневого
районного суду Миколаївської області
ухвалою Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 28
жовтня 2014 року передана цивільна
справа за позовом Публічного
акціонерного товариства "ПриватБанк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за договором кредиту, для розгляду за
підсудністю.

Згідно позовної заяви, 15 серпня 2014
року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачки про стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 30.10.2007 року в сумі 14616,01 грн.

В позовній заяві зазначав, що
30.10.2007 року між сторонами був укладений
договір, за яким відповідач одержав
кредит в сумі 5500 грн. у виді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами в
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що за час
користування кредитом відповідачка не
виконувала його умови та не сплачувала
в повному обсязі кредитні платежі,
через що станом на 30 квітня2014 року за
ним утворилася загальна
заборгованість в сумі 14616,01 грн., тому
просив стягнути її з відповідачки на
свою користь та понесені судові
витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явилася, надала заяву з
проханням розглядати справу без її
участі, позов просила задовольнити в
повному обсязі, проти заочного рішення
не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася за
зареєстрованим місцем проживання.

Суд, вважає за можливе здійснити
заочний розгляд справи за відсутності
сторін, оскільки наявних в ній
матеріалів достатньо для її вирішення
по суті.

Дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 30 жовтня
2007 року між позивачем та відповідачем
був укладений в письмовій формі
кредитний договір (далі - Договір), в
якому сторони узгодили всі його умови.

Відповідно до Договору позивач, що мав
на той час статус закритого
акціонерного товариства (далі - Банк),
зобов'язалося надати позичальнику,
тобто відповідачці, споживчий кредит в
у виді встановленого кредитного ліміту
на платіжну карту.

Розмір кредитного ліміту на день
видачі кредитної картки становив 5730
грн., що підтверджується даними витягу
з особового рахунку відповідача (а.с. 69)
.

На підтвердження укладення Договору
між сторонами була складена та
підписана заява Позичальника №
DNABRX09180154, яка разом із пам'яткою клієнта,
а також Умови і правила надання
банківських послуг (далі Умови)
складають Договір про надання
банківських послуг(а.с. 32-39).

Вказана заява складається з двох
частин.

Так, згідно першої частини, Банк надав
позичальниці кредит в розмірі 1560 грн.
За користування кредитом позичальник
зобов'язувалася сплачувати Банку
проценти в розмірі 1 % на місяць та
щомісячну комісію в розмірі 38,22 грн.
(а.с. 32).

Відповідно до другої частини Заяви,
позичальниця оформила кредитну картку
виду «Універсальна» з умовою 30 днів
пільгового періоду. № кредитної картки
969966 (а.с. 32 зворотній бік).

За даними довідки про умови
кредитування з використанням кредитки
«Універсальна 30 днів льотного
періоду», базова процентна ставка в
місяць за користування кредитними
коштами становить 3 % на місяць.
Передбачено щомісячну мінімальну
оплату в розмірі 7 % від заборгованості,
але не менше 50 грн. у строк до 25 числа,
наступного за звітним (а.с. 33).

Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Умов та
Правил надання банківських послуг,
клієнт надав згоду на зміну Банком
самостійно розміру кредитного ліміту.

Пунктом 6.5 Умов та Правил клієнт
зобов'язаний погашати заборгованість
по кредиту, процентам за його
користування, по перевитраті
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісію на умовах, передбачених
Договором.

Відповідно до пункту розділу 8 Умов
надання споживчого кредиту, що є
складовою Договору, передбачена
відповідальність позичальника за
невиконання умов щодо повернення
кредиту.

Згідно п.п.8.6 Умов, у разі порушення
клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань, що
передбачені Договором більш ніж на 120
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від
суми позову.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути кредитодавцю кредит у строк
та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання та повинен
сплатити суму боргу та процентів,
передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк
повністю виконав взяті на себе
зобов'язання, а позичальник навпаки,
порушив умови Договору в частині
вчасного повернення кредиту,
процентів, а також комісії, в зв'язку з
чим станом на 30 квітня 2014 року за нею
рахується заборгованість за кредитним
договором.

Відповідно до розрахунку
заборгованості наданого Банком, який
містить дані про щомісячні операції по
картці, загальна сума боргу
відповідача становить 14616 грн. 01 коп.
При цьому, заборгованість по сплаті
кредиту складає - 5724,79 грн.,
заборгованість по процентам 7719,03 грн.
Окрім цього Банком нарахований штраф
за порушення умов Договору в сумі 500
грн. - фіксована частина, та 672,19 грн. - 5%
від суми позову (а.с. 27).

Однак суд вважає, що нарахування
процентної складової штрафу в розмірі
5% від суми позову, не відповідає
положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, згідно
яких штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

За такого, суд дійшов висновку, про
часткове задоволення позовних вимог
банка та стягнення суми заборгованості
по кредиту в розмірі 13943,82 грн., з яких:
5724,79 грн. - заборгованість за кредитом,
7719,03 - заборгованість по процентам, а
також штраф в розмірі 500 грн. - фіксована
частина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача також підлягають
стягненню судові витрати пропорційно
до задоволених вимог в сумі 231,42 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк»
заборгованість, що за кредитним
договором від 30 жовтня 2007 року в
загальній сумі 13943 (тринадцять тисяч
дев'ятсот сорок три) грн. 82 коп., яка
складається з простроченої
заборгованості по кредиту в сумі 5724,79
грн., заборгованості по процентам в
сумі 7719,03 грн., та штраф в сумі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк»
судові витрати по справі в сумі 231 грн.
42 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції. Строк,
протягом якого розглядалася заява про
скасування заочного рішення, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Жовтневий районний суд Миколаївської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення або отримання копії.

Суддя
Л.М. Семенова