Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4511/14
Головуючий у 1 інстанції: Кіяшко В.О.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Подліянова Г.С.

Дашковська А.В.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 19 серпня 2014
року у справі за позовом Запорізького
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави до ОСОБА_3, відділу
Держземагенства у Вільнянському
районі Запорізької області, треті
особи - Державна інспекція сільського
господарства в Запорізькій області,
Садове товариство «Сонячний», ОСОБА_4,
про визнання недійсним державного акту
та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року Запорізький
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
суду в інтересах держави із позовом до
ОСОБА_3, відділу Держземагенства у
Вільнянському районі Запорізької
області, треті особи - Державна
інспекція сільського господарства в
Запорізькій області, СТ «Сонячний»,
ОСОБА_4, про визнання недійсним
державного акту та повернення
земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
прокурорською перевіркою встановлено
порушення вимог земельного
законодавства при передачі у власність
ОСОБА_3 земельної ділянки на території
Вільнянського району Запорізької
області.

Так, розпорядженням Вільнянської
районної державної адміністрації від
13.10.2004 року № 648 затверджена технічна
документація щодо передачі у власність
гр. ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0987
га, нормативна грошова оцінка якої
становить 90 450 грн. для ведення
садівництва.

У подальшому на підставі зазначеного
розпорядження Вільнянської районної
державної адміністрації ОСОБА_3 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЗП № 023343, який
було зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04.

Однак, при винесенні Вільнянською
райдержадміністрацією розпорядження
№ 648 від 13.10.2004 року цільове призначення
земельної ділянки не змінено та не
враховано її знаходження в межах
прибережної захисної смуги р.
Вільнянка, що є порушенням вимог ст. 19,
20, 35, 50, 60 Земельного кодексу України.
Вищезазначене підтверджується Актом №
54 перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 13.12.2013
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області.

Враховуючи наведенні вище порушення
вимог земельного законодавства,
розпорядженням Запорізької обласної
державної адміністрації від 06.08.2013 № 372
скасовано розпорядження Вільнянської
районної державної адміністрації від
13.10.2004 №648 з підстав невідповідності
останнього вимогам чинного
законодавства.

Вказував, що Державний акт серії ЗП
№023343, який видано на підставі
вищезазначеного розпорядження, також
підлягає визнанню недійсним.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК
України, особа зобов'язана повернути
майно, коли підстава, на якій воно було
набуте, згодом відпала.

Зазначав, що підстави для пред'явлення
вказаного позову виникли після
проведення Запорізькою міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
перевірки спільно із Державною
інспекцією сільського господарства у
Запорізькій області.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 19 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Поновлено прокурору строк звернення до
суду.

Визнано недійсним Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЗП №023343, виданий на ім'я
ОСОБА_3.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути до
відділу Держземагенства у
Вільнянському районі Запорізької
області оригінал Державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЗП № 023343, виданий на його
ім'я.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну
ділянку, кадастровий номер
:05:001:0042, площею 0,0987га, нормативна
грошова оцінка якої складає 90 450грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на
користь держави в сумі 114 грн. 70 коп..

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на
користь держави в сумі в 904 грн..

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Зокрема, вказує на
те, що прокурором неправильно обрано
спосіб захисту порушеного права та
заявлено вимоги до неналежного
відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в
розгляді справи.

Встановлено, що розпорядженням голови
Вільнянської районної державної
адміністрації №648 від 13.10.2004 року «Про
надання у власність земельної ділянки
із земель СТ «Сонячний» гр. ОСОБА_3 на
території Михайлівської сільської
ради» затверджено технічну
документацію розроблену ТОВ
«Землевпорядник» та передано у
власність земельну ділянку НОМЕР_1 із
земель СТ «Сонячний» загальною площею
0,0987 га, розташовану на території
Михайлівської сільської ради для
ведення садівництва ОСОБА_3 (а.с.18).

На підставі вказаного розпорядження
ОСОБА_3 було видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЗП №023343, зареєстрований 05
листопада 2004 року в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04,
відповідно до якого ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки площею 0,0987 га,
розташованої на території
Михайлівської сільської ради, СТ
«Сонячний», ділянка НОМЕР_1, цільове
призначення якої є для ведення
садівництва (а.с.26).

За результатами розгляду подання
Запорізького міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері від 06.06.2013 року
до голови Вільнянської районної
державної адміністрації про усунення
виявлених порушення з наведених вище
підстав розпорядженням голови
Запорізької обласної державної
адміністрації №372 від 06.08.2013 року
скасовано розпорядження голови
Вільнянської районної державної
адміністрації від 13.10.2004 року №648 «Про
надання у власність земельної ділянки
із земель СТ «Сонячний» гр. ОСОБА_3 на
території Михайлівської сільської
ради» (а.с.19-21).

Відповідно до ч. 1 ст.125, ч. 1 ст. 126
Земельного Кодексу України (у редакції,
яка була чинною на момент прийняття
радою рішення) право власності ОСОБА_3
на земельну ділянку виникло з моменту
отримання ним державного акта та його
державної реєстрації.

Таким чином, оскільки зазначені норми
встановлювали нерозривний зв'язок між
виникненням права власності на
земельну ділянку з обов'язковим
одержанням її власником державного
акта, який посвідчував його право
власності, то суд першої інстанції на
підставі зазначених норм дійшов
обґрунтованого висновку про визнання
недійсним державного акта, виданого
ОСОБА_3 на підставі недійсного рішення
Вільнянської райдержадміністрації.

Висновок про те, що держаний акт на
право власності на землю видається на
підставі рішення органу місцевого
самоврядування, тому вирішення питання
про правомірність видачі державного
акта безпосередньо залежить від
законності рішення органу, на підставі
якого такий акт видано, міститься у
постановах Верховного Суду України від
18 вересня 2013 року (справа № 6-12цс13), від 23
жовтня 2013 року (справа № 6-93цс13) та від 25
червня 2014 року (справа № 6-67цс14).

Твердження апелянта про те, що відбувся
перехід права власності на земельну
ділянку до третіх осіб, а тому визнати
державний акт на право власності на
земельну ділянку недійсним неможливо,
не ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (у
редакції, яка була чинною на час
укладення договорів купівлі-продажу)
підставою для державної реєстрації
права власності на земельну ділянку є
саме нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а не
державний акт (частина друга статті 126
ЗК України).

Вчинення в такому разі на державному
акті (визнаного судом недійсним)
відмітки про відчуження земельної
ділянки на підставі договору
купівлі-продажу (частина шоста статті126
ЗК України) не змінює суті такого
державного акта, як недійсного.

Проте, враховуючи викладене, судова
колегія приходить до висновку, що
позовні вимоги про зобов'язання
відповідача повернути оригінал
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку не
підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що
відповідно до нотаріально
посвідченого Договору купівлі-продажу
від 04.04.2012 року право власності на
спірну земельну ділянку набув ОСОБА_5,
що підтверджується копією Державного
акту на право власності на земельну
ділянку із відміткою про продаж
земельної ділянки (а.с.125).

Під час перевірки вищеназваних доводів
апеляційної скарги, на підставі
інформації відділу Держземагенства у
Вільнянському районі Запорізької
області та наданими копіями
Поземельної книги з копіями державних
актів, встановлено, що спірна земельна
ділянка за кадастровим №:05:001:0042,
площею 0,0987га знаходиться у власності
ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу

Отже, колегія суддів, встановивши, що
земельна ділянка вже вибула з
володіння власника ОСОБА_3 до якого
заявлено вимогу про повернення
земельної ділянки, приходить до
висновку про відмову у позові про
зобов'язання відповідача повернути
земельну ділянку на підставі ст.. 1212 ЦК
України, оскільки обраний позивачем
спосіб захисту не є належним способом
захисту.

У той самий час, якщо позивач вимагає
повернення майна відчуженого третіми
особами за договором, учасником якого
позивач не був, належним способом
захисту є витребування майна від
нинішнього його володільця шляхом
віндикації (статті 387, 388 ЦК України).

З мотивів, викладених вище, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині зобов'язанння
відповідача повернути оригінал
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку та
повернути земельну ділянку підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову в цій
частині.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 19 серпня 2014
року у цій справі в частині
зобов'язання ОСОБА_3 повернути до
відділу Держземагенства у
Вільнянському районі Запорізької
області оригінал Державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЗП № 023343, виданий на його
ім'я та повернути земельну ділянку,
кадастровий номер :05:001:0042,
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у цій частині.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: