АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/1168/14-ц 22-ц/774/2346/К/14
Справа № 214/1168/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2346/К/14
Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Трофименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі згідно із
вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами, без участі всіх
осіб, які беруть участь у справі,
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на
заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 18
вересня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ "ПРИВАТБАНК")
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в якому просило
стягнути з відповідача на його корить
заборгованість за кредитним договором
№ KRIMRX05070851 від 27.12.2006 року в розмірі 43513,86
грн., а також судовий збір. В
обґрунтування позовних вимог ПАТ
"ПРИВАТБАНК" посилався на те, що між
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
правонаступником якого є ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" та відповідачем було
укладено кредитний договір № KRIMRX05070851
від 27.12.2006 року, за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі
1751,20 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном його
повернення 26.12.2007 року. Проте, в
порушення умов вказаного договору
відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав у зв'язку з чим за ним
накопичилась заборгованість, яка
станом на 31.01.2014 року в загальному
розмірі складає 45249,22 грн. При цьому від
даної суми віднято 1735,36 грн., які раніше
були стягнуті з відповідача заочним
рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 08.05.2012 року.
Відтак, загальна сума заборгованості,
що підлягає до стягнення становить
43513,86 грн.

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 18
вересня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, поставив питання
про скасування вказаного рішення суду
та ухвалення нового, яким просив
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. В обґрунтування апеляційної
скарги позивач зазначив, що судом суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку стосовно того, що сума
заборгованості за вказаним кредитним
договором вже стягнута. Оскільки
зобов'язання за кредитним договором
відповідачем не виконані, а сума
заборгованості в позовній заяві
зазначена з урахуванням стягнутої суми
за рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 08.05.2012 року.
Також позивач в апеляційній скарзі
наголосив на тому, що після ухвалення
вказаного рішення кредитний договір не
припинявся та не був розірваним.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з їх
безпідставності.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, між Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" правонаступником
якого є ПАТ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № KRIMRX05070851
від 27.12.2006 року (а.с.6-10), за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі
1751,20 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 27.12.2006 року.

Судом першої інстанції також
встановлено, що ОСОБА_3 свої
зобов'язання за кредитним договором
своєчасно та належно не виконував, в
результаті чого Саксаганським
районним судом м. Кривого Рогу рішенням
від 08 травня 2012 року було стягнуто з
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором № KRIMRX05070851 від 27.12.2006 року
станом на 19.12.2011 року в розмірі 1735,36 грн.
та судові витрати в розмірі 214,60 грн.

Кредитний договір складають заява,
підписана відповідачем, Умови надання
і правила банківських послуг, Пам'ятка
клієнта та Тарифи Банку.

За ч.1 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Так, суд першої інстанції ухвалюючи
оскаржуване рішення виходив з того, що
позивачем не надано доказів
невиконання відповідачем рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду та вважає, що суд
першої інстанції помилково не звернув
уваги на зазначені обставини, не
застосував норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини та
безпідставно відмовив ПАТ
«ПРИВАТБАНК» в задоволенні позовних
вимог.

Так, відповідно до роз'яснень, наданих в
п.17 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК України).
Такі підстави, зокрема, зазначені у
статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526, 599
ЦК України.

Крім того, при розгляді даної справи в
апеляційній інстанції, колегією суду
було встановлено та не заперечувалось
представником позивача, що рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 08 травня 2012 року було
скасоване апеляційним судом
Дніпропетровської області з
ухваленням нового рішення від 26 грудня
2012 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
№ KRIMRX05070851 від 27.12.2006 року в розмірі 27807,55
грн., яка складається з: заборгованості
за кредитом - 867,68 грн., заборгованості
по процентам за користування кредитом -
10304,06 грн., заборгованості по комісіям
260,01 грн., пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань 14575,44 грн., штрафів: 500 грн. -
фіксована частина, 1300 грн. - процентна
складова.

Таким чином, оскільки рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 грудня 2012 року стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість по кредитному договору
у сумі 27807,55 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 867,68 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 10304,06 грн.,
заборгованості по комісіям 260,01 грн.,
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань 14575,44 грн., штрафів: 500 грн. -
фіксована частина, 1300 грн. - процентна
складова та враховуючи, що повторне
стягнення заборгованості та штрафних
санкцій не можливе, оскільки не
передбачене чинним законодавством, то
позовні вимоги ПАТ «ПРИВАТБАНК» в
частині стягнення заборгованості за
кредитом, заборгованості по процентам
станом на 26 грудня 2012 року,
заборгованості по комісії за
користування кредитом, штрафу
(фіксована частина), штрафу (відсоток
від суми заборгованості) задоволенню
не підлягають.

Колегія суддів погоджується з
розрахунком заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 2686,33 грн. виходячи з відсоткової
ставки 24,00% річних відповідно до
кредитного договору та періоду
нарахування з 26 грудня 2012 року до 31
січня 2014 року.

Проте, перевіривши правильність даних
розрахунку (а.с.5), колегія суддів не
може погодитись з розміром пені, яка
підлягає стягненню з відповідача за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею, є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Тобто пеня, це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й доки зобов'язання не
буде виконано. Її розмір збільшується
залежно від продовження
правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі.

У відповідності до п. 5.1. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
які є невід'ємною частиною договору, у
разі порушення позивальником
будь-якого із зобов'язань Банк має
право нарахувати, а Позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню у
розмірі 0,15% від суми непогашеної
заборгованості за кожний день
прострочення.

До вимог про стягнення неустойки
застосовується позовна давність в один
рік (ч. 2 ст.258 ЦК України).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов`язано його
початок. Правова природа пені така, що
строк позовної давності щодо її
стягнення обчислюється за кожним днем
(місяцем), за яким нараховується пеня,
окремо. Право на позов про стягнення
пені за кожен день (місяць) виникає
щодня (щомісяця) на відповідну суму.

В межах річного строку пеня складає
4576,86 грн. із розрахунку 0,15% від суми не
погашеної заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює
рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат. Таким чином, з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ
«ПРИВАТБАНК» підлягають стягненню
судові витрати, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, у сумі 365,40
грн. судового збору за розгляд справи в
суді першої та апеляційної інстанцій.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом неправильно
застосовано норми матеріального права,
тому рішення суду підлягає скасуванню,
відповідно до п.3,4 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК».

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ст. 309, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 18
вересня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК"
заборгованість за кредитним договором
№ KRІМRX05070851 за період з 26 грудня 2012 року
по 31 січня 2014 року у розмірі 7263,19 грн.,
яка складається з: 2686,33 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 4576,86 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК"
судовий збір за розгляд справи судами
першої та апеляційної інстанцій у
розмірі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: