№ 2/243/293/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2014 року Слов"янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

Головуючого - судді Сидоренко І.О.

при секретарі - Писаренко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
«Содовий завод» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, компенсації
втрати частини грошових доходів у
зв»язку з порушенням термінів її
виплати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до Відкритого акціонерного
товариства "Содовий завод" про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
компенсації втрати частини грошових
доходів у зв»язку з порушенням
термінів її виплати та моральної шкоди,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що її
чоловік, ОСОБА_2 працював у відповідача
на різних посадах в період з 1972 року по
1998 рік включно, що підтверджується
записами у трудовій книжці у
відповідності до наказів про прийняття
на роботу водієм автомобіля «Бєлаз» на
крейдяний рудник. З жовтня 1996 року ВАТ
«Содовий завод» припинило виплачувати
працівникам заробітну плату. ЇЇ
чоловік неодноразово звертався до
відповідача з вимогою здійснити повний
розрахунок по заробітній платі, але
його постійно повідомляли про
неможливість здійснити повний
розрахунок, у зв'язку з відсутністю у
підприємства коштів. 01.09.1998 року ОСОБА_2
був звільнений з роботи. На день його
звільнення заборгованість по сплаті
заробітної плати складала 642,50 грн.,
розрахунок по заробітній платі
відповідачем здійснений не був. В 2012
році чоловік позивачки помер.
Позивачка вважає, що в неї є законне
право отримати заборгованість по
заробітній платі її померлого
чоловіка, ОСОБА_2, яку відповідач
своєчасно йому не виплатив при
звільненні з роботи. Крім того,
незаконними діями відповідача її
чоловіку була причинена суттєва
моральна шкода, пов»язана з втратою
його налагоджених і нормальних
життєвих зв»язків, через що чоловік був
вимушений докладати додаткових зусиль
для організації свого життя. Через
провину відповідача щодо своєчасного
розрахунку він не міг своєчасно і в
повному обсязі оплачувати
житлово-комунальні послуги, нести
витрати по утриманню будинку, в якому
мешкав, належним чином харчуватися та
вдягатися, утримувати свою сім»ю.
Внаслідок чого він став нервовим,
роздратованим та пригніченим, стан
його здоров»я погіршився. У зв'язку з
чим позивач просить стягнути на її
користь завдану відповідачем її
чоловікові моральну шкоду, яку вона
оцінює у розмірі 2000,00 грн. Також,
відповідно до Довідки наданої ВАТ
«Содовий завод» середній заробіток за
останні два місяці складає 97,37 грн., у
зв'язку з чим вважає, що відповідач
повинен виплатити на її користь
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні її
чоловіка з 02.09.1998 року по 10.12.2012 року у
сумі 19017,04 грн. Просить суд стягнути з
відповідача по справі заборгованість
по заробітній платі, середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні та моральну шкоду.

13.01.2014 року позивачка уточнила позовні
вимоги та просила стягнути з
відповідача тільки заборгованість по
заробітній платі у сумі 642,50 грн.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, однак до суду надала заяву
про слухання справи без її участі,
наполягала на задоволенні позовних
вимог.

Представник відповідача, в судове
засідання не з'явився, направив в
адресу суду заяву в якій вказав, що
вимоги позивача про стягнення
заборгованості по заробітній платі
визнає, а вимоги щодо стягнення
середнього заробітку та моральної
шкоди не визнає, оскільки відносно
заводу порушено справу про
банкрутство, в 2003 році відкрито
ліквідаційну процедуру та ст.ст.1, 23
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» передбачено,
зупинення економічних санкцій у
відношенні банкрута. Справу просить
розглянути у його відсутності.

Суд, розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення справи по суті, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
"Содовий завод" про стягнення
заборгованості по заробітній платі
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у
ВАТ "Содовий завод" на посаді водія
автомобіля «Бєлаз» з 19 липня 1972 року по
01.09.1998 року, що підтверджується
записами у трудовій книжці у
відповідності до наказів про прийняття
на роботу, та про звільнення.

Відповідач ВАТ «Содовий завод»
неналежно здійснював виплату
заробітної плати, та мав
заборгованість перед позивачем.

Згідно Свідоцтва про смерть Серії
НОМЕР_2, актовий запис № 63, ОСОБА_2,
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 1227 ЦК України,
суми заробітної плати, пенсії,
стипендії, аліментів, допомог у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його
сім'ї, а у разі їх відсутності - входять
до складу спадщини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, 20.08.1966
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстровано шлюб у Райгородоцької
селищної ради Слов»янського району
Донецької області, актовий запис № 31.

Згідно Витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 34627767 від 23.07.2013
року позивачка ОСОБА_1, як дружина
померлого, є спадкоємицею померлого
спадкодавця ОСОБА_2.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КЗпП України
«Заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу».

Відповідно до ст. 43 Конституції України
кожен має право на працю; кожен має
право на належні, безпечні і здорові
умови праці, на заробітну плату, не
нижчу від визначеної законом; право на
своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна
плата повинна виплачуватися робітнику
регулярно у робочі дні у строки,
встановлені колективною угодою, але не
рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, не перевищуючий
шістнадцяти календарних днів.

У відповідності до Наказу № 398 від
01.09.1998 року ОСОБА_2 був звільнений з ВАТ
«Содовий завод».

Частиною першої ст. 47 КЗпП України
визначено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені у ст.116 КЗпП України.

Згідно вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник у день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Розрахунок з ОСОБА_2 відповідач при
звільненні не здійснив. У
відповідності до довідки № 18-7228 від
10.12.2013 року, наданої ВАТ «Содовий завод»
заборгованість по заробітній платі
станом на 01.12.2013 року складає 642,50 грн.

Отже, вимоги позивачки про стягнення
заборгованості по заробітній платі
чоловіка, у розмірі 642,50 грн. підлягають
задоволенню.

Також, у відповідності до вимог ст. 4 ЗУ
"Про судовий збір", за подання позовних
заяв в порядку цивільного судочинства
майнового характеру сплачується
судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України „ Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача на
користь держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог".

У зв'язку з чим, з відповідача - ВАТ
"Содовий завод", на користь держави
необхідно стягнути судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп. за вимоги
майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 27, 59, 60, 88, 192, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України,
ст. 23 ЦК України, Законом України "Про
оплату праці",Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
р. № 13 "Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці",
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", Законом
України "Про судовий збір", суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Содовий завод", що
розташований за адресою: Донецька
область, м. Слов'янськ, вул. Чубаря, б. 91,
р/р 0166 у філії відділення ПІБ м.
Слов'янська, МФО 334561, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 642 (шістсот сорок дві) грн. 50 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Содовий завод", судовий
збір у розмірі 229,40 грн. до державного
бюджету коштів, отримувач коштів
Слов'янське УК/Слов'янськ/ 22030001, , банк ГУДКСУ у Донецькій
області, код банка МФО 834016, рахунок
0075, код класифікації доходів
бюджету 22030001.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду
І.О.
Сидоренко