Провадження №2/761/870/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

20 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про розірвання шлюбу з
відповідачем. Зазначає, що шлюб було
зареєстровано 19.05.2006 року Центральним
відділом державної реєстрації шлюбів
ГУЮ у м. Києві, актовий запис № 740. Від
шлюбу з ОСОБА_2 позивач має
малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб виявився невдалим, на
день подання позову подружні відносини
фактично припинились. Вже понад рік
сторони проживають окремо один від
одного, не ведуть спільного
господарства та фактично утворили нові
сім'ї. Таким чином, позивач вважає, що
шлюб має бути припиненим шляхом його
розірвання та без вжиття заходів щодо
примирення подружжя.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги. Пояснив, що дійсно з
вересня 2013 року він та ОСОБА_2 фактично
припинили відносини та збереження
шлюбу не відповідає як його інтересам
так і інтересам відповідача. Не
заперечував щодо ухвалення заочного
рішення та просив покласти на нього
судові витрати.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про день та час розгляду
справи повідомлялась належним чином.
Заяв та клопотань від неї в адресу суду
не надходило.

Суд, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України,
вражає за можливе розглянути справу за
відсутності відповідача на підставі
наявних в справі доказів, ухваливши
заочне рішення, отримавши на це згоду
позивача.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 19.05.2006 р. укладено шлюб,
зареєстрований в Центральному відділі
державної реєстрації шлюбів Головного
управління юстиції у м. Києві, про що
складено актовий запис № 740.

Після укладання шлюбу відповідач
отримала прізвище «ОСОБА_2».

Як встановлено в судовому засіданні,
від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
відповідним свідоцтвом про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони не ведуть
спільного господарства, мають окремі
бюджети, не підтримують шлюбних
стосунків та проживають окремо один
від одного з вересня 2013 р.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач строк для примирення подружжя
є недоцільним, шлюб існує формально і
його збереження не відповідає
інтересам сторін.

Доказів, які свідчили б про можливість
збереження шлюбу в ході розгляду
справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено,
що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, суд вважає за
можливе задовольнити вимогу позивача
про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2,
оскільки його збереження не відповідає
інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідач в судове засідання
не з'явилась, питання щодо збереження
останньою прізвища отриманого в шлюбі,
або повернення дошлюбного прізвища в
судовому засіданні не вирішувалось.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується вимогами ст. 88 ЦПК України,
проте бере до уваги прохання позивача
покласти судові витрати на нього.

Керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,61,88,169,209, 212- 218,
224-226ЦПК України; ст.ст. 104, 110, 112, 113
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований центральним відділом
державної реєстрації шлюбів Головного
управління юстиції в м. Києві, актовий
запис № 740 розірвати.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем шляхом подачі апеляційної
скарги до Апеляційного суду м. Києва
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, може
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

В разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено в
загальному порядку.

Суддя