АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Маліновська
№ 22-ц/796/8671/2014
Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарях
Шпируку О.В, Троц В.О.,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2,
який діє на підставі довіреності від
імені та в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», та ОСОБА_3, який діє на
підставі довіреності від імені та в
інтересах ОСОБА_4, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Надра» про стягнення коштів за
порушення грошового зобов'язання,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 травня 2014 року позов
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») про стягнення
коштів за порушення грошового
зобов'язання задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь
ОСОБА_4 донараховані за період з 27
серпня 2009 року по 07 грудня 2009 року
проценти за договором строкового
банківського вкладу № 360137 від 09 червня
2008 року в розмірі 1 911,56 грн., 3% річних від
суми боргу в розмірі 376 734,25 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 1 063 330,77 грн.
за період з 10 червня 2009 року по 30 грудня
2010 року.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь
ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
120,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«КБ «Надра» просить скасувати рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення з ПАТ «КБ «Надра» на користь
ОСОБА_4 3% річних від суми боргу в
розмірі 376 734,25 грн. та інфляційних втрат
в розмірі 1 063 330,77 грн. за період з 10
червня 2009 року по 30 грудня 2010 року та
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні вказаних
позовних вимог. Посилається на те, що
рішення суду першої інстанції ухвалене
з неправильним застосуванням положень
ст. ст. 512, 514, 625, 1068 ЦК України, ст. 21
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні». Зазначає,
що 08 грудня 2009 року кошти з депозитного
рахунку ОСОБА_4 були переведені банком
на поточний рахунок, за період з 08
грудня 2009 року по 30 грудня 2010 року до
ПАТ «КБ «Надра» жодного розпорядження
грошовими коштами на поточному рахунку
від ОСОБА_4 не надходило, а тому, у суду
першої інстанції були відсутні
підстави для стягнення з ПАТ «КБ
«Надра» 3% річних та інфляційної
складової згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України.
ОСОБА_4 не зверталася до ПАТ «КБ «Надра»
в досудовому порядку з вимогою про
сплату їй 3 % річних та інфляційної
складової, а тому у банку обов'язок
щодо сплати таких сум не виник в
будь-якому випадку.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4 просить рішення суду першої
інстанції в частині часткової відмови
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким такі вимоги
задовольнити. Вважає, що судом першої
інстанції було неправильно
застосовано положення ч. 5 ст. 1061 ЦК
України. Звертає увагу на те, що
фактично сума вкладу за договором
строкового банківського вкладу № 360137
від 09 червня 2008 року була повернута
банком на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 вересня 2009 року лише 05
вересня 2011 року. А тому, суд першої
інстанції дійшов безпідставного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з
ПАТ «КБ «Надра» процентів за договором
строкового банківського вкладу за
період з 08 грудня 2009 року по 30 грудня 2010
року.

В апеляційній інстанції представники
ПАТ «КБ «Надра» підтримали апеляційну
скаргу та просить її задовольнити.
Просять відхилити апеляційну скаргу
ОСОБА_4

Представник ОСОБА_4 просить відхилити
апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» та
задовольнити його апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ «КБ «Надра» (банк), та ОСОБА_4
(вкладник) було укладено договір № 860137
строкового банківського вкладу
(депозиту) «Класичний без поповнення»,
за умовами якого вкладник передав, а
банк прийняв грошову суму вкладу в
розмірі 6 773 981,00 грн. зі строком
повернення вкладу 09 червня 2009 року, з
виплатою вкладнику процентів з
процентною ставкою 19% річних (а. с. 7, т. 1).

Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. договору
вкладнику відкривається вкладний
(депозитний) рахунок №860137 на ім'я
вкладника, який закривається після
закінчення строку дії договору та/або
повернення коштів вкладнику.

Пунктами 4.2., 4.4. договору передбачено,
що проценти на вклад нараховуються від
дня, наступного за днем надходження
вкладу у банк, до дня, що передує його
поверненню вкладникові або списанню з
вкладного рахунка вкладника. Проценти
нараховуються щомісячно в кожний
останній робочий день місяця. Сплата
нарахованих процентів за користування
вкладом здійснюється в кінці строку
договору шляхом перерахування на
рахунок.

Пунктом 3.4.4. договору № 860137 строкового
банківського вкладу (депозиту)
«Класичний без поповнення»
передбачено, що банк зобов'язується
сплатити проценти і повернути вклад
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок вкладника № 840401 або
на інших умовах за згодою сторін в день
настання дати повернення вкладу,
зазначеної у п.2.2. Договору, а також у
випадку дострокового розірвання
договору.

У зв'язку з невиконанням ПАТ «КБ
«Надра» своїх зобов'язань за договором
банківського вкладу від 09 червня 2008
року щодо повернення суми вкладу та
нарахованих процентів позивачка
звернулась до Шевченківського
районного суду м.Києва. Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 вересня 2009 року стягнуто з
ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 8 057 266,16
грн., що складається з суми грошового
вкладу в розмірі 6 773 981,00 грн.,
нарахованих відсотків згідно договору
банківського вкладу в розмірі 1 281 555,16
грн. за період з 10 червня 2008 року по 26
серпня 2009 року та судових витрат в
розмірі 1700,00 грн. (а. с. 10, т. 1).

08 грудня 2009 року ВАТ КБ «Надра»
перерахувало суму вкладу в розмірі 6 773
981,00 грн. та нараховані проценти за
період користування вкладом в сумі 1 281
555,16 грн. на поточний рахунок позивачки
№ 840401.

На виконання вищезазначеного рішення
суду 20 січня 2010 року Шевченківським
районним судом м. Києва було видано
виконавчий лист № 2-9599/09 про стягнення з
ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 8 057 266,16
грн. 02 квітня 2010 року державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Державного
департаменту Державної виконавчої
служби Борейко В.С. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 18838439 (а. с. 14, 15, т .1).

Фактично рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 вересня 2009
року було виконане банком лише 05
вересня 2011 року.

ОСОБА_4 порушила питання про стягнення
з ПАТ «КБ «Надра» донараховані за
період з 27 серпня 2009 року по 30 грудня 2010
року проценти за договором строкового
банківського вкладу № 360137 від 09 червня
2008 року в розмірі 1 731 355,31 грн., 3% річних
від суми боргу в розмірі 376 734,25 грн. та
інфляційної складової боргу в розмірі 1
063 330,77 грн. за період з 10 червня 2009 року
по 30 грудня 2010 року.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_4, стягнувши з ПАТ
«КБ «Надра» на користь позивача
донараховані за період з 27 серпня 2009
року по 07 грудня 2009 року проценти за
договором строкового банківського
вкладу в розмірі 1 911,56 грн., 3% річних від
суми боргу в розмірі 376 734,25 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 1 063 330,77 грн.
за період з 10 червня 2009 року по 30 грудня
2010 року на підставі ст. ст. 610, 612, 625, 1058,
1060, 1061 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
наявність підстав для стягнення з ПАТ
«КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 трьох
процентів річних та інфляційної
складової відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України банк
виплачує вкладникові проценти на суму
вкладу в розмірі, встановленому
договором банківського вкладу. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, банк зобов'язаний
виплачувати проценти у розмірі
облікової ставки Національного банку
України.

Проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Частиною1 ст. 1070 ЦК України за
користування грошовими коштами, що
знаходяться на рахунку клієнта, банк
сплачує проценти, сума яких
зараховується на рахунок, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1070 ЦК України
проценти, передбачені частиною першою
цієї статті, сплачуються банком у
розмірі, встановленому договором, а
якщо відповідні умови не встановлені
договором, - у розмірі, що звичайно
сплачується банком за вкладом на
вимогу

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що
банк може списати грошові кошти з
рахунка клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до змісту вказаної норми
стягнення трьох відсотків річних та
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення
зобов'язання не є фінансовою
(економічною) санкцією, а є способом
захисту майнового права, що полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів унаслідок інфляційних процесів
і отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування отриманими
ним грошовими коштами, що належать до
сплати кредиторові.

Як вбачається з матеріалів справи, в
день настання дати повернення вкладу 09
червня 2009 року ПАТ «КБ «Надра» на
поточний рахунок вкладника суму вкладу
та нараховані проценти не
перерахувало, у зв'язку з чим позивачка
змушена була звернутися до суду.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 вересня 2009 року з ПАТ
КБ «Надра» було стягнуто на користь
ОСОБА_4 суму грошового вкладу в розмірі
6 773 981,00 грн. та суму нарахованих
процентів згідно договору
банківського вкладу в розмірі 1 281 555,16
грн.

Сума вкладу та нарахованих процентів
була перерахована ПАТ «КБ «Надра» на
поточний рахунок ОСОБА_4 08 грудня 2009
року, тобто після ухвалення судом
рішення про стягнення відповідних сум.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_4 неодноразово зверталася
до ПАТ «КБ «Надра» із заявою про видачу
їй вкладу та нарахованих процентів,
зокрема, 28 травня 2009 року, 23 лютого 2010
року та 01 липня 2010 року (а. с. 9, 10, 30 т. 1).

У відповідь на заяву ОСОБА_4 від 01 липня
2010 року ПАТ «КБ «Надра» направило на
адресу позивачки лист від 30 липня 2010
року № 22-7-15220, в якому просило
розглянути пропозицію, що передбачає
виплату 30 % коштів, розміщених на її
поточному рахунку, рівними частинами
протягом трьох місяців починаючи вже з
серпня, з розміщенням решти коштів на
депозит з відсотковою ставкою 16% річних
строком на 18 місяців (а. с. 30, т. 1).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з ПАТ «КБ «Надра» на користь
позивачки 3% річних від суми боргу в
розмірі 376 734,25 грн. та інфляційної
складової в розмірі 1 063 330,77 грн. за
період з 10 червня 2009 року по 30 грудня 2010
року на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України,
установивши, що сума вкладу на
нарахованих процентів були
перераховані на відкритий в ПАТ «КБ
«Надра» поточний банківський рахунок
вкладника 08 грудня 2009 року, фактично
сума вкладу і нарахованих процентів
була виплачена ОСОБА_4 лише 05 вересня 2011
року.

Передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання у вигляду трьох
процентів річних та інфляційної
складової підлягає застосуванню не
залежно від того, чи пред'являлася така
вимога в досудовому порядку. Відтак,
посилання апелянта ПАТ «КБ «Надра» на
те, що ОСОБА_4 не зверталася до банку в
досудовому порядку з вимогою про
сплату їй трьох процентів річних та
інфляційної складової не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення
трьох процентів річних та інфляційної
складової в суді першої інстанції, ПАТ
«КБ «Надра» посилалося на мораторій на
задоволення вимог кредиторів, введений
на підставі постанови Правління
Національного банку України від 10
лютого 2009 року № 59 та продовжений на
підставі постанови Правління
Національного банку України від 05
серпня 2009 року.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи апеляційної скарги
представника ПАТ «КБ «Надра» про
порушення судом першої інстанції
положень ст. ст. 512, 514, 625, 1068 ЦК України,
ст. 21 Закону України «Про платіжні
системи та переказ готівки в Україні».

Суд першої інстанції дійшов законного
та обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні вимог ОСОБА_4 про
стягнення з ПАТ «КБ «Надра» процентів
за договором строкового банківського
вкладу за період з 08 грудня 2009 року по 30
грудня 2010 року, установивши, що з
моменту повернення суми вкладу з
нарахованими процентами на поточний
рахунок позивачки ПАТ «КБ «Надра»
нараховувало та сплачувало позивачці
відсотки за ставкою по рахунку «до
запитання», відповідно до умов
укладеного сторонами договору
банківського рахунку. Посилання
представника ОСОБА_4 на порушення
судом першої інстанції положень ч. 5 ст.
1061 ЦК України є безпідставними.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим. Судом було
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
дана вірна оцінка зібраним доказам по
справі, тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, який діє на
підставі довіреності від імені та в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
та ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності від імені та в інтересах
ОСОБА_4, відхилити, а рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді