Справа № 681/388/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року

Полонський районний суд Хмельницької
області

в складі судді Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

з участю позивачки, її адвоката ОСОБА_1,
відповідачки ОСОБА_2, її адвоката
ОСОБА_3, представників відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_2, Полонської міської ради,
відділу Держземагенства у Полонському
районі, Державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру»,
приватного підприємства «Обрій» про
усунення перешкод у здійсненні
приватизації земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом в
якому із врахуванням неодноразових
змін та доповнень, просила усунути
перешкоди в проведенні нею
приватизації земельних ділянок,
шляхом: визнання незаконним та
скасування державних актів про права
власності ОСОБА_2 на земельні ділянки
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та для ведення особистого селянського
господарства, що розташовані в АДРЕСА_1;
визнання незаконним та скасування
державної реєстрації, проведеної
кадастровим реєстратором відділу
Держземагентсва у Полонському районі
зазначених земельних ділянок. Також
позивачка просила стягнути солідарно
із всіх відповідачів понесені неї
судові витрати, зокрема за проведення
судової земельно-технічної експертизи
в сумі 3700 грн., та за надання правової
допомоги адвокатом ОСОБА_1

В обґрунтування позову позивачка
зазначала, що вона являється власником
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_2. Рішеннями сесії Полонської
міської ради від 25.06.2013 року № 17 та № 18
для неї надані дозволи на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (далі
технічна документація) з метою
передачі в приватну власність, із
земель міської ради площею 0,10 га,
розташованої за вказаною адресою, та
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства, з метою
передачі у приватну власність ( далі
проект землеустрою), із земель міської
ради площею 0,15 га, розташованої біля
вказаного домоволодіння. Полонський
районний відділ Центру Кадастру за її
зверненням виготовив технічну
документацію із землеустрою та проект
землеустрою, однак відділ
Держземагенства у Полонському районі
відмовив їй у здійсненні державної
реєстрації земельних ділянок і з
мотивів, що у межах земельних ділянок
які підлягають приватизації
знаходиться частина земельної ділянки,
що належить для ОСОБА_2 , хоча на
місцевості між земельною ділянкою,
котра знаходиться у її користуванні, та
земельною ділянкою, яка є власністю
ОСОБА_2 встановлена тверда межа
(огорожа) і будь-який спір з приводу
суміжного землекористування між ними
відсутній. Оскільки ОСОБА_2 не забажала
добровільно виготовити нову технічну
документації із землеустрою, що дало би
можливість виправити помилку в даних
Державного земельного кадастру без
анулювання державних актів на право
власності на земельні ділянки виданих
для неї, тому просила скасувати ці
державні акти.

В судовому засіданні 18.12.2014 року ОСОБА_2
та представник Полонського районного
відділу Центру Кадастру, а також
представник відділу Держземагенства
пояснили, що за зверненням ОСОБА_2 їй
виготовлена нова технічна
документація, в якій усунуті недоліки,
котрі перешкоджали для ОСОБА_7
здійснити приватизацію земельних
ділянок, і на даний час остання може
безперешкодно приватизувати земельні
ділянки.

У зв'язку з цим ОСОБА_7 подала заяву про
відмову від своїх позовних вимог про
визнання недійсними та скасування
державних актів про право власності
ОСОБА_2 на земельні ділянки і
скасування їх державної реєстрації, та
при цьому посилаючись на ч.1 ст.89 ЦПК
України просила стягнути зі всіх
відповідачів солідарно понесені нею
судові витрати.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до ч.1,3 ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи.

У разі відмови позивача від позову суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі.

Згідно до п.3 ч.1 ст.205 названого Кодексу
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо позивач відмовився від
позову і відмова прийнята судом.

Отже, оскільки ОСОБА_7 в ході судового
розгляду подала заяву про відмову від
позову, та дана відмова не суперечить
закону, тому суд вважає за можливим
прийняти її, та провадження у справі
закрити.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, у
разі відмови позивача від позову
понесені ним витрати відповідачем не
відшкодовуються, а витрати відповідача
за його заявою стягуються з позивача.
Однак якщо позивач не підтримує своїх
вимог унаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення
позову, суд за заявою позивача
присуджує стягнення всіх понесених ним
у справі витрат з відповідача.

По справі встановлено, що ОСОБА_7
відмовилась від заявленого нею позову
через те, що ОСОБА_2 добровільно
звернулась до Полонського відділу
Центру Кадастру, який виготовив їй нову
технічну документацію, де виправив
помилки допущені приватним
підприємством «Обрій» при розробленні
технічної документації в 2004 році для
ОСОБА_9

У зв'язку з такими діями відповідачів
для ОСОБА_7 перестали існувати
перешкоди у здійсненні приватизації
земельних ділянок, а тому для неї
відпала необхідність, яка існувала до
пред'явлення позову, визнавати
недійсними державні акти про право
власності ОСОБА_2 на земельні ділянки, а
відтак позивачка має право на підставі
ч.1 ст. 89 ЦПК України на присудження для
неї судових витрат.

Як вбачається із висновку судової
земельно-технічної експертизи (а.с.127-134)
у технічному звіті розробленого
приватним підприємством «Обрій» в 2004
році для ОСОБА_9 (мати ОСОБА_2) площі
земельних ділянок, які підлягали
приватизації, їх конфігурація та
координати визначені не вірно і не
узгоджуються із фактичним місцем
розташування земельних ділянок на
місцевості.

В документаціях із землеустрою
розроблених Полонським відділом
Центру Кадастру в 2013 році для ОСОБА_7
площі та конфігурація земельних
ділянок визначено вірно, а координати
поворотних точок меж земельних ділянок
- ні.

Схематичне накладення частин
земельних ділянок зазначених у
Технічному звіті та документаціях із
землеустрою має місце, через
неправильне вирахування поворотних
точок меж земельних ділянок.

Виправити помилки в даних державного
земельного кадастру без анулювання
державних акту на право власності на
земельні ділянки виданих для ОСОБА_2,
які би не створювали перешкод для
приватизації ОСОБА_7 земельних ділянок
на які виготовлено документації із
землеустрою, можливо шляхом складання
технічної документації із землеустрою
ОСОБА_2 та внесення її до державного
земельного кадастру.

Отже, при виготовлені технічного звіту
в 2004 році для ОСОБА_9, документації із
землеустрою в 2013 році для ОСОБА_7 були
допущені помилки, через які позивачка
не могла здійснити приватизацію
земельних ділянок, а ОСОБА_2, до
пред'явлення позову, не бажала
добровільно скласти нову технічну
документацію для їх виправлення.

Таким чином суд вважає, що саме з Центру
Кадастру, приватного підприємства
«Обрій», ОСОБА_2 підлягають стягненню в
рівних частках понесені позивачкою
судові витрати, а саме оплата вартості
за проведення експертизи 3700 грн.,
витрати на правову допомогу 2000 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі закриття провадження у
справі, що має місце в даному випадку.

Керуючись наведеним, суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_7 від позову та
провадження по справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2, Державного
підприємства «Центр Державного
земельного кадастру», приватного
підприємства «Обрій» на користь ОСОБА_7
по 1900 грн. судових витрат.

Повернути для ОСОБА_7 243 грн. 60 коп.
сплаченого нею 26.02.2014 року судового
збору.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а
особами які не були на проголошенні, з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий ____________________