Справа № 464/2357/11 Головуючий у 1
інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/7559/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді
Приколоти Т.І.

суддів:
Тропак О.В., Федоришина А.В.

з участю секретаря
Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Сихівського районного суду м.Львова
від 21 грудня 2011 року по справі за
позовом Публічного Акціонерного
Товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 21 грудня 2011 року
задоволено позов.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржила ОСОБА_2 Посилається
на те, що вказане рішення не
ґрунтується на вимогах закону,
ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
У апеляційній скарзі просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове
про відмову у задоволенні позову.
Зазначає, що позивачем не було належним
чином доведено підставності своїх
позовних вимог, не надано чіткого та
зрозумілого розрахунку
заборгованості, не обґрунтовано зміну
розміру заборгованості .

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.ст. 1054,1056-1 ЦК України
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредити і сплатити проценти, визначені
у договорі.

Згідно зі ст.ст. 553,554,555,612,625,629,526 цього
Кодексу за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, поручитель і
боржник відповідають перед кредитором
як солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
відповідальність. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов'язання
не допускається. Зобов'язання має
виконуватись належним чином. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Встановлено, що відповідно до
укладеного кредитного договору
№130/0608/88-090 від 10 червня 2008 року між ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_2, остання отримала
кредит у сумі 65 000 дол. США із сплатою 11,9%
річних на весь строк фактичного
користування кредитом. Однак, нею не
виконуються умови договору, у зв»язку з
чим утворилась заборгованість у
розмірі 68 265,69 дол. США та 13 748, 49 грн.
станом на 13 жовтня 2011 року, яка
складається з заборгованості по тілу
кредиту-61 428, 13 дол. США; заборгованість
по відсотках-6 837,56 дол. США; пені-13 748,49
грн.

10 червня 2008 року, в забезпечення
виконання зобов»язань між ОСОБА_3 та
банком укладено договір поруки, згідно
якого, у випадку невиконання
позичальником умов кредитного
договору він поручився за виконання
зобов»язань, передбачених кредитним
договором.

Відповідно до п.2 договору поруки,
поручитель та позичальник несуть
солідарну відповідальність перед
банком.

Стаття 214 ЦПК України вимагає від суду
під час ухвалення рішення об'єктивно
вирішити всі питання щодо обставин,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та визначити якими
доказами вони підтверджувалися.

На підставі аналізу наявних у справі
доказів суд прийшов до вірного
висновку, що позичальником порушено
виконання умов договору щодо виконання
кредитних зобов'язань, за належне
виконання якого поручився ОСОБА_3,
допущено заборгованість; відтак, позов
є підставним і підлягає до задоволення.

З висновками суду слід погодитися,
оскільки ним правильно визначено
характер спірних правовідносин та
встановлено дійсні обставини справи.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду. Підстави
для скасування рішення Сихівського
районного суду м.Львова відсутні, а
тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313,
ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 21 грудня 2011 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: