Справа № 363/3714/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Чіркова Г.Є.,

при секретарі
Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що
відповідач, у зв'язку з розпадом сім'ї,
участі в утриманні свого малолітнього
сина - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), не приймає,
а тому, уточнивши позовні вимоги, на
його утримання позивачка просить
присудити виплату коштів у розмірі 1/4
частини від доходів відповідача та
стягнути аліменти за минулий час з дати
розірвання шлюбу 30 березня 2010 року
щомісячно.

Зазначені позовні вимоги ОСОБА_1
підтримала в повному обсязі й
наполягала на їх задоволенні з
викладених в позові підстав.

Відповідач, будучи повідомленим про
розгляд справи, в судове засідання не
прибув.

Оскільки суд позбавлений можливості
відкласти розгляд справи, на підставі
ст. 169 ЦПК України, в межах строку
встановленого ст. 157 ЦПК України, дану
справу слід розглянути на підставі
наявних доказів у загальному порядку.

Заслухавши позивачку, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1),
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2

Малолітня дитина проживає разом із
позивачкою, за твердженням позивачки
відповідач участі в утриманні дитини
не приймає, що змусило її звернутись до
суду.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Разом з тим, жодних належних,
допустимих і достатніх доказів того, що
позивачка з часу розірвання шлюбу
вживала заходи щодо одержання
аліментів з відповідача, але не змогла
їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати суду не
представлено, а тому в задоволенні
позовної вимоги про стягнення
аліментів за минулий час слід
відмовити.

Визначаючи розмір аліментів, суд
виходить зі змісту позовних вимог та
матеріального стану позивачки, яка
самостійно утримує малолітнього сина,
потребує матеріальної допомоги
відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути щомісячно на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1),
зареєстрованого в АДРЕСА_1, на
утримання малолітнього сина - ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1), аліменти в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
(доходу) але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 28 серпня
2014 року до його повноліття, тобто
ІНФОРМАЦІЯ_4

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 10 днів
з дня його проголошення шляхом подання
в зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя