АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8785/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Чех Н.А.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Іванченко М.М., Желепа О.В.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
про захист честі та гідності та
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідачів, посилаючись на те, що
вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_10
та дітьми: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3
проживає в гуртожитку по АДРЕСА_1. 05.1
1.2013 року відповідачами було направлено
колективне звернення до Служби у
справах дітей міста Києва, в якому були
в непристойній та грубій формі
розповсюджені завідомо неправдиві
відомості, які ганьблять її гідність та
честь. Зокрема, було зазначено, що вона
веде аморальний спосіб життя, п'є,
курить, хотіла відмовитися від свого
сина, займалася проституцією та інше.
Окрім того, зазначені відомості
розповсюджуються серед інших
мешканців гуртожитку, де вони
проживають, в результаті чого вона
зазнає моральних страждань,
порушуються її соціальні зв'язки із
сусідами, зазначені відомості чує її
дитина, яка знаходиться в свідомому
віці. Зазначені обставини суттєво
впливають на нормальний спосіб життя
та спокійне існування, завдають
душевних страждань не тільки їй, але й
її сім'ї, що поглиблює її моральні
страждання. Неправдивість
розповсюджених відомостей
підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов сім'ї від 18.11.2013
року, характеристикою на дітей,
довідкою Київської міської
психоневрологічної лікарні №2 щодо
систематичного проходження медоглядів
сином ОСОБА_14 та його характеристикою,
показаннями свідків. Моральна шкода,
яку вона оцінює в 15 000 грн., полягає в
душевних стражданнях, яких вона
зазнала і зазнає у зв'язку з
приниженням відповідачами честі та
гідності, порушенні соціальних
зв'язків у місці проживання, постійними
тривалими діями щодо розповсюдження
неправдивої інформації відповідачами.
У зв'язку з цим, з метою захисту своїх
прав, звернулася до суду з даним
позовом. Просить суд зобов'язати
відповідачів спростувати перед
Службою у справах дітей міста Києва,
шляхом направлення на її адресу
колективного звернення, поширені
відповідачами недостовірні відомості,
що ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя,
п'є, курить, хотіла відмовитися від
свого сина, займалася проституцією та
інше. Також просить стягнути з
відповідачів солідарно завдану їй
моральну шкоду 15 000 грн. та судові
витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, про захист честі та гідності та
відшкодування моральної шкоди -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 13 травня 2014
року та ухвалити нове, яким
задовольнити позов ОСОБА_1 у повному
обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Відповідачі проти апеляційної скарги
заперечили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі
сусіди, проживають в гуртожитку за
адресою: АДРЕСА_1. В Службі у справах
дітей міста Києва 05.11.2013 року було
зареєстровано колективне звернення за
підписами відповідачів, в якому
останні повідомляли про їх сусідку
ОСОБА_1 (позивача), про її спосіб життя,
поведінку, про її відношення до трьох
неповнолітніх дітей.

В даному зверненні зазначено наступну
інформацію про позивача: "веде
аморальний спосіб життя, п'є, курить,
хотіла відмовитися від свого сина,
займалася проституцією та інше". Саме
дану інформацію позивач просить
спростувати як недостовірні відомості.
Обґрунтуванням своїх вимог про
зобов'язання відповідачів спростувати
вказану інформацію позивач зазначила
ст.297 ЦК України, щодо вимоги про
стягнення моральної шкоди - ст.280 ЦК
України.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має
право на повагу до його гідності і
честі, гідність та честь фізичної особи
є недоторканими, фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі. Статтею 280
ЦК України передбачено, якщо фізичній
особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до копії акту від 18.11.2013
року, складеного працівником Служби у
справах дітей міста Києва, з метою
перевірки зазначеного письмового
звернення відповідачів, слідує, що було
обстежено житлово-побутові умови сім'ї
ОСОБА_1 та було встановлено, що її сім'я
складається з неї, чоловіка ОСОБА_10 та
трьох неповнолітніх дітей, серед яких
старший син ОСОБА_14 - інвалід дитинства.
Сім'я займає одну кімнату 13,5 кв.м.,
санітарний стан її задовільний,
проживання в ній не становить загрозу
для життя та здоров'я дітей. Діти мають
окремі спальні місця, іграшки,
телевізор, батьки дітей працюють
неофіційно.

Стороною відповідачів було надано до
справи копію відповіді Служби у
справах дітей міста Києва від 05.12.2013
року № 069-2803, в якій зазначено, що
колективне звернення відповідачів
було уважно розглянуто та опрацьовано,
було здійснено обстеження
житлово-побутових умов проживання
дітей ОСОБА_1 Остання повідомила їм, що
вона та її чоловік не вживають
алкогольні напої, не палять, вихованням
та розвитком дітей займаються належним
чином та те, що вони мають конфлікт,
який склався між мешканцями гуртожитку
на побутовому ґрунті.

В даному листі зазначено, що
спеціалістами Служби у справах дітей
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації було
проведено профілактичну роботу, під
час якої батькам було роз'яснено їх
обов'язки щодо утримання, виховання та
навчання малолітніх дітей та
попереджено про відповідальність у
разі невиконання належним чином своїх
батьківських обов'язків. В даному листі
зазначено, що сім'я ОСОБА_1 перебуватиме
на контролі Служби у справах дітей,
робота триває.

Таким чином встановлено судом, що
колективне письмове звернення
відповідачів було розглянуто, була
здійснена перевірка, за результатами
якої була проведена відповідна робота
з батьками дітей, сім'я ОСОБА_1
перебуває на контролі Служби у справах
дітей.

В п. 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.02.2009 року №1 "Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи" зазначено, що
відповідно до ст.40 Конституції України
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у
випадку, коли особа звертається до
зазначених органів із заявою, в якій
міститься та чи інша інформація, і у
разі, якщо цей орган компетентний
перевірити таку інформацію та надати
відповідь, проте в ході перевірки
інформація не знайшла свого
підтвердження, вказана обставина не
може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
ст.40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації.

Відповідно до п. 19 вищезазначеної
постанови, вирішуючи питання про
визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначати
характер такої інформації та
з'ясовувати, чи є вона фактичним
твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України
"Про інформацію" оціночними судженнями,
за винятком образи чи наклепу, є
висловлювання, які не містять
фактичних даних, зокрема критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема гіпербол, алегорій, сатири.
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості.

З пояснень відповідачів, судом першої
інстанції встановлено, що, викладені в
колективному письмовому зверненні
відповідачів факти, вислови щодо
позивача - серед яких: "веде аморальний
спосіб життя, п'є, курить, хотіла
відмовитися від свого сина, займалася
проституцією та інше" - є оціночними
судженнями.

Тобто, відповідно до статті 277 ЦК
України не є предметом судового
захисту оціночні судження, думки,
переконання, критична оцінка певних
фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції.

Враховуючи зазначені вимоги
законодавства, те, що відповідачі
адресували своє колективне письмове
звернення до Служби у справах дітей
виконавчого органу Київської міської
ради (компетентного органу щодо
перевірки викладеної в зверненні
інформації), та те, що Служба у справах
дітей за результатами розгляду та
опрацювання колективного звернення
проводила з позивачем та її чоловіком
профілактичну роботу з роз'ясненням їх
обов'язків щодо утримання, виховання та
навчання малолітніх дітей, їх
попереджено про відповідальність у
разі невиконання належним чином своїх
батьківських обов'язків, а також те, що
Служба у справах дітей вирішила, що
сім'я позивача перебуватиме на
контролі у Службі, - суд дійшов вірного
висновку, про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є переказом
позовної заяви, висновків суду не
спростовують та не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: