РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р. Київський
районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб
Г.А.,

при секретарі
Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за
заявою подружжя, яке має дітей,-

в с т а н о в и в :

16.10.2014 року заявники звернулись до
Київського районного суду м. Харкова з
заявою в порядку окремого провадження
про розірвання шлюбу подружжя, яке має
дітей, в якій просять розірвати шлюб
між заявниками. В обґрунтування заяви
зазначили, що з 20.09.2008 року перебувають
в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу
мають малолітню дитину -сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Також, що сімейні стосунки
у них не склалися, проживають окремо,
дружніх зв'язків не підтримують, тому
за спільною згодою вирішили розірвати
шлюб. Заявниками досягнуто згоди щодо
постійного поживання спільної дитини з
матір'ю, батько бере на себе обов'язок
приймати участь у вихованні та
утриманні дитини. За таких обставин,
просили шлюб, укладений між ними,
розірвати.

Заявники в судове засідання не
з'явились, повідомлені належним чином,
до суду надали заяви про розгляд справи
за їх відсутності та просили свою заяву
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини заяви про розірвання
шлюбу, суд вважає, що заява про
розірвання шлюбу підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України,
справи про розірвання шлюбу за заявою
подружжя, яке має дітей, розглядаються
в порядку окремого провадження.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України,
шлюб розривається, якщо судом буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу
України подружжя, яке має дітей, має
право подати до суду заяву про
розірвання шлюбу разом із письмовим
договором про те, з ким із них будуть
проживати діти, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання
шлюбу судом за спільною заявою
подружжя, яке має дітей (ст.109 СК),
провадиться в окремому провадженні у
випадку, якщо існує взаємна згода
подружжя щодо розірвання шлюбу. При
розгляді справи суд встановлює, чи
відповідає заява про розірвання шлюбу
дійсній волі дружини та чоловіка, та чи
не будуть після розірвання шлюбу
порушені їх особисті та майнові права,
а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу
України,суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Судом достовірно встановлено, що 20.09.2008
року заявники уклали шлюб, що був
зареєстрований відділом реєстрації
актів цивільного стану Люботинського
міського управління юстиції, актовий
запис №129. (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у заявників народився син
- ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про його народження, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Люботинського міського управління
юстиції, актовий запис №202. (а.с. 5).

Зі змісту заяви вбачається, що
заявники проживають окремо, не ведуть
спільне господарство, мають роздільний
бюджет, на примирення не згодні. Крім
того, 14.10.2014 року заявниками укладено
Договір про визначення місця
проживання дитини та участь батьків у
її вихованні, яким встановлено місце
проживання спільної дитини - сина та
обов'язки щодо виховання та утримання
дитини. Таким чином, спорів щодо
порядку виховання та утримання дитини
між заявниками немає.

За таких обставин, у суду немає підстав
для вжиття додаткових заходів для
примирення подружжя, оскільки це буде
суперечити моральним засадам
суспільства і інтересам обох з
подружжя, а тому відповідно до ст. 109
Сімейного Кодексу України такий шлюб
розривається судом.

За заявою заявників, після розірвання
шлюбу суд залишає прізвище ОСОБА_1
«ОСОБА_1».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст.110, 109 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей
- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
який зареєстрований 20 вересня 2008 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Люботинського міського
управління юстиції, актовий запис № 129.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

СУДДЯ