Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/13/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Кучеренко О.П.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

13.02.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
селянського (фермерського)
господарства «Центр» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, за апеляційною скаргою
селянського (фермерського)
господарства «Центр» на рішення
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 29 квітня
2013 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до СФГ «Центр» та
просила визнати недійним договір
оренди землі від 10 жовтня 2008 року,
укладеного між ОСОБА_3 та СФГ «Центр»,
зареєстрованого у Добровеличківському
ДП КРФ УДЗК 12.03.2009 року за №21.

Зазначала, що на підставі Державного
акта на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯК №939045 їй
належить земельна ділянка розміром 8,6083
га, що знаходиться на території
Добровеличківської селищної ради
Кіровоградської області.

Зазначену земельну ділянку вона
успадкувала після смерті її матері
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Влітку 2012 року вона отримала від
відповідача копію договору оренди
землі від 10.10.2008 року, укладеного між
ОСОБА_3 та СФГ «Центр», а також акт
прийому-передачі земельної ділянки та
помітила, що в договорі та акті
прийому-передачі земельної ділянки
стоїть підпис, який виконано не ОСОБА_3

Рішенням Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним
договір оренди землі від 10 жовтня 2008
року, укладеного між ОСОБА_3 та СФГ
«Центр», який зареєстровано у
Добровеличківському ДП КРФ ЦДЗК 12.03.2009
року за №21. Стягнуто на користь
позивачки судові витрати в розмірі1725
грн. 62 коп.

В апеляційній скарзі СФГ «Центр»
ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції з
підстав порушення норм матеріального і
процесуального права та просить
ухвалити нове рішення яким в
задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, визначених ст.303 ЦПК
України вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки
розміром 8,6083 га, на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю серії ЯК №939045, яку
успадкувала після смерті своєї матері
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

10.10.2008 року між матір'ю позивачки ОСОБА_3
та СФГ «Центр» укладено договір оренди
зазначеної земельної ділянки строком
на 10 років та зареєстровано 12.03.2009 року
за №21 в Добровеличківському ДП
КРФ ЦДЗК.

Висновком судово-почеркознавчої
експертизи №92/02 від 14.03.2013 року
встановлено, що підписи на договорі
оренди землі площею 8,61 га, без номера,
від 10.10.2008 року укладеного між ОСОБА_3 та
СФГ «Центр» та на акті прийому-передачі
земельної ділянки до спірного договору
виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою
(а.с.81-82).

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 статті 14 Закону
України "Про оренду землі" договір
оренди укладається у письмовій формі.
Договір оренди землі набуває чинності
після його державній реєстрації (ст.18
Закону).

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
статтею 15, а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також
для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За клопотанням представника СФГ
«Центр» в судовому засіданні
апеляційної інстанції ухвалою від
11.06.2013 року призначено повторну
судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №177 від 30.09.2013
року підписи, розташовані у: - графі:
«підпис» розділу: «Орендодавець»
договору оренди землі б/д, укладеного
між ОСОБА_3 та СФГ «Центр» в особі
ОСОБА_5 (зареєстрованого у
Добровеличківському ДП КРФ ЦДЗК 12.02.2009
року за №21); - графі: «(підпис)»
розділу: «Земельну ділянку передав»
акту прийому-передачі земельної
ділянки б/д, укладеного між ОСОБА_3 та
СФГ «Центр»; - графі: «(підпис)» розділу:
«Орендодавець» додатку №2; - виконані
не ОСОБА_3, а іншою особою з
наслідуванням підпису ОСОБА_3
Зображення підписів виконані
електрографічним способом з
виконанням копіювально-множильної
техніки.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що договір оренди землі має бути
визнаний недійсним, оскільки він
підписаний не ОСОБА_3 та не відповідав
її внутрішній волі, що відповідає
вимогам ст.ст.203,215 ЦК України.

Що стосується заяви представника СФГ
«Центр» про застосування строку
позовної давності то суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що строк позовної давності позивачем
не пропущено, оскільки не спростовано
доводи позивачки, що копію договору
оренди землі вона отримала влітку 2012
року, тоді і дізналася, що договір
підписаний не її матір'ю, а іншою
особою.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Отримання позивачкою орендної плати
починаючи з 2009 року не може бути
підставою для визнання, що позивачка
довідалася або могла довідатися, що
спірний договір оренди землі її мати не
підписувала.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону та відповідає
матеріалам справи і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу селянського
(фермерського) господарства «Центр»
відхилити.

Рішення Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області від 29
квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді