АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дзюбич В.Л. Провадження №
22-ц/789/1447/14 Доповідач - Бахметова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю представника ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит"

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 04 листопада 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати вказане рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам у справі, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не враховано того, що у першу
чергу між сторонами укладено
(зареєстровано) іпотечний договір, а в
подальшому укладено договір
купівлі-продажу спірної квартири
АДРЕСА_1, тобто на момент укладення
іпотечного договору він не був
власником квартири, яка передавалась в
іпотеку, а тому не мав права
розпоряджатись вказаною квартирою, що
суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, ст.
ст. 3,5 Закону України "Про іпотеку" та є
підставою для визнання іпотечного
договору недійсним.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит", перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1
слід відхилити, виходячи з наступних
підстав.

Так, в грудні 2013 року ОСОБА_1
звернувся в суд із вищезазначеним
позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"
в особі Філії "Західне регіональне
управління", посилаючись на те, що 04.03.2008
року між ним та відповідачем укладено
іпотечний договір про передачу в
іпотеку трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1 в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 12-310/29 від 29.02.2008 року. Проте,
вважає вказаний іпотечний договір
недійсним, оскільки ним було здійснено
розпорядження чужою власністю (спірною
квартирою) без надання жодних на те
повноважень з боку законного на момент
укладення іпотечного договору її
власника. Більше того, після укладення
договору іпотеки одразу була накладена
заборона на відчуження спірної
квартири, що унеможливило проводити
будь-які дії щодо спірної квартири. Із
вказаних підстав позивач просив суд
визнати недійсним вказаний іпотечний
договір.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
здійснення первинної державної
реєстрації іпотечного договору, а в
подальшому реєстрації договору
купівлі-продажу із різницею в часі в
декілька хвилин не порушує прав та
законних інтересів позивача, та не є
підставою для визнання іпотечного
договору недійсним. Крім цього, як в
момент укладення договору
купівлі-продажу, так і спірного
іпотечного договору позивач мав намір
придбати вказану квартиру та передати
її в іпотеку, яка є предметом
оспорюваного іпотечного договору.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно витягу з Державного реєстру
іпотек № 17326352 від 04.03.2008 року -
реєстрація іпотечного договору
відбулась 04.03.2008 року о 15 год. 51 хв.

У п.2 вказаного іпотечного договору
сторонами визначено, що предмет
іпотеки належить Іпотекодавцю (ОСОБА_1)
на підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 04 березня
2008 року по реєстру №2008,
зареєстрованого у Державному реєстрі
правочинів 04 березня 2008 року за №2734900.
Право власності на квартиру
Іпотекодавець набуде з моменту
отримання витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно відповідно
до чинного законодавства України.
Право іпотеки за цим договором виникає
одночасно з виникненням у Іпотекодавця
права власності на квартиру.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003 року іпотекою
може бути забезпечене виконання
дійсного зобов'язання або задоволення
вимоги, яка може виникнути в
майбутньому на підставі договору, що
набрав чинності. Іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Згідно ч.4 ст.18 Закону України "Про
іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003 року у разі
якщо іпотекою забезпечується
повернення позики, кредиту для
придбання нерухомого майна, яке
передається в іпотеку, договір
купівлі-продажу цього нерухомого майна
та іпотечний договір можуть укладатися
одночасно.

У поданому запереченні на
апеляційну скаргу приватний нотаріус
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 зазначила,
що 04.03.2008 року по реєстру №2008 нею
посвідчено договір купівлі-продажу
квартири в АДРЕСА_1 який на спецбланку
серії ВКЕ №627713. Цього ж дня за реєстром
№2013 нею посвідчено договір іпотеки
вказаної квартири та викладено договір
на спецбланках серії ВКЕ № 15.
Різницю у часі реєстрації договорів
пояснює технічною помилкою внаслідок
збоїв у роботі системи. Вважає, що
договір купівлі-продажу квартири та
договір іпотеки посвідчений нею з
дотриманням вимог Закону України "Про
нотаріат", Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, Закону України "Про іпотеку",
Правил ведення нотаріального
діловодства.

Таким чином з аналізу порядкових
номерів спецбланків та записів в
реєстрі нотаріальних дій чітко
прослідковується послідовність дій з
відчуження квартири та передачу її в
забезпечення умов кредитного договору.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті вимоги,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та те, що
спірний договір іпотеки посвідчений
відповідно до вимог чинного
законодавства, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 04 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова