Справа № 136/110/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"04" лютого 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Липовець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за борговою розпискою, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду
з позовом до відповідача про
стягнення боргу за борговою
розпискою, мотивуючи тим, що 03
жовтня 2012 року відповідач позичив у
позивача гроші в розмірі 7780 грн. 00 коп.
для власних потреб та написав
розписку, в якій зазначив дату
повернення боргу - до 31 грудня 2012 року.
Однак, до вказаного у розписці
строку, відповідач борг не
повернув. Оскільки строк повернення
боргу, минув, а відповідач не
повертає борг, позивач просить
стягнути з відповідача на його
користь грошові кошти вказані в
договорі позики, на підтвердження
укладення якого суду надано
розписку відповідача.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в ньому просить
суд його за задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_3
позов підтримав, просить суд його за
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, про що
свідчать відомості про отримання
судової повістки.

Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України,
суд не вбачає підстав для відкладення
розгляду справи та вирішує справу на
підставі наявних у ній доказів у
порядку визначеному ст.ст.224-226 ЦПК
України здійснюючи заочний розгляд
даної справи.

Дослідивши матеріали справи
та усі зібрані по справі докази, давши
їм оцінку в сукупності, суд прийшов до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2012
року відповідач ОСОБА_2 позичив у
позивача ОСОБА_1 гроші в розмірі 7780
грн. 00 коп. для власних потреб та
написав розписку, в якій зазначив дату
повернення боргу - до 31 грудня 2012 року
(а.с.7). Однак, до вказаного у розписці
строку, відповідач борг не повернув.

Відповідно до ст.ст. 1046,1047
Цивільного кодексу України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

П. 1 статті 1049 діючого Цивільного
кодексу України, передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. При цьому ч. 2 п. 1
ст. 1049 Цивільного кодексу України
встановлює, що якщо договором не
встановлений строк повернення позики
або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути
повернена позичальником протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це.

За змістом ст. 1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду і
такої ж якості.

У відповідності до ст.
1047 ЦК України, договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог,
і доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виник спір.

Суд вважає, що позивач довів ті
обставини, на які він посилається, як
на підставу своїх позовних вимог,
надавши суду письмову розписку
відповідача, що відповідає вимогам
ст.1047 ЦК України.

Таким чином, між сторонами по
справі виникли правовідносини, які
регулюються цивільним законодавством
України щодо договору позики та
правових наслідків порушення
зобов'язання.

Виходячи із здобутих у справі
доказів та норм ЦК України, що
регулюють дані правовідносини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є законними,
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а тому з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути
позичені ним за договором позики, та не
повернуті грошові кошти в сумі 7780, 00
(сім тисяч сімсот вісімдесят гривень) 00
копійок.

Що стосується стягнення з
відповідача на користь позивача
судових витрат, то слід сказати, що
відповідно до ст. 79 ЦПК України
до складу судових витрат входять
судовий збір та витрати пов'язані із
розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони, понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати пропорційно до задоволених
позовних вимог.

На підставі ст.ст. 208, 509,
526, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись
ст. ст. 79, 88, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1 борг за договором позики від 03
жовтня 2012 року в сумі 7780,00 (сім тисяч
сімсот вісімдесят гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 понесені позивачем та
документально підтверджені судові
витрати, а саме: судовий збір в сумі 230,00
(двісті тридцять гривень) 00 копійок.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Суддя: Г. І. Пороховий