Справа № 1327/4139/12 Головуючий у 1
інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/7996/14 Доповідач
в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого - судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретаря - Глинського О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділу
державної виконавчої служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області на ухвалу
Червоноградського міського суду
Львівської області від 28 жовтня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд із скаргою та просив визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Червоноградського міського управління
юстиції у Львівській області по
невиконанню протягом встановленого
законом терміну рішення
Червноградського міського суду
Львівської області від 08.11.2012 року про
стягнення з ФОП ОСОБА_3 15 255 грн. 62 коп. та
просив зобов»язати державного
виконавця вчинити дії з метою
виконання рішення суду.

Ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 28 жовтня 2014
року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність
державного виконавця ВДВС
Чероноградського МУЮ у Львівській
області щодо невиконання рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 08.11.2012 року про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
грошових коштів - неправомірними та
зобов»язано державного виконавця
виконати зазначене рішення суду.

Ухвалу оскаржив начальник відділу
ДВС Червоноградського МУЮ. В
обґрунтуванням вимог посилається на
те, що у відповідності до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем
Червоноградського МУЮ Баліцькою Н.К.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Копію даної
постанови направлено боржнику та
надано останньому строк для
добровільного виконання до 21.02.2013 року.
З метою перевірки майнового стану
боржника державним виконавцем
скеровано запити у реєструючі органи м.
Червнограда. Із отриманих відповідей
встановлено, що у боржника відсутні
відкриті рахунки, боржник не перебуває
на обліку у центрі зайнятості, рухоме
та нерухоме майно /земельна ділянка/
відсутні. 11.10.2013 року державним
виконавцем описано та арештовано майно
боржника, а саме надмогильні плити
згідно акту опису та арешту №39467982/16691
від 11.10.2013 року, дане майно було
передане на зберігання ОСОБА_3 14.10.2013
року винесено постанову про
призначення експерта для участі у
виконавчому провадженні для
встановлення вартості описаного та
арештованого майна боржника. Після
надходження до виконавчої служби
Договору експерта на проведення оцінки
майна та кошторис про витрати на
проведення оцінки вартості на загальну
суму 2 142,00 грн., 09.12.2013 року виконавцем
скеровано повідомлення стягувачу
ОСОБА_2 про авансування витрат на
проведення оцінки майна, з посиланням
на відсутність спецрахунку для його
проплати та попереджено про наслідки
нездійснення авансування, а саме про
повернення виконавчого документу
згідно п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження». 27.02.2014 року
виконавчий лист згідно постанови про
повернення виконавчого документа
повернутий стягувачу з правом
повторного пред»явлення до виконання
до 27.02.2015 року.

19.03.2014 року виконавчий документ був
повторно пред'явлений у відділ ДВС на
виконання і 19.03.2014 року головним
державним виконавцем Баліцькою Н.К.
відкрито виконавче провадження. 28.05.2014
року виконавче провадження передано на
виконання іншому державному виконавцю
Квашинській З.Л., котра з метою
перевірки майнового стану боржника
скерували запити у реєструючи органи м.
Червонограда. За неможливістю
здійснення виконавчих дій та акту
державного виконавця від 10.09.2014 року,
яким встановлено, що майно яке згідно
попереднього акту опису та арешту було
описане, арештоване та передане на
зберігання ОСОБА_3 відсутнє, 10.09.2014 року
було скеровано до Червоноградського
міського суду Львівської області заяву
про роз»яснення подальшого виконання
судового рішення та одночасно винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження. 25.09.2014 року державним
виконавцем скеровано подання до
Червноградського МВГУМВСУ про
внесення даних в Єдиний реєстр
досудових розслідувань відносно
боржника ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю
описаного арештованого та попередньо
переданому йому на зберігання. Таким
чином вважає, що державними
виконавцями відділу Державіної
виконавчої служби Червоноградського
МУЮ в процесі виконання вказаного
судового рішення дотримано вимогу ЗУ
«Про виконавче провадження». Просить
рішення суду скасувати та увалити нове
про відмову у задоволенні скарги.

Заявник ОСОБА_2 у письмових
запереченнях проти доводів
апеляційної скарги заперечив. Звертає
увагу на те, що у апеляційній скарзі
лише перераховано дії державних
виконавців відділу ДВС, водночас не
зазначено про порушення судом норм
матеріального чи процесуального права,
за яких просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції. Просить апеляційну
скаргу відхилити, судове рішення
залишити без змін.

Учасники процесу в судове
засідання не з»явились. У
відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК
України - фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органі і посадових осіб, визначених
цьому законі, що спрямовані на
примусове виконання судових рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
які провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі рішення).

Згідно ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконані відділу ДВС
Червоноградського МУЮ, у різних
державних виконавців перебував
виконавчий лист №1327/4139/2012 виданий
Червоноградським міським судом
Львівської області 06.02.2013 року про
стягнення з ФОП ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
14 000 грн. сплаченого авансового платежу,
1 000 грн. заподіяної моральної шкоди та
255 грн. 62 коп. понесених судових витрат.

15.02.2013 р. старшим державним виконавцем
ВДВС Червоноградського МУЮ Львівської
області Баліцькою Н.К. відкрито
виконавче провадження з виконання
вищевказаного виконавчого листа, що
підтверджується копією постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№36570277 від 15.02.2013 р./а.с.31/

Цього ж дня цим же державним виконавцем
направлено запити у реєструючі органи
з метою перевірки майнового стану
боржника. За даними запиту вимагалась
інформація щодо майна ОСОБА_3/ а.с. 32/

На вимогу старшого державного
виконавця отримано відповіді з
Державної податкової служби згідно
параметрів запиту на боржника фізичну
особу ОСОБА_3 / а.с. 32 зворот/, з
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України та відділу
Держземагенства у м. Червонограді
Львівської області /а.с.33,34/ та
відомості у виді інформаційної довідки
з Державного реєстру іпотек на фізичну
особу ОСОБА_3, за даними якого в іпотеці
знаходиться на підставі договору від
14.08.2007 року з «ПриватБанком» нежитлова
будівля, кормоцех поз.7, адреса АДРЕСА_3
та згідно договору іпотеки від 27.03.2008
року з ВАТ «Універсал Банк» - квартира
за адресою АДРЕСА_1 та згідно договору
іпотеки із ЗАТ КБ «ПриватБанком» від
27.08.2008 року в іпотеку передану ту ж
нежитлову будівлю, що і за договором
від 14.08.2007 року /а.с.35-36/. Вказані
договори забезпечували відповідні
кредитні договори фізичної особи
ОСОБА_3, за якими отримано суми
кредитних коштів відповідно 5 000
доларів США, 30 000 доларів США та 10 000
доларів США.

10.04.2013 р. державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника
ОСОБА_3 та оголошення заборони його
відчуження./а.с. 38/

У встановлені ЗУ «Про виконавче
провадження» після вирішення питання
про відкриття виконавчого провадження,
передбачених законом дій щодо боржника
по виконавчому документу, а саме ФОП
ОСОБА_3 - не вчинено, чим проявлено
бездіяльність. Доказів припинення
діяльності ФОП ОСОБА_3, за умови якої
державним виконавцем могли вчинятись
дії щодо перевірки майнового стану
ОСОБА_3, як фізичної особи - державними
виконавцями не надано і судом не
встановлено.

Утотожнюючи поняття ФОП та фізичної
особи, головним державним виконавцем
ВДВС Червоноградського МУЮ Баліцькою
Н.К. постановою 10.04.2013 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження та аналогічною
постановою від 13.08.2013 року знову ж таки
вирішено питання накладення арешту на
майно боржника, яким у постановах
зазначено ОСОБА_3 / а.с. 38, 39 зв./.

Про прояв бездіяльності свідчить не
лише та обставина, що аналогічне
питання у встановленому порядку не
вирішено відносно фактичного боржника,
а і те, що вказана вище постанова
реально частково виконана через пів
року. Згідно акту опису і арешту майна
за №3946982/16691 від 11.10.2013 р. описано та
накладено арешт на майно боржника, а
саме плити із каменю (14 позицій згідно
акту-опису майна.), яке було передано
ОСОБА_3 на відповідальне зберігання,
який не є учасником виконавчого
провадження./а.с. 41/

27.08.2013 року головним державним
виконавцем ВДВС винесено постанову про
призначення експерта, оціночної
діяльності для участі у виконавчому
провадженні, для встановлення вартості
квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 та
аналогічною постановою того ж
державного виконавця від 14.10.2013 року -
для встановлення вартості
надмогильних плит з каменю, описаних
згідно означених вище актів.

21.10.2013 р. від ЛНДІСЕ у ВДВС
Червоноградського МУЮ у Львівській
області скеровано рахунок на оплату
вартості призначеної експертизи у сумі
2142.00 грн..

09.12.2013 р. державним виконавцем
стягувачу -ОСОБА_2 направлено
повідомлення про авансування витрат на
проведення оцінки майна, з посиланням
на відсутність спецрахунку для його
проплати та попереджено про наслідки
не здійснення авансування витрат, а
саме про повернення виконавчого
документу на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження».

У звязку із не здійсненням скаржником
авансування витрат повязаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, 27.02.2014 р. стягувану
повернуто виконавчий документ згідно
п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження».

В подальшому постановою державного
виконавця від 19.03.2014 р. повторно
відкрито виконавче провадження з
виконання даного виконавчого листа.

Однак, державний виконавець ВДВС
Червоноградскього МУЮ у Львівській
області лише 10.09.2014 р. скерував боржнику
ОСОБА_3 вимогу про надання описаного та
арештованого майна згідно акту опису
та арешту №39467982/16691 від 11.10.2013 р., тобто
фактично лише через 11 місяців з часу
його складання і знову ж таки, не
врахував, що боржником за виконавчим
документом є ФОП ОСОБА_3

25.09.2014 р. державним виконавцем при
здійсненні повторного виходу на
дільницю за адресою АДРЕСА_4, де
попередньо перебувало описане та
арештоване майно, останнє виявлено не
було, у звязку із чим 25.09.2014 р. державним
виконавцем скеровано подання до
Червоноградського МВ ГУМВСУ у
Львівській області про внесення
відомостей у ЄРДР.

Наведені вище обставини свідчать про
те, що вчинення дій державними
виконавцями Червоноградського ВДВС не
були спрямовані на перевірку майнового
стану дійсного боржника по виконавчому
документу, таким чином мав місце прояв
бездіяльності.

Надаючи правову оцінку діям державного
виконавця при виконанні вищевказаного
виконавчого листа та задовольняючи
скаргу, суд першої інстанції також
виходив з того, що державним виконавцем
неправомірно винесено постанову про
повернення виконавчого документа та
дійшов висновку, що державним
виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ
Львівської області в ході виконання
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №1327/4139/2012 про
стягнення з ФОП ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
грошових коштів не здійснено усіх дій
щодо швидкого та повного виконання
рішення суду, що призвело до втрати
арештованого майна на яке можна було
провести стягнення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

У відповідності до вимог ч.1 ст.. 27
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі ненадання
боржником у строки, встановлені ч.2 ст. 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення суду.

Як вбачається із постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№36570277 від 15.02.2013 року боржнику надано
термін до 21.02.2013 року для добровільного
виконання рішення суду. У зв'язку з
відсутністю даних, які б свідчили про
добровільне виконання боржником
судового рішення, державний виконавець
в порушення вимог ч.1 ст.27 Закону
України «Про виконавче провадження»
після 21.02.2013 року не розпочав його
примусове виконання. Даних, які б
свідчили про протилежне матеріали
справи не містять. Навпаки як
вбачається із постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження, така винесена
державним виконавцем лише 10 квітня 2013
року, тобто через 1,5 місяці після
закінчення строку виконання рішення в
добровільному порядку.

Направляючи запити у реєструючі органи
з метою перевірки майнового стану
боржника, державний виконавець
помилково вказував у таких ОСОБА_3, тоді
як боржником за виконавчим документом
вважається ФОП ОСОБА_3, перевірка та
запити по якому державним виконавцем
взагалі не проводилась.

Згідно ч.2 ст.. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття провадження.

З матеріалів справи безспірно
встановлено, що державним виконавцем
протягом встановленого законом строку
виконання судового рішення не
проведено і постановою державного
виконавця ВП №36570277 від 27.02.2014 року на
підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
лист повернуто стягувачу з
роз'ясненням останньому, що виконавчий
лист може бути повторно пред'явлений
для виконання в строк до 27.02.2015 року.

Однак, як вбачається із описової
частини даної постанови, підставою для
повернення виконавчого документу
стягувачу стало те, що останнім не було
здійснено авансування витрат на
проведення виконавчих дій пов'язаних з
проведенням експертної оцінки, що не
відповідає вимогам п.4 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
яка передбачає, що виконавчий документ,
на підставі, якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснюється або здійснено частково
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, здійсненні
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявились
безрезультатними.

На зазначені положення закону
державний виконавець уваги не звернув,
та безпідставно виніс постанову про
повернення виконавчого документа.

Суд першої інстанції вірно врахував, що
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
виконавче провадження» витрати
органів ДВС, пов'язані з організацією
та проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження, які здійснюються за
рахунок коштів Державного бюджету
України та коштів виконавчого
провадження у порядку встановленому
КМУ.

Згідно п.2 ч.4 цієї статті до витрат,
пов»язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату, зокрема з послуг експертів,
суб»єктів оціночної діяльності -
суб»єктів господарювання та інших
осіб, залучених у встановленому
законом порядку до провадження
виконавчих дій.

Ч.1 ст. 42 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає авансування
витрат на організацію та проведення
виконавчих дій, зокрема з метою
забезпечення провадження виконавчих
дій, стягувач може за погодженням з
державним виконавцем виконавцем
внести на відповідний рахунок органу
ДВС певну грошову суму для здійснення
необхідних витрат або покриття їх
частини, якщо інше не передбачено цим
Законом.

Аналіз зазначених положень Закону
України «Про виконавче про виконавче
провадження» свідчить про те, що
авансування витрат на організацію і
проведення виконавчих дій та витрати
органів ДВС, пов'язані з організацією
та проведенням виконавчих дій не є
тотожними, оскільки авансування витрат
не входить до переліку витрат
виконавчого провадження.

Окрім того колегія суддів враховує ту
обставину, що у відповідності до вимог
ст.. 58 Закону України «Про виконавче
провадження» визначення вартості
майна боржника проводиться державним
виконавцем за ринковими цінами, що
діють на день визначення вартості
майна. Для оцінки за регульованими
цінами, оцінки нерухомого майна,
транспортних засобів, повітряних,
морських та річкових суден державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльноті - суб'єкта господарювання,
який проводить свою діяльність
відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність».

Аналіз зазначеної статті дає підстави
для висновку, що у державного виконавця
не було правових підстав для винесення
14.10.2013 року постанови про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні
для визначення оцінки надмогильних
плит, належних боржнику та описаних
згідно постанови від 11.10.2013р., оскільки
державний виконавець міг сам визначити
їх вартість і повідомити про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі, якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
/ч.3 ст.58 Закону/.

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що суд дійшов обґрунтованого
висновку, що дії державного виконавця
ВДВС Червоноградського МУЮ Львівської
області в ході виконання виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа №1327/4139/2012 про стягнення з ФОП
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 грошових
коштів були вчинені з порушенням норм
Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, ухвалу суду постановлено з
дотриманням норм процесуального
закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, підстав
для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304,п.1.ч.2 ст. 307, п.1
ч.1.ст. 312, п.4 ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Червоноградського
міського управління юстиції
Львівської області відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 28 жовтня 2014
року Залізничного районного суду м.
Львова від 23 травня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий

Судді