Справа №303/2456/14ц
№2/303/1629/14
Номер р.с. звіту - 26
29 вересня 2014 року
Мукачівський міськрайонний
суд Закарпатської області
в особі: головуючого-судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачево цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_2 про звернення стягнення та
У квітні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог ОСОБА_2, про звернення стягнення
на будинок АДРЕСА_1 в м.Мукачево та
виселення ОСОБА_1 та інших осіб із
зазначеного будинку.
Свої вимоги мотивує тим, що 13 жовтня
2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
"ПриватБанк") та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №MKА0GА00000197 згідно
якого остання отримала кредит в
розмірі 7000,00 доларів США і зобов'язався
його повернути в строк до 13 жовтня 2010
року зі сплатою за користування
кредитом відсотків розмірі 12,00 % річних
на суму залишку заборгованості за
кредитом. В той же день, 13 жовтня 2006
року, в забезпечення вимог по
кредитному договору між сторонами був
укладений договір іпотеки №MKА0GА00000197,
згідно якого ОСОБА_1 надала в іпотеку
банку будинок АДРЕСА_1 в м. Мукачево,
загальною площею 103,20 квадратних
метрів, житловою площею 60,10 квадратних
метрів. Банк свої зов»язання за
договором виконав повністю, надавши у
розпорядження ОСОБА_2 суму кредитних
коштів визначену договором. Однак
ОСОБА_2 не виконала належним чином свої
зобов»язання за кредитним договором, в
результаті чого станом на 09 квітня 2014
США, що складається з наступного: 6674,64
доларів США - заборгованість за
заборгованість за процентам за
користування кредитом, 587,56 доларів США
- заборгованість по комісії за
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язань за договором. Крім того,
позивач просив виселити відповідача та
інших осіб, які зареєстровані або
проживають у житловому будинку та
стягнути судові витрати по справі.
Представник позивача в судове
засідання не з»явився, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримав
повністю, проти заочного розгляду
справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомлена про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явилася, про причини
неявки суд не повідомила .
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до слідуючого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до кредитного договору
№MKА0GА00000197 від 13.10.2006 року ОСОБА_2 має
складається з наступного: 6674,64 доларів
доларів США - заборгованість за
процентам за користування кредитом,
587,56 доларів США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом,
несвоєчасність виконання зобов»язань
за договором. Розмір боргу
стверджується копією розгорнутого
розрахунку заборгованості станом на
09.04.2014 року. Вказані розрахунки
складені відповідно до умов кредитного
договору та вимог ЦК України.
У забезпечення виконання зобов'язань
за даним кредитним договором між
банком та ОСОБА_1 було укладено договір
іпотеки №MKА0GА00000197, згідно якого
позичальник ОСОБА_1 надала в іпотеку
банку будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 103,20 квадратних метрів, житловою
площею 60,10 квадратних метрів.
Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
3гідно з ч. 1 ст. 33 3акону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
Відповідно до п. 15.7.1 договору іпотеки
іпотекодержатель (позивач) з метою
задоволення своїх вимог має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо в момент настання
термінів виконання якого-небудь із
зобов'язань, передбачених кредитним
договором, вони не будуть виконані.
Положеннями ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Вказані положення,
відповідно до ч. 2 ст. 35 цього Закону, не
є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
У зв'язку з порушенням умов кредитного
договору позивач листом № 30.1.0.0/2-073 від
04.03.2014 року повідомив ОСОБА_1 про
необхідність повернення їй суми
заборгованості за кредитним договором,
й можливість у разі непогашення суми
кредиту та відсотків за користування
кредитними коштами у визначений строк
початку процедури звернення стягнення
на заставлене майно й звернення до суду
за захистом порушених прав кредитора.
Вказана вимога не була в повній мірі
виконана й заборгованість за кредитним
договором не була в повній мірі
Статтею 589 ЦК України передбачено, що в
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд, за заявою іпотекодержателя, вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем вимоги законодавства були
виконані та направлено відповідачу
повідомлення про усунення порушень з
вимогою про добровільне виселення за
вих № 30.1.0.0/2-073 від 04.03.2014 року
Разом з тим, 07.06.2014 року набув чинності
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», відповідно до п. 1.1
якого не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно та загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала
кредит в іноземній валюті. Для
забезпечення його виконання ОСОБА_1
передала в іпотеку будинок АДРЕСА_1 в м.
Мукачево, загальною площею 103,20
квадратних метрів, житловою площею 60,10
квадратних метрів, що знаходиться та
яка використовується відповідачем як
місце її постійного проживання, що
підтверджується листом ДМС України в
Закарпатській області №1718 від 30.04.2014
року. Також у суду відсутні відомості
про наявність у відповідача іншого
нерухомого житлового майна,
представник позивача доказів цього не
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», протягом
дії цього Закону інші закони України з
питань майнового забезпечення
кредитів діють з урахуванням його норм.
Таким чином, враховуючи норми Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог банку про
звернення стягнення на предмет іпотеки
слід відмовити. Інші позовні вимоги, а
саме про виселення відповідачів з
спірної квартири є похідними від
основних вимог про звернення стягнення
на предмет іпотеки, а відтак також не
підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223,
294 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 629, 1049,
1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 38, 39, 40
Закону України «Про іпотеку», Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», суд,-
У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення з житлового
приміщення - відмовити.
На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Закарпатської області через
Мукачівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
В.Б.Гейруш