Справа № 203/5391/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2014 року Кіровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Фролові П.І.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 пред'явила
через суд позов до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що з 21 серпня 1993 року по 19 лютого 2013
року перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого вони
мають малолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
утриманні позивача, проте відповідач,
проживаючи окремо від неї з дитиною, не
бере участі у витратах необхідних для
виховання і розвитку дитини, хоча має
такий обов'язок, тому позивач просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дитини
щомісяця в розмірі 1/4 частини усіх
видів доходу, починаючи з дня звернення
до суду.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі, надавши пояснення аналогічні
змісту позовних вимог та наполягаючи
на задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, діючи
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 28 серпня 2014 року
строком дії до 28 серпня 2015 року без
обмеження у праві представництва (а.с.
18), в судовому засіданні позов визнала
повністю, пояснивши, що відповідач має
постійний заробіток, з розміром
аліментів повністю погоджується, інших
осіб на утриманні не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази, враховуючи принцип
диспозитивності за ст.11 ЦПК України та
положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає
за необхідне ухвалити рішення про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка
набула чинності для України 27.09.1991,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Стверджуючи ці
положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України
та ст. 180 СК України встановлюють
обов'язок батьків утримувати дітей до
їх повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з 21 серпня 1993 року по 19 лютого 2013 року
перебували у шлюбі, зареєстрованому
Відділом РАГС виконкому Кіровської
районної ради народних депутатів,
актовий запис №527, та розірваному за
рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року,
яке набрало законної сили 19 лютого 2013
року (а.с.2). Сторони є батьками,
народженої у цьому шлюбі дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим відділом
реєстрації актів громадянського стану
Кіровського районного управління
юстиції м. Дніпропетровська 30 жовтня 2002
року, копія якого долучена до
матеріалів справи (а.с. 4).

Дитина проживає разом з матір'ю та
перебуває на її утриманні, що визнано
сторонами у судовому засіданні та за
правилами ст. 61 ЦПК України додатковому
доказуванню не підлягає.

Одночасно судом встановлено, що
відповідач працює за трудовим
договором, має сталий заробіток, має
задовільний стан здоров'я, інших осіб
на утриманні у нього не перебуває, що
також визнано самим відповідачем у
судовому засіданні.

За розгляду справи встановлено, що
домовленості (договору) щодо сплати
аліментів на утримання дитини між
сторонами у даній справі досягнуто не
було, відповідач разом з позивачем та
дитиною не проживає, регулярного
утримання позивачу на дитину не надає,
тому належить визнати, що ним порушено
покладений на нього статтею 180 СК
України обов'язок по утриманню, який є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, а тому вбачаються
усі підстави для присудження до
стягнення з відповідача за цим позовом
на користь позивача аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Водночас, визначаючи розмір аліментів,
які підлягають присудженню до
стягнення з відповідача, суд виходить з
положень ч. 3 ст. 181 та ч.2 ст.182 СК України,
які передбачають присудження за
рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліменти) у частці від доходу її
матері, батька, розмір яких, у
будь-якому випадку, не може бути меншим
на одну дитину, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відтак, зважаючи на встановлені судом
обставини ведення відповідачем
постійної трудової діяльності з
регулярним заробітком, у даній справі
вбачаються підстави для присудження
аліментів у частці від доходу
відповідача, та при вирішенні питання
щодо присудження до сплати аліментів
та їх розміру, суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
малолітньої дитини, яка потребує
піклування, утримання, перебуває на
утриманні матері (позивача), а також
стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, який є
працездатним, має сталий дохід, інших
дітей та непрацездатних членів сім'ї на
утриманні не має, а також інші
обставини, що мають істотне значення,
зокрема, розмір прожиткового мінімуму
на дитину віком від 6 до 18 років, який з 01
жовтня 2014 року становить - 1373,00 грн.,
матеріальний стан позивача, суд
приходить до висновку, що справедливим
та співмірним буде визначити аліменти
на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
щомісяця до повноліття дитини, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 214, 215, 218, 367, 81, 88,
222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки
м. Дніпропетровська, на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м. Дніпропетровська, аліменти в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходу) щомісяця до повноліття дитини,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи стягнення
з 22 серпня 2014 року та до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В. Колесніченко