Справа № 462/5875/14
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/7896/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю:
позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Залізничного районного суду
м. Львова від 14 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 14 листопада 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до судді
Львівського окружного
адміністративного суду ОСОБА_3 про
застосування ст.56 Конституції України
та стягнення з державного рахунку 170
млн. євро або рівноцінну суму у гривні.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана ухвала є незаконною,
постановленою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що відмова у відкритті
провадження у справі за його позовом є
необґрунтованою і порушує його
процесуальні та конституційні права.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу
передати для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, районний суд виходив з того, що
вимоги позивача, заявлені до судді
Львівського окружного
адміністративного суду ОСОБА_3,
зводяться до оскарження дій судді,
пов'язаних із розглядом справи
позивача, що перебувала у провадженні
Львівського окружного
адміністративного суду, а відтак
вимоги позивача до відповідача не
підлягають розгляду в суді в порядку
цивільного судочинства, оскільки
законодавством передбачений інший
механізм усунення помилок та
недоліків, допущених при здійсненні
правосуддя, шляхом відповідного
процесуального оскарження.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на
матеріалах справи та вимогах закону.

При зверненні до суду з вказаним
позовом позивач зазначав, що шкода
йому завдана внаслідок незаконних дій
судді Львівського окружного
адміністративного суду ОСОБА_3, а тому
застосувавши ст.56 Конституції України,
просив стягнути з державного рахунку 170
млн. євро або рівноцінну суму у гривні.

Відповідно до ст.56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Проте, судді не відносяться до
посадових чи службових осіб органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування.

Так, у постанові Пленуму Верховного
Суду України від 12 червня 2009 року №6
«Про деякі питання, що виникають у
судовій практиці при прийнятті до
провадження адміністративних судів та
розгляді ними адміністративних
позовів до судів і суддів» роз'яснено,
що у розумінні положень частини першої
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3,
статті 17, частини третьої статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України суди та судді при розгляді
ними цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Конституцією України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя
незалежні й підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а також однією з
основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом
(ст.ст.126, 129).

Згідно із зазначеними положеннями
Конституції України судові рішення і,
відповідно, дії або бездіяльність
судів(суддів) з питань здійснення
правосуддя(пов'язаних з підготовкою й
розглядом справ у судових інстанціях)
можуть оскаржуватись у визначеному
порядку до суду вищої інстанції, а не в
інший суд першої інстанції. Останнє
порушувало б принцип незалежності
суддів, і заборону втручання у
вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на
рішення, дії чи бездіяльність органів
державної влади, посадових і службових
осіб, а його рішення(дії, бездіяльність)
оскаржуються лише в порядку,
визначеному ст.129 Конституції України
та законодавством про судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні
врегульовано конституційними нормами
окремо від діяльності інших органів
державної влади. Відповідно до ст.62
Конституції матеріальна і моральна
шкода, завдана безпідставним
засудженням, відшкодовується державою
лише в разі скасування вироку як
неправосудного. Проте й цьому разі за
заподіяну особі шкоду відповідає не
суд або суддя, а держава.

Отже, суд (суддя) як орган (особа), що
здійснює правосуддя, не може бути
відповідачем у цивільній справі.
Винятками є лише випадки, коли
суд(суддя) виступає не як орган(особа),
що здійснює правосуддя, а як будь - яка
інша установа (особа). Заяви, скарги,
спрямовані на дії судді при здійсненні
правосуддя, не підлягають розглядові в
суді першої інстанції, оскільки
відповідно до закону є інший механізм
усунення помилок і недоліків,
допущених при здійснення правосуддя.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала є
законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1
п.1, 314 ч.1п.4, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Львова від 14 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

Судді: