Справа № 256/1167/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2014 року

Калінінський районний суд м. Донецька
Донецької області в складі:

головуючої
судді
- Токарєвої Н.М.,

при секретарі
-
Некрасової Г.В.,

за участю:

позивача
- ОСОБА_1,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Служба у справах дітей
Калінінської районної в м. Донецьку
ради, Служба у справах дітей
Макіївської міської ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні, визначення способу та
порядку спілкування та участі у
вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

19.02.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до Калінінського районного суду м.
Донецька з позовом до ОСОБА_2, треті
особи Служба у справах дітей
Калінінської районної в м. Донецьку
ради, Служба у справах дітей
Макіївської міської ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні, визначення способу та
порядку спілкування та участі у
вихованні дитини.

У позовній заяві позивач вказав, що
04.06.1998 року ОСОБА_1, вступила до
зареєстрованого шлюбу з відповідачем,
ОСОБА_2, що підтверджується свідо цтвом
про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу мають
двох неповнолітніх дітей: сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з
відповідачем, ОСОБА_2, не склалось, та
06.11.2010 року між нами були припинені
шлюбні відносини. Відповідач пішов
проживати до своїх батьків за адресою:
АДРЕСА_1 та забрав з собою сина. В кінці
грудня 2010 року відповідач, ОСОБА_2,
разом із сином ОСОБА_3 повернувся
проживати до квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2. Відповідач створив
такі умови, що спільне життя однією
сім'єю з ним стало неможливим.
Позивачка запропонувала дітям піти
проживати до її матері за адресою:
АДРЕСА_3. Дочка погодилась, а син ОСОБА_3
відмовився. У січні 2011 року позивачка
разом з донькою ОСОБА_4 пішла від
відповідача і стала прожива ти у своєї
матері. Після цього відповідач
заборонив сину зустрічатися і
спілкуватися з позивачкою. 10.03.2011 року
позивачка звернулась до
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки із позовом до відповідача,
ОСОБА_2, про припинення його права на
частку в загальній сумісній власності
та визнання за позивачкою права
власності на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2. Рішенням
Червоногвардійського районного суду м.
Макіїв ки від 01.07.2011 року шлюб між ними,
був розірваний. Рішенням
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки від 23.12.2011 року було припинено
право відповідача, ОСОБА_2, на ? частину
майна у загальній сумісній власності
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2, за позивачкою було визнано
право власності на вказану квартиру, з
мене на користь відповідача була
стягнута вартість ? частини квартири. У
липні 2012 року позивачка з донькою
ОСОБА_4 повернулась проживати в
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2. Відповідач разом з сином
ОСОБА_3 пішов із квартири проживати до
своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1.
Починаючи з січня 2011 року по теперішній
час відповідач, ОСОБА_2, повністю
позбавив позивачку можливості
спілкуватися з неповнолітнім сином
ОСОБА_3 та брати участь у його
вихованні. За цей час позивачка змогла
зустрітися з сином всього декілька
разів. Вона неодноразово просила
відповідача, ОСОБА_2, надати її
можливість поспілкуватись з сином
ОСОБА_3, але кожного разу відповідач
відмовляв її. Відповідач заборонив
сину спілкуватися з позивачкою навіть
по телефону. Після того, як син став
проживати з батьком, позивачка була
повністю усунута від ви ховання сина,
ОСОБА_3 став погано вчитись у школі,
його успішність з більшості шкільних
предметів різко впала. З боку вчителів
почалися нарікання на поведінку та
роботу на уро ках. Син систематично
запізнюється в школу, часто зовсім
пропускає уроки, не готу ється до
уроків, не робить домашні завдання,
приходить до школи неохайно одягненим.
До того ж син ОСОБА_3 став проявляти
неповагу до вчителів, поводить себе
агресивно та імпульсивно, не реагує на
їх зауваження. ОСОБА_3 також змінив своє
ставлення до одно класників, він майже
ні с ким не спілкується, часто проявляє
до них недоброзичливість, може
образити та насміятись. Позивачка
звернулась з заявою до органу опіку та
піклування Калінінського району міста
До нецька для встановлення порядку її
участі у вихованні дитини. Рішенням
виконавчого комітету Калінінської
районної в м. Донецьку ради № 217 від
12.09.2012 року був встановлений порядок
участі позивачки у вихованні
неповноліт нього сина ОСОБА_3, а саме
щотижнево по суботах з 14 00 до 18 00 годин
на нейтральній території. Але
відповідач, ОСОБА_2, ухиляється від
виконання рішення виконавчого комі
тету Калінінської районної в м.
Донецьку ради № 217 від 12.09.2012 року.
Починаючи з 12.09.2012 року по теперішній
час, відповідач жодного разу не
дозволив позивачці побачитись та
поспілкуватись з сином. У зв'язку з тим,
що відповідач, ОСОБА_2, чинить перешкоди
у спілкуванні та вихованні
неповнолітнього сина ОСОБА_3, позивач
просив суд визначити наступні способи
участі ОСОБА_1, у спілку ванні та
вихованні неповнолітнього сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: - систематичні
побачення за місцем проживання ОСОБА_1
щотижнево по вівторках та четвергах з
16:00 до 20:00 годин, а також у вихідні дні по
суботах з 12:00 години до 12:00 годин неділі
без присутності відповідача, ОСОБА_2; -
дозволити ОСОБА_1, оздоровляти
неповноліт нього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом виїзду з ним в зони
відпочинку в межах України щорічно
терміном 14 днів без участі відповідача,
ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, а саме, не заперечує проти
винесення по даній справі рішення, яким
буде встановлено дні та години
спілкування позивачки з сином, які
вказані у позові. Відносно того, що ним
чиниться перешкоди у спілкуванні
позивачки з сином о він з цим не згодний
у повному обсязі.

Представник третьої особи Служба у
справах дітей Калінінської районної в
м. Донецьку ради у судове засідання не
з'явилась, але надала суду заяву у якій
просила розглядати дану справу у її
відсутності проти винесення рішення не
заперечує та просить постановити
рішення відносно чинного
законодавства України з урахуванням
інтересів дитини.

Представник третьої особи Служба у
справах дітей Макіївської міської ради
у судове засідання не з'явилась, але
надала суду заяву у якій просила
розглядати дану справу у її
відсутності проти винесення рішення не
заперечує та просить постановити
рішення відносно чинного
законодавства України з урахуванням
інтересів дитини.

Розглянувши цивільну справу в межах
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи і докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
припинення дії, яка порушує право.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК
України, кожна із сторін зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Стаття 153 СК України передбачає, що
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Згідно ч.3 ст. 157 СК України той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки
та піклування, другий із батьків має
право звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкоди. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинок, відвідування
дитиною місяця його проживання тощо),
місце та час їх спілкування.

Як встановлено у судовому засіданні,
що 04.06.1998 року ОСОБА_1, вступила до
зареєстрованого шлюбу з відповідачем,
ОСОБА_2, що підтверджується свідо цтвом
про реєстрацію шлюбу.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: а саме сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейне життя з відповідачем, ОСОБА_2,
не склалось, та 06.11.2010 року між нами
були припинені шлюбні відносини.

Відповідач пішов проживати до своїх
батьків за адресою: АДРЕСА_1 та забрав з
собою сина.

В кінці грудня 2010 року відповідач,
ОСОБА_2, разом із сином ОСОБА_3
повернувся проживати до квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач створив такі умови, що
спільне життя однією сім'єю з ним стало
неможливим.

Позивачка запропонувала дітям піти
проживати до її матері за адресою:
АДРЕСА_3, дочка погодилась, а син ОСОБА_3
відмовився.

У січні 2011 року позивачка разом з
донькою ОСОБА_4 пішла від відповідача і
стала прожива ти у своєї матері.

Після цього відповідач заборонив сину
зустрічатися і спілкуватися з
позивачкою.

10.03.2011 року позивачка звернулась до
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки із позовом до відповідача,
ОСОБА_2, про припинення його права на
частку в загальній сумісній власності
та визнання за позивачкою права
власності на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіїв ки від 01.07.2011
року шлюб між ними, був розірваний.

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 23.12.2011
року було припинено право відповідача,
ОСОБА_2, на ? частину майна у загальній
сумісній власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2, за
позивачкою було визнано право
власності на вказану квартиру, з мене
на користь відповідача була стягнута
вартість ? частини квартири.

У липні 2012 року позивачка з донькою
ОСОБА_4 повернулась проживати в
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідач разом з сином ОСОБА_3 пішов
із квартири проживати до своїх батьків
за адресою: АДРЕСА_1.

Починаючи з січня 2011 року по теперішній
час відповідач, ОСОБА_2, повністю
позбавив позивачку можливості
спілкуватися з неповнолітнім сином
ОСОБА_3 та брати участь у його
вихованні.

За цей час позивачка змогла зустрітися
з сином всього декілька разів. Вона
неодноразово просила відповідача,
ОСОБА_2, надати її можливість
поспілкуватись з сином ОСОБА_3, але
кожного разу відповідач відмовляв її.

Після того, як син став проживати з
батьком, позивачка була повністю
усунута від ви ховання сина, ОСОБА_3
став погано вчитись у школі, його
успішність з більшості шкільних
предметів різко впала.

З боку вчителів почалися нарікання на
поведінку та роботу на уро ках.

Син систематично запізнюється в школу,
часто зовсім пропускає уроки, не готу
ється до уроків, не робить домашні
завдання, приходить до школи неохайно
одягненим. До того ж син ОСОБА_3 став
проявляти неповагу до вчителів,
поводить себе агресивно та
імпульсивно, не реагує на їх
зауваження.

ОСОБА_3 також змінив своє ставлення до
одно класників, він майже ні с ким не
спілкується, часто проявляє до них
недоброзичливість, може образити та
насміятись.

Позивачка звернулась з заявою до
органу опіку та піклування
Калінінського району міста До нецька
для встановлення порядку її участі у
вихованні дитини.

Рішенням виконавчого комітету
Калінінської районної в м. Донецьку
ради № 217 від 12.09.2012 року був
встановлений порядок участі позивачки
у вихованні неповноліт нього сина
ОСОБА_3, а саме щотижнево по суботах з
14:00 до 18:00 годин на нейтральній
території. Але відповідач, ОСОБА_2,
ухиляється від виконання рішення
виконавчого комі тету Калінінської
районної в м. Донецьку ради № 217 від
12.09.2012 року.

Починаючи з 12.09.2012 року по теперішній
час, відповідач жодного разу не
дозволив позивачці побачитись та
поспілкуватись з сином.

Виходячи з представлених доказів, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивачки обґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 213,
214, 215, ЦПК України, ст.141, 151, 153, 157, 159
Сімейного кодексу України, ст. 12 ЗУ
«Про охорону дитинства», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Служба у справах дітей
Калінінської районної в м. Донецьку
ради, Служба у справах дітей
Макіївської міської ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні, визначення способу та
порядку спілкування та участі у
вихованні дитини - задовольнити.

Зобов'язати відповідача, ОСОБА_2,
усунути перешкоди у спілкуванні
ОСОБА_1, з не повнолітнім сином, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не перешкоджати її у
спілкуванні з сином та його вихованні.

Визначити наступні способи участі
ОСОБА_1, у спілку ванні та вихованні
неповнолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1:

1) систематичні побачення за місцем
проживання ОСОБА_1 щотижнево по
вівторках та четвергах з 16:00 до 20:00
годин, а також у вихідні дні по суботах
з 12:00 години до 12:00 годин неділі без
присутності відповідача, ОСОБА_2;

2) дозволити ОСОБА_1, оздоровляти
неповноліт нього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом виїзду з ним в зони
відпочинку в межах України щорічно
терміном 14 днів без участі відповідача,
ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області протягом десяти днів
з дня його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Токарєва Н.М.

03.02.2014