Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій» в особі директора Поліщука Валерія Борисовича про повернення незаконно утриманих коштів заробітної плати та заборону незаконних відрахувань, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: припинити дію, яка порушує її право, а саме припинити незаконні відрахування із її заробітної плати, шляхом визнання наказу ДП УкрНЦРІТ № 21/0, виданого 21 серпня 2013 року незаконним та накладення заборони на такі відрахування; у зв'язку з незаконністю відрахувань із її заробітної плати прийнятим рішенням зобов'язати державне підприємство «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій» відновити становище, яке існувало до порушення її права, тобто повернути їй незаконно стягнуті кошти в розмірі 3 100 гривень; визнати незаконним рішення, а саме акт № 032-30/1539 від 05 липня 2013 року в частині висновку щодо зайвого нарахування та виплати заробітної плати на 40,44 тис гривень, органу державної влади, в особі їхніх посадових і службових осіб, а саме інспекторів Держфінінспекції в м. Києві.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона працює в державному підприємстві «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій» завідувачем фінансово-економічного відділу з 01 липня 2009 року по теперішній час, а також у зв'язку з оптимізацією структури госпрозрахункового державного підприємства працювала за суміщенням фахівцем відділу кадрів з 01 липня 2009 року по 31 травня 2013 року. На ДП УкрНЦРІТ проводилася ревізія (перевірка) ДФІ в м. Києві по результатом фінансової діяльності. Згідно акту перевірки, що проводилася посадовими особами ДФІ в м. Києві, зазначено, що у відповідача «нараховані та виплачені доплати працівникам за суміщенням посад, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати на 40,44 тисяч гривень», в тому числі, конкретно їй на суму 22 054,51 гривень. Її ознайомили з поданим ДФІ м. Києва щодо усунення порушень вимог бюджетного законодавства від 15 січня 2014 року № 88-3328 вих. 14, на підставі якого Прокуратура Голосіївського району м. Києва вимагає вжити заходів щодо усунення порушень бюджетного законодавства України, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2012 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» та п. 4 Наказу МОН України від 26 вересня 2005 року № 557 «Про впорядкування умов оплати раці та затвердження сем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ». Згідно Наказу № 21/0 УкрНЦРІТ виданого 21 серпня 2013 року, з неї вираховуються (утримуються із заробітної плати) грошові кошти на погашення збитків, які були визначені працівниками ДФІ м. Києва за вищевикладені порушення. Станом на 30 квітня 2014 року з неї утримано 3 100 гривень. Однак, утримання продовжуються. При цьому, вказане посилання працівниками ДФІ на вищезазначені документи є некоректними, оскільки стосується підприємств, організацій, що мають статус бюджетних та національних. ДП УкрНЦРІТ не відноситься до організацій бюджетної сфери та не має статусу фаціального, а являється госпрозрахунковим підприємством. Таким чином, наказ відповідача № 21/0 є незаконним та вирахування з заробітної плати проводяться протиправно. У період, за який здійснювалася перевірка, а саме з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2013 року вона працюючи завідувачем фінансово-економічного відділу виконувала суміщення обов'язків провідного фахівця відділу кадрів. В даному випадку, зазначені посади є різними за своєю професійною спрямованістю тобто, одна особа не виконувала роботу, яка б дублювала іншу. Це означає, що їх не можна вмістити в одну посаду на підприємстві. Виходячи з цього вона вважає, що в її діях відсутня вина, як основний фактор відповідальності та взагалі відсутній сам факт правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, виходячи з положень вимог ст. 105 КЗпП України та ст. 1215 Цивільного кодексу України. Пояснив суду, що позивач виконувала роботу за сумісництвом на двох посадах на підприємстві. З наказом № 21/0 від 21 серпня 2013 року вона ознайомлена, при цьому зазначив, що йому не відомо, коли саме позивач була з ним ознайомлена, оскільки наказ не містить дати ознайомлення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що наказ № 21/0 виданий на підставі перевірки Держфінінспекції. Згідно висновку інспекції підприємство повинно повернути надмірно сплачені кошти. При цьому, зазначив, що висновку інспекції вони не оскаржували. Також, пояснив, що позивач не мала права на суміщення двох посад, так як підприємство є державним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до Статуту Державного підприємства «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій», затвердженого головою Державного агентства з питань науки, інновацій та інформатизації України» 06 червня 2011 року, Державне підприємство «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій», яке є правонаступником Українського наукового центру державної реєстрації і сертифікації інформаційних технологій «Софт-Рейтинг» засноване на державній власності, зареєстроване Виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів м. Києва рішенням від 05 березня 1991 року № 300, підпорядковане Державному агентству з питань науки, інновацій та інформатизації України.

Згідно ст. 1 Статуту, УкрНІЦТ є госпрозрахунковим державним підприємством Агентства.

Як вбачається з наказу Державного підприємства «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій № 16/0, ОСОБА_1 з 01 липня 2009 року було призначено на посаду завідувача фінансово-економічного відділу з виконанням обов'язків провідного фахівця відділу кадрів за суміщенням.

Згідно ст. 98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження й розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Статтею 102-1 КЗпП України передбачено, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Згідно ст. 105 КЗпП України, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

Відповідно до п. п. 4.1. п. 4 Положення про оплату праці Українського наукового центру розвитку інформаційних технологій, що являється додатком колективного договору, узгодженого зборами трудового колективу 17 травня 2007 року протокол № 01-05-07, надбавки та доплати встановлюються: за суміщенням професій (посад) - до 50% окладу.

Згідно п.п. 4.2. п 4 Положення про оплату праці Українського наукового центру розвитку інформаційних технологій, що являється додатком колективного договору, узгодженого зборами трудового колективу 17 травня 2007 року протокол № 01-05-07, набавки та доплати до посадових окладів штатних працівників УкрНЦРІТ встановлюються наказом директора за поданням керівників підрозділів згідно галузевих нормативних документів та генеральної тарифної угоди.

Відповідно до довідки про розмір отриманої заробітної плати ОСОБА_1 на посадах завідувача фінансово-економічного відділу та провідного фахівця відділу кадрів за період з 2010-2013 років, від 01 грудня 2014 року № 125, основна заробітна плата ОСОБА_1 за 2010-2013 роки складала 55 131,95 гривень, надбавка за суміщення - 23 756,87 гривень, з яких за 2010 рік - 15 704,42 гривень, за 2011 рік - 17 828,11 гривень, за 2012 рік - 20 649,41 гривень, за 2013 рік - 24 706,88 гривень. Надбавка за суміщення згідно акту ДФІ у м. Києві станом на 01 квітня 2013 року складає - 22 054,51 гривень, з 01 червня 2013 року надбавка за суміщенням знята.

Відповідно до Акту № 032-30/1539 від 05 липня 2013 року ревізії фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, що перебувають у віданні Державного агентства з питань науки, інновацій та інформатизації України Державного підприємства «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій» за період з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2013 року, ревізією встановлено, що на підставі наказів директора Поліщука В.Б. працівникам Центру, які займають керівні посади, а саме: головному бухгалтеру ОСОБА_4 та завідувачу планово-економічного відділу ОСОБА_1 у період з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2013 року здійснювалася нарахування та виплата доплат за суміщення посад, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати на загальну суму 40439,13 гривень (2010 рік - 9475,62 гривень, за 2011 рік - 12714,14 гривень, 2012 рік - 14859,77 гривень, січень - березень 2013 року - 3389,60 гривень) та, як наслідок, зайво перераховано коштів до державних цільових фондів та єдиного соціального внеску на загальну суму 14922,04 гривень. Внаслідок вказаного порушення Центру завдано матеріальної шкоди (збитків) в загальній сумі 55361,17 гривень.

В подальшому, на виконання вимог Державної фінансової інспекції в м. Києві за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій» за період з 01 січня 2010 року - 30 березня 2013 року при нарахуванні заробітної плати з ОСОБА_1 було проведено утримання зайво виплачених коштів у вигляді надбавок за суміщення посад починаючи з 01 серпня 2013 року у розмірі 20% від зарплати до погашення суми 40,44 тис. гривень (ОСОБА_1 - 22 054,51 гривень) та проведено коригування з цього утримання по сплаті Єдиного соціального внеску на суму 14,92 тис. гривень.

Відповідно до довідки про утримання із заробітної плати працівників УкрНЦРІТ згідно вимог ДФІ у м. Києві станом на 01 листопада 2014 року, з ОСОБА_1 всього було здійснено утримання на загальну суму 3400 гривень, з яких: за серпень 2013 року - 600,00 гривень, за вересень 2013 року - 600,00 гривень, за жовтень 2013 року - 400,00 гривень, за листопад 2013 року - 300,00 гривень, за грудень 2013 року - 300,00 гривень. За січень 2014 року - 300,00 гривень, за лютий 2014 року - 300,00 гривень, за березень 2014 року - 300,00 гривень, за квітень 2014 року - 300,00 гривень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що Державне підприємство «УкрНЦРІТ» не відноситься до організацій бюджетної сфери та не має статусу національного, а являється госпрозрахунковим підприємством, у зв'язку з чим наказ відповідача № 21/0 є незаконним.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями сторони позивача, з огляду на наступне.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

Так, відповідно до п. п. 6.1., 6.2. ст. 6 Статуту, управління підприємством здійснює його керівник (директор). Наймання керівника здійснюється агентством шляхом укладання контракту. Підприємство самостійно визначає структуру управління і встановлює штати.

Відповідно до п. 6.4. ст. 6 Статуту, заступники керівника підприємства, керівники та спеціалісти підрозділів апарату управління і структурних підрозділів (відділів, лабораторій, секторів та інших підрозділів підприємства), призначаються на посаду і звільняються з посади керівником підприємства.

Згідно п. 7.5. ст. 7 Статуту, керівник обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором.

У той же час, протягом названого періоду (час протягом якого позивачу нараховувалась плата за суміщення посад),діяла постанова Ради Міністрів СРСР від 04 грудня 1981 року № 1145 «Про порядок та умови суміщення професій (посад)», положеннями якої врегульовано порядок і умови суміщення професій (посад), розширення зон обслуговування або збільшення об'єму виконуваних робіт; виконання разом зі своєю основною роботою обов'язків тимчасово відсутніх працівників та визначено розмір доплат за суміщення.

Пунктом 15 зазначеної постанови закріплено, що на керівників підприємств, установ і організацій, їх заступників, керівників структурних підрозділів, відділів, цехів, служб і їх заступників ця постанова не поширюється, тобто доплати за суміщення їм не встановлюються.

Суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин названий нормативно-правовий акт на підставі приписів постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», згідно яких до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» передбачені доплати працівникам:а) у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки):за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників;за суміщення професій (посад);за розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваних робіт. Зазначені види доплат не встановлюються керівникам бюджетних установ, закладів та організацій, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів цих установ, закладів та організацій, їх заступникам.

З огляду на викладене, вбачається, що позивач, як завідувач планово-економічного відділу підприємства, займаючи дану посаду, не мала права на суміщення даної посади з посадою провідного фахівця відділу кадрів, що прямо суперечить вимогам Постанови Ради Міністрів СРСРС від 04 грудня 1981 року № 1145 «Про порядок і умови суміщення професій (посад)».

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність відрахувань із заробітної плати позивача на підставі акту № 032-30/1539 від 05 липня 2013 року в частині зайвого нарахування та виплати заробітної плати, у зв'язку з чим із заробітної плати останньої проводяться відрахування на підставі наказу № 21/0 від 21 серпня 2013 року.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи відсутність підстав для можливості суміщення посад з боку позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання наказу № 21/0 від 21 серпня 2013 року незаконним, накладення заборони на такі відрахування та відновлення становища, що існувало до порушення її права.

Щодо позовних вимог щодо визнання акту № 032-30/1539 від 15 серпня 2013 року незаконним, то дані вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки вказаний акт складений Державною фінансового інспекцією, як органом державної влади, при цьому будь-яких позовних вимог з боку позивача до останньої пред'явлено не було.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій» в особі директора Поліщука Валерія Борисовича про повернення незаконно утриманих коштів заробітної плати та заборону незаконних відрахувань.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 97, 98, 102-1, 105 КЗпП України, Постановою Ради Міністрів СРСРС від 04 грудня 1981 року № 1145 «Про порядок і умови суміщення професій (посад)», Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науковий центр розвитку інформаційних технологій» в особі директора Поліщука Валерія Борисовича про повернення незаконно утриманих коштів заробітної плати та заборону незаконних відрахувань - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: