Справа № 133/3770/13-ц Провадження №
22-ц/772/2727/2014Головуючий в суді першої
інстанції Проць В. А.Категорія
47Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Матківської М.В., Пащенко
Л.В.

при секретарі: Сніжко О.А.

за участю: представника відповідача
адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_3, подану її представником
ОСОБА_2, на рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 15.08.2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельної ділянки, третя
особа яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору Козятинська міська
рада, -

в с т
а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася до суду з даним
позовом до ОСОБА_3 та висувала вимогу
усунути перешкоди в користуванні
належною їй земельною ділянкою шляхом
приведення відповідачкою прибудови у
відповідність до будівельних норм.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 15.08.2014 року
позов ОСОБА_4 задоволено: зобов'язано
ОСОБА_3 усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_4 шляхом приведення
прибудови у відповідність до вимог
чинного законодавства та проектної
документації. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 понесені нею судові
витрати в розмірі 229 грн. 40 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду,
відповідач через свого представника
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, невірну оцінку
обставин, що склалися, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову ОСОБА_4
відмовити. Апеляційну скаргу мотивує
тим, що вона здійснила прибудову хоча й
по межі земельної ділянки, однак у
відповідності до виданого їй
будівельного паспорта. Суд
оскаржуваним рішенням захистив права
позивачки, які ще не порушені,
припустивши, що в разі накриття
прибудови опади стікатимуть на землю
позивачки, а та обставина, що прибудова
затіняє кімнату позивачки, взагалі
нічим не доведена. Резолютивна частина
рішення є неконкретною: не містить
переліку дій, які відповідач повинна
вчинити та яку саме добудову привести у
відповідність.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача адвокат
ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу
підтримав з викладених у ній підстав.
Позивач та її представник, представник
третьої осби в судове засідання не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, що
підтверджується відповідними
поштовими розписками.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 152 ЗК України
держава забезпечує громадянам та
фізичним особам рівні умови захисту
права власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється, в тому числі,
шляхом відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

За загальними правилами
добросусідства, закріпленими
законодавцем у ст.ст. 103-109 ЗК України,
додержання правил добросусідства є
обов'язком власників та
землекористувачів земельних ділянок,
які мають обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам та
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдасться щонайменше
незручностей.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2. Що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло(а.с.5) та земельної
ділянки, на якій ця квартира
розташована, на підставі державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯК № 768967 (а.с.9).

Власником суміжної квартири № 1 та
земельної ділянки є ОСОБА_3 (а.с. 42, 70).

ОСОБА_3 здійснила прибудову до належної
їй квартири з порушенням п.3.25 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень», з
відхиленням від затвердженої
проектної документації: будівельного
паспорту, виданого Управлінням
містобудування та архітектури
Козятинської міської ради № 35 від
12.06.2012 року, а саме: здійснила
будівництво по межі земельних ділянок
її та ОСОБА_4 Вказані обставини
доведені матеріалами перевірки
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Вінницькій
області (а.с.8), за що її було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст. 96 ч.5 КУпАП та зобов'язано
привести добудову у відповідність до
вимог законодавства.

Тому суд першої інстанції дійшов
вірного та обґрунтованого висновку, що
такі дії відповідачки перешкоджають
позивачці використовувати належну їй
земельну ділянку та на підставі ст.103
ч.1, 152 ч.2 ЗК України, ст. 386 ч.2 ЦК України
задовольнив позовні вимоги.

Посилання відповідачки в апеляційній
скарзі на те, що суд захистив право, яке
ще не порушене, негативні наслідки
будівництва (затінення кімнати, тощо)
не були доведені позивачкою, - не
заслуговує на увагу, так як будівництво
фундаменту на межі земельних ділянок -
це вже порушення прав позивачки на
використання належної їй на праві
приватної власності земельної ділянки,
незалежно від того чи настали
негативні наслідки чи ні.

Що стосується посилання в апеляційній
скарзі на неконкретність резолютивної
частини рішення, то в разі, якщо рішення
є незрозумілим для особи, яка брала
участь у справі, суд за її заявою може
постановити ухвалу, якою роз'яснити
ухвалене рішення. Не змінюючи при цьому
його зміст (ст.221 ЦПК України), тому це ні
за яких умов не може бути підставою для
скасування рішення по справі.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції прийнято з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки,
викладені у судовому рішенні,
ґрунтуються на нормах закону,
витікають з матеріалів і

-2-

обставин справи та доводами
апеляційної скарги не спростовуються,
тому підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 325
ЦПК України,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її
представником ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 15 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
Т.М.Шемета

Судді:
М.В.Матківська

Л.В. Пащенко