Справа № 2-1463/11
УХВАЛА

23.12.2014

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого – судді Спаї В.В.,

секретар – Прудченко В.Д.,

за участі представника ОСОБА_1 –
ОСОБА_2,

за участі позивача - ОСОБА_3,

за участі представника позивача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову та про скасування
заборони, яка застосована ухвалою про
забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська знаходилася
цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Базис» в особі його
Дніпропетровського регіонального
відділення, де треті особи –
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центр міста» та
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу
ОСОБА_6 про визнання недійсними
довіреності та договору іпотеки
нерухомого майна; ухвалою суду від
26.05.2010 р. було задоволено клопотання
позивача про забезпечення позову в
даній цивільній справі та накладена
заборона на проведення будь-яких дій,
спрямованих на відчуження належної
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
фізичної особи НОМЕР_1) земельної
ділянки площею 0,0600 га за
загальнодержавним кадастровим номером
:01:558:0010, яка розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Широка, № 116-Б.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23.10.2012 р. була визнана недійсною
довіреність від 01.02.2008 р., яка
посвідчена приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрована в реєстрі за №1188. Також,
даним судоми рішенням був визнаний
недійсним договір іпотеки №0212-1/і від
12.02.2008 р., укладений між Публічним
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний банк «Базис»в особі
Дніпропетровського регіонального
відділення та ОСОБА_5, яка діяла від
імені ОСОБА_3 на підставі довіреності,
посвідченої 01.02.2008 р. приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та яка зареєстрована в реєстрі за №1188,
предметом якого є земельна ділянка,
розташована за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Широка, №116-Б.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.02.2013 р.
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23.10.2012 р. в частині посилання на
довіреність від 08.02.2008 р. змінено,
виключено з мотивувальної частини
рішення суду посилання на висновки
експертизи щодо цієї довіреності.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14.02.2013 р.
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23.10.2012 р. в частині визнання недійним
договору іпотеки №0212/і від 12 лютого 2008
року, укладеного 12 лютого 2008 року між
публічним акціонерним товариством
«Акціонерний комерційний банк «Базис»
та ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_3 на
підставі довіреності від 01 лютого 2008
року, яка посвідчена нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі
за №1188, предметом якого є земельна
ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Широка, № – 117 – Б, було скасовано,
в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5
та Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Базис»
про визнання недійсним договору
іпотеки №0212/і від 12 лютого 2008 року,
укладеного 12 лютого 2008 року між
Публічним акціонерним товариством
«Акціонерний комерційний банк «Базис»
та ОСОБА_5 від імені ОСОБА_3,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 12 лютого
2008 року по реєстру №375 було відмовлено.

В решті рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 23.10.2012 р.
було залишено без зміни. Рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 лютого 2013 р. набрало
законної сили.

До суду надійшла заява ОСОБА_1
про скасування заходів забезпечення
позову та про скасування заборони, яка
застосована ухвалою про забезпечення
позову від . В обґрунтування поданої
заяви ОСОБА_1 посилається на те,
що з прилюдних торгів придбав 18/100
частин земельної ділянки, яка
розташована за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Широка, № 116-Б. При
зверненні з питання державної
реєстрації права власності до
органів Держкомзему з’ясувалося, що
ухвалою суду від 26.05.2010 р. накладений
арешт на земельну ділянку, через що
ОСОБА_1 обмежений у правах щодо даної
земельної ділянки.

У судовому засіданні
представник ОСОБА_1 за довіреністю
заяву підтримала повністю, надала
пояснення, аналогічні викладеним в
заяві, просила суд її повністю
задовольнити.

Позивач та представник
позивача просили суд відмовити в
задоволенні заяви повністю.
Представник позивача також просив суд
врахувати,що ОСОБА_1 є власником не
всієї земельної ділянки, а лише її
частини (18/100) та він н надав суду
доказів на підтвердження того куди він
звертався з метою державної
реєстрації права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, не скористалися правом брати
участь у судових засіданнях.

Заслухав позивача,
представника позивача та представника
ОСОБА_1, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для скасування
заходів забезпечення позову, вжитих
ухвалою від та задоволення заяви
ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду;
разом з тим, на виконання ч. 1 ст. 151 ЦПК
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу;
за ч. 6 ст. 154 зазначеного вище кодексу
якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Розглядаючи 26.05.2010 р. заяву про
забезпечення позову, судом були
враховані надані позивачем докази
щодо виникнення між сторонами за
позовом спору та існування реальної
загрози невиконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
тому ухвалою суду від 26.05.2010 р. було
вжито заходів забезпечення позову у
виді заборони на проведення
будь-яких дій, спрямованих на
відчуження належної ОСОБА_3 земельної
ділянки площею 0,0600 га за
загальнодержавним кадастровим номером
:01:558:0010, яка розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Широка, № 116-Б. Ухвала суду набрала
законної сили; вжиті ухвалою суду від
26.05.2010 р. заходи забезпечення позову
судом скасовані не були.

Частина шоста статті 154 ЦПК
України передбачає застосування
заходів забезпечення позову до
набрання судовим рішенням законної
сили за умов, якщо у задоволенні позову
було відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду.

Відповідно п. 10 Постанови Пленуму
ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
роз’яснено, що заходи забезпечення
позову мають тимчасовий характер і
діють до виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Таким чином, оскільки рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14.02.2013 р. було відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору іпотеки №0212/і від
21.02.2008 р., та прийняттю такому висновку
апеляційним судом передувало
встановлення ним таких фактів:
спірний договір іпотеки, укладений
ОСОБА_5 від імені ОСОБА_3 на підставі
довіреності від 08.02.2008 р., а не на
підставі довіреності від 01.02.2008 р., як це
невірно встановлено судом першої
інстанції, та з урахуванням того, що
потреба в забезпеченні позову, таким
чином, відпала та за ч. 6 ст. 153 ЦПК
України суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову, для суду вбачаються підстави
для скасування заходів забезпечення
позову, вжитих ухвалою від 26.05.2010 р.

Разом з тим, для суду вістуні
підстави для задоволення вимоги заяви
ОСОБА_1 про скасування заборони,
застосованої ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.05.2010 р.,
оскільки чинним законодавством судом
передбачена можливість скасування
лише заходів забезпечення позову.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 208 та ст. 210 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
26.05.2010 р. у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Публічного
акціонерного товариства «Акціонерного
комерційного банку «Базис» в особі
Дніпропетровського регіонального
відділення, треті особи – Товариство з
обмеженою відповідальністю «Центр
міста», приватний нотаріус ОСОБА_6 про
визнання недійсними довіреності та
договору іпотеки нерухомого майна
у виді накладення заборони на
проведення будь-яких дій, спрямованих
на відчуження належної ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер фізичної особи
НОМЕР_1) земельної ділянки площею 0,0600 га
за загальнодержавним кадастровим
номером :01:558:0010, яка розташована
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Широка, № 116-Б, скасувати.

Відмовити в задоволенні вимоги
заяви про скасування заборони,
застосованої ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.05.2010 р.

Оскарження ухвали про скасування
забезпечення позову або про заміну
одного виду забезпечення іншим зупиняє
виконання цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга
на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя