Справа № 444/1524/14
Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/7052/14
Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді -
Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі:
Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Жовківського
районного суду Львівської області від
08 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
борговою розпискою,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 у якому просить стягнути борг за
борговою розпискою. В обґрунтування
вимог покликається на те, що в жовтні 2010
року, в приміщенні квартири АДРЕСА_1
громадянин України ОСОБА_6, що фактично
проживає за адресою: АДРЕСА_2, місце
реєстрації: АДРЕСА_3 під розписку
позичив у ОСОБА_5 гроші у розмірі 16 500
гривень. Під час укладення угоди, в
присутності ОСОБА_7, що проживає в
АДРЕСА_4 та ОСОБА_8, проживав в АДРЕСА_1
(помер в лютому 2014 року), між сторонами в
усній домовленості було узгоджено, що
відповідач всі вказані кошти
зобов'язується повернути за першою ж
вимогою позивача. Факт надання позики
було відомо дружині позивача - ОСОБА_9.

Оскільки ОСОБА_6 протягом
травня-червня 2014 року перебував в м.
Жовква Львівської області, позивач до
нього неодноразово ставив усну вимогу
повернути вказану суму боргу, на що
відповідач заперечував, повідомив, що
поїде в м. Енергодар Запорізької
області і звідти перерахує всю суму
грошей. Вказана вимога ставилася в
присутності ОСОБА_7 Однак відповідач не
повернув позивачу у визначені строки
суму боргу, то відповідач порушив умови
домовленості.

Заочним рішенням Жовківського
районного суду Львівської області від
08 серпня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
борг у сумі - 16 500 грн.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
вважає його таким, що порушує його
права, так як не були з'ясовані
об'єктивні обставини, які мають
значення по справі. Звертає увагу суду,
що позивач посилається на розписку,
проте не пред'являє суду оригінал такої
розписки, а в матеріалах справи
присутня лише копія. Також зазначає, що
позивач грошових коштів в розмірі 16 500
грн. йому не надавав.

Просить скасувати рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 08 серпня 2014
року.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представника ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Як вбачається із копії розписки, що
ОСОБА_2 позичив під розписку у ОСОБА_5
гроші в сумі 16 500 гривень на погашення
боргів по комунальних послугах і
аліментів, а також за оформлення
приватизаційних документів. (а.с. 5).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України, якщо договором не
встановлений строк повернення позики
або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути
повернена позичальником протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5
суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що ОСОБА_5 свої
зобов'язання під час укладення угоди
виконав.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком районного суду.

Покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
на те, що позивач грошових коштів в
розмірі 16 500 грн. йому не надавав,
колегія суддів вважає таким, що
спростовується копією розписки, згідно
якої вбачається, що апелянт позичив
гроші у розмірі 16 500 грн., що
підтверджується його підписом (а.с. 5).

Окрім того, ОСОБА_2 в Апеляційному суді
Львівської області не заперечив факт
написання такої розписки.

За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини
другої статті 1047 ЦК України дотримання
письмової форми договору позики має
місце у тому разі, якщо на
підтвердження укладення договору
представлена розписка або інший
письмовий документ, підписаний
позичальником, з якого вбачається як
сам факт отримання позичальником
певної грошової суми в борг (тобто із
зобов'язанням її повернення), так і дати
її отримання.

Таким чином, за своєю суттю розписка
про отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики після
отримання коштів, підтверджуючи як
факт укладення договору та зміст умов
договору, так і факт отримання
боржником від кредитора певної
грошової суми.

Вищенаведена правова позиція
викладена також у Постанові Верховного
Суду України від 02 липня 2014 року по
справі № 6-79цс14, яка в силу вимог ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для судів
України.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно та
всебічно дослідив та оцінив обставини
у справі, подані сторонами докази та
правильно визначив характер спірних
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і зібраним
по справі доказам. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
а тому підстав для скасування заочного
рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 08 серпня 2014 року
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовківського районного
суду Львівської області від 08 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Струс Л.Б.

Судді Шандра М.М.

Шумська Н.Л.