Придніпровський районний суд
Справа № 711/6343/14-ц
21 листопада 2014 року Придніпровський
районний суд м . Черкаси в складі :
- головуючого - Клочко
- при секретарі - Туз
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м . Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі - продажу
частини квартири дійсним та визнання
права власності на нерухоме майно -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі - продажу
частини квартири дійсним та визнання
права власності на нерухоме майно,
вказуючи , що вони є власниками рівних
часток - по 16 частини квартири АДРЕСА_1.
25.09.2013 року між ними укладено усний
договір купівлі - продажу 16 частини
квартири АДРЕСА_1, між ними досягнуто
всіх істотних умов договору.
Позивачем передано відповідачу кошти
за вищевказану частину квартири, що
підтверджується розпискою від 25.09.2013
Після передачі коштів за частину
квартири відповідачу позивач фактично
вступив у володіння цією частиною
Відповідач запевнив , що протягом
місяця він звернеться до нотаріуса для
оформлення договору купівлі - продажу
частини квартири належної відповідачу.
Однак у встановлений строк відповідач
не виконав своє зобов'язання, чим
порушив права позивача, а саме ,
позбавив позивача можливості
зареєструвати своє право на куплену
частину вищевказаної квартири у
встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо всіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове визнання договору , але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
випадку наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.
Просив суд визнати дійсним договір
купівлі - продажу частини квартири за
адресою АДРЕСА_1, укладений 25 вересня
2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився , надавши заяву від 18.11.2014
року про те, що позовні вимоги ОСОБА_1
визнає , справу просив слухати у його
Заслухавши пояснення представника
позивача , дослідивши письмові
матеріали справи , суд вважає, що в
позовних вимогах ОСОБА_1 має бути
відмовлено, виходячи з наступних
Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину ,
визнано ст. 203 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсності, крім випадків,
встановлених законом.
Згідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.
Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не
є вчиненим правочин у разі
нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
Рішенням суду не може бути зобов'язано
сторони здійснити державну реєстрацію
правочину, оскільки це суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства - свободі договору пункт
3 частини першої статті 3 ЦК України .

Норма частини третьої статті 182 ЦК щодо
можливості оскарження до суду відмови
у державній реєстрації, ухилення від
державної реєстрації, відмови від
надання інформації про реєстрацію
застосовується лише щодо дій
бездіяльності органів, які здійснюють
таку реєстрацію.

За обставинами справи , сторони є
власниками рівних часток - по 16 частини
квартири АДРЕСА_1.

Згідно позовних вимог , 25.09.2013 року між
ними укладено усний договір купівлі -
продажу 16 частини квартири АДРЕСА_1, між
ними досягнуто всіх істотних умов
договору.

Позивачем передано відповідачу кошти
за вищевказану частину квартири, що
підтверджується розпискою від 25.09.2013
року.

Відповідач запевнив , що протягом
місяця він звернеться до нотаріуса для
оформлення договору купівлі - продажу
частини квартири належної відповідачу.

Однак у встановлений строк відповідач
не виконав своє зобов'язання, чим
порушив права позивача, а саме ,
позбавив позивача можливості
зареєструвати своє право на куплену
частину вищевказаної квартири у
встановленому законом порядку.

Посилання на те , що між сторонами було
укладено договір купівлі - продажу
частини квартири , суд оцінює критично,
оскільки такий правочин підлягає
обов'язковому як нотаріальному
посвідченню, так і державній
реєстрації, чого здійснено не було.

Такого правочину між сторонами
укладено не було , а крім того , суду не
надано і відповідних доказів ухилення
ОСОБА_2 від вчинення такого правочину.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року №9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» вирішуючи спір
про визнання правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню дійсним,
судам необхідно враховувати, що норма
частини другої статті 220 ЦК не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню , і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до статей 210 та 640
ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

При розгляді таких справи суди повинні
з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи не має інших підстав нікчемності
правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених статтями 218 та
220 ЦК.

Інші вимоги щодо визнання договорів
дійсними, в тому числі заявлені в
зустрічному позові у справах про
визнання договорів недійсними, не
відповідають можливим способам
захисту цивільних прав та інтересів.

Такі позови не підлягають задоволенню.

За вищевикладених обставин , правові
підстави для задоволення даного позову
у суду відсутні.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК
України , керуючись ст..ст.205,208,220, 328,334,391
ЦК України , постановою Пленуму
Верховного Суду України №9 від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» , суд -

В И Р І Ш И В
:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у розгляді справи, але не були
присутні при проголошенні судового
рішення , можуть подати апеляційну
скаргу на протязі десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Головуючий: О. В. Клочко