АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/9440/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2581/К/14
Категорія - 39 ( І )
Доповідач Митрофанова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді : Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О.,
Савіної Г.О.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про
встановлення факту що має юридичне
значення в обґрунтування якого
зазначила, що відповідач з заявою про
прийняття спадщини, у встановлений
законом строк до нотаріальної контори
не з'явився чим порушує право позивача
на отримання спадщини за законом, і
тому просила суд встановити факт
неприйняття ОСОБА_4 спадщини після
смерті ОСОБА_5

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 07
листопада 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
ставить питання про скасування
заочного рішення суду та постановлення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на неповне
з`ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
встановленим обставинам.

Зокрема, суд першої інстанції дійшов
хибного висновку про те, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки відповідач згідно закону
вважається таким, що не прийняв
спадщину, а до осіб, до котрих
застосовується презумпція прийняття
спадщини відповідач не відноситься.
Судом не враховано, що позивач не може
реалізувати свого права на отримання
спадщини за законом.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2.
померла матір відповідача ОСОБА_4
-ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина:
домоволодіння, яке у цілому
складається з житлового будинку А-І
житловою площею 24,9 кв. м, загальною
площею 50,8 кв.м, обкладеної цеглою
літньої кухні Б, шл. бл. сараю Д, дощатої
уборної Ж, паркану № І, водоколонки І,
замощення П, що знаходиться у АДРЕСА_1;
грошові внески з усіма належними
відсотками, компенсаційними та
індексацій ними нарахуваннями у
ощадній касі м. Кривого Рогу ТВБВ №
10003X0342 (колишнє ТВБВ № 7714) що
підтверджується - довідкою виданою ПАТ
«Державний ощадний банк України». Про
суми залишків на особових рахунках № 154
від 27.03.2014р.

Спадкова справа була відкрита в Другій
Криворізькій державній нотаріальній
конторі. З всіх спадкоємців позивач
ОСОБА_2, в установленому законом
порядку прийняла спадщину.

22.07.2014 року позивач звернулася до
Другої Криворізької державної
нотаріальної контори з Заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом із якої 22.07.2014 року отримала
відповідь що після померлої ОСОБА_5
вона є спадкоємцем за законом, проте в
матеріалах спадкової справи № 538/2013 є
відомості про те, що спадкодавець за
життя залишила заповіт, посвідчений
Першою криворізькою державною
нотаріальною конторою 29.05.2000 року за
реєстровим № 1-1197, згідно якого
заповідала все належне їй майно, де б
воно не знаходилось та з чого б воно не
складалось, ОСОБА_4 який з заявою про
прийняття спадщини, у встановлений
законом строк до нотаріальної контори
не звертався.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
ухиляння від оформлення спадщини за
заповітом не є підставою для
встановлення факту неприйняття
спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Судом не можуть прийматися як докази
пояснення позивача з приводу того що
відповідач ухиляється від оформлення
спадщини за заповітом, та це є
підставою для встановлення факту
неприйняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції дійшов хибного
висновку про те, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідач згідно закону вважається
таким, що не прийняв спадщину, а до осіб,
до котрих застосовується презумпція
прийняття спадщини відповідач не
відноситься та те що судом не
враховано, що позивач не може
реалізувати свого права на отримання
спадщини за законом не можуть бути
підставою для скасування законного
рішення, оскільки вказані доводи не є
підставою для встановлення факту
неприйняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обовязки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:

Судді: