Справа 340/134/14-ц Номер провадження № 2/340/94/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Данилюк М.П.

з участю: секретаря Фурманюк В.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовними вимогами до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. № IFVWRG40150093 від 11.05.2012 року в сумі 14231,98 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.05.2012 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № IFVWRG40150093 , відповідно до якого відповідачці було надано кредит"Розстрочка" для споживчих потреб в сумі 8138,39 грн.зі сплатю відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має станом на 10.02.2014 р. прострочену заборгованість в сумі 14231,98 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 7235,89 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10,09 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом- 3406,76 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 2425,34 грн; а також відповідно до п.2.4. 5.5 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн - штраф (фіксована частина); 653 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 14231,98 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, суду пояснила, що дійсно 11.05.2012 року вона оформила кредит на отримання спального набору "Антоніна" в сумі 6000 грн. та на ці кошти банком було видано лист-зобовязання, а після перераховані кошти на підприємця ОСОБА_3 для отримання спального набору "Антоніна". Однак, про те, що цим кредитним договором було оформлено і страхові платежі в сумі 2138,39 грн. її ніхто не повідомив, будь-якого страхового зобовязання вона не підписувала, а тому про цю суму їй невідомо, хоча вона і підписала кредитний договір. З умовами кредитного договору, який долучено до позовної заяви її ніхто не ознайомлював, а тільки підписала заяву позивача, яка була вже надрукована дрібним шрифтом, який вона по віку і не могла прочитати. Через складне матеріальне становище не мала змоги погасити кредит в повному обсязі, а ті кошти, які вона оплачувала банк зараховував тільки на проценти та комісійні, а на тіло кредиту фактично кошти не зараховували. Просить зменшити розмір пред"явленої заборгованості за кредитним договором № IFVWRG40150093 від 11.05.2014 року та скасувати нараховану заборгованість по пені, а також нен враховувати кошти які банк ооформив як страховий платіж в сумі 2138,39 коп.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши їх в судовому засіданні, заслухавши відповідачку, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Встановлено, що згідно заяви позичальника від 11.05.2012 року ОСОБА_1 отримала строковий кредит в сумі 8138,39 грн. на 36 місяці строком з 11.05.2012 року по 10.05.2015 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків в розмірі 0,12% річних, щомісячна винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 243,34 грн., щомісячний платіжу сумі 226,49 грн., з 25.11.2012р. у сумі 469,83 грн., період сплати з 20 по 24 число кожного місяця.

Відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному грошовому зобов"язанні, передбачених цими умовами більше ніж 90 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.(а.с.8-22)

В заяві позичальника від 11.05.2012 р.зазначено , що боржник з Умовами та правилами надання банківських послуг , а також тарифами банку ознайомлений (а.с.7)

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Із розяснень, викладених у п.п. 2,10,11,12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"суд зобовязаний повно зясувати обставини, що мають значення для справи, встановивши факти, які підлягають встановленню, обгрунтувавши їх та ухвалити рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № IFVWRG40150093 згідно умов якого позичальник ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 8138.39 грн. на термін 36 місяці по 10.05.2015 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с. 7).

Таким чином, термін користування кредитними коштами встановлений договором по 10.05.2015 року включно.

Отримані за кредитним договором кошти ОСОБА_1. не повернула, в результаті чого в неї виникла заборгованість станом на 10.02.2014 року на загальну суму 14231,98 грн.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем при проведені розрахунку заборгованості не дотримано положень ч. 3ст. 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначаючи суму неустойки, яка підлягає стягненню з відповідачів, суд враховує її матеріальний стан, а також фактичну відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання даного зобов'язання та приходить до висновку про те, що неустойку (пеню, штрафи), яка включена до суми заборгованості за кредитним договором , слід зменшити до 100 грн.

Тому суд вважає, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № IFVWRG40150093 від 11.05.2012 року в сумі 11906.64 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст.509,525,526,530,551,599,610,611,1046-1056 ЦК України, керуючись ст.ст. , 209, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жительки смт.Верховина, вул. Поповича,20 Верховинського району ОСОБА_2 - Франківської області, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на розрахунковий рахунок № 3111 МФО 305299, заборгованість по кредитному договору № IFVWRG40150093 від 11.05.2012 року в сумі 11906,64 грн. (одинадцять тисяч девятсот шість гривень 64 коп.) та судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.). на р/р № 0001 МФО № 305299 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд.

Головуючий М.П. Данилюк

Повний текст рішення виготовлено 15 квітнгя 2014 р.