АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 22-ц/774/1116/14
Головуючий у 1-ій інстанції
категорія №79
суддя Ізотов В.М.
Доповідач суддя Рудь В.В.
У Х В А Л А

І М Е
Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська
від 06 грудня 2013 року у справі за заявою
ОСОБА_1 про скасування рішення
третейського суду, -

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 06 грудня 2013
року відмовлено у задоволенні скарги
ОСОБА_1 про скасування рішення
Третейського суду при Асоціації
«Дніпровський Банківський Союз» від
19.04.2012 року по справі №490/2012.

Рішення Третейського суду при
Асоціації «Дніпровський Банківський
Союз» від 19.04.2012 року по справі №490/2012 за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
залишено без змін(а.с.97-99).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права при розгляді
заяви про скасування рішення
третейського суду(а.с.103-104).

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.51 Закону України
«Про третейській суди» рішення
третейського суду може бути оскаржене
сторонами, третіми особами, а також
особами, які не брали участь у справі, у
разі якщо третейський суд вирішив
питання про їх права і обов'язки, у
випадках, передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Частиною 2 цієї статті визначено
перелік підстав, з яких рішення
третейського суду може бути оскаржене
та скасоване компетентним судом,
зокрема, з таких підстав: справа, по
якій прийнято рішення третейського
суду, не підвідомча третейському суду
відповідно до закону; рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди;
третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом; склад третейського
суду, яким прийнято рішення, не
відповідав вимогам статей 16-19 цього
Закону; третейський суд вирішив
питання про права і обов'язки осіб, які
не брали участь у справі.

Статтею 389-5 ЦПК України також
визначено вичерпний перелік підстав
для скасування рішення третейського
суду, зокрема: рішення третейського
суду може бути скасоване у разі якщо
третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справі(п.5 ч.2 ст.389-5 ЦПК
України).

Із справи видно, що згідно заяви
ОСОБА_1 між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк»
укладено кредитний договір №б/н від
07.11.2008 року про отримання кредиту у
розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом(а.с.3).

В заяві ОСОБА_1 від 07.11.2008 року
міститься третейське застереження,
відповідно до якого судовий захист
прав та законних інтересів, які мають
сторони у зв'язку з цим договором, у
тому числі, розгляд та вирішення
спорів, підлягають вирішенню у
Постійно діючому Третейському суді при
Асоціації «Дніпровський Банківський
Союз»(а.с.3), що відповідно до ч.1 ст.12
Закону України «Про третейські суди» є
третейською угодою сторін.

19.04.2012 року постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
«Дніпровський Банківський Союз» у
третейській справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, постановлено
рішення, яким з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
стягнуто заборгованість за кредитним
договором в сумі 13079,42 грн. та судові
витрати в розмірі 250 грн.(а.с.2).

Як видно із справи, в обгрунтування
підстав для скасування рішення
третейського суду, ОСОБА_1 посилався на
п.5 ч.2 ст.389-5 ЦПК України, зазначаючи, що
третейський суд вирішив питання про
його права та обов'язки як особи, яка не
брала участь у справі, та що він, ОСОБА_1,
не отримував повідомлення про розгляд
справи третейським судом(а.с.29).

Перевіряючи доводи та заперечення
сторін щодо підстав, зазначених в заяві
про скасування рішення Третейського
суду, суд встановив, що рішення
Третейського суду від 19.04.2012 року
ухвалено без участі ОСОБА_1, який був
стороною у даній справі, останньому
відповідно до ст.ст.15,39 Закону України
«Про третейські суди» судом були
направлені повідомлення про судове
засідання за адресою, визначеною
сторонами при укладанні кредитного
договору.

Факт направлення ОСОБА_1 третейським
судом повідомлення про розгляд справи
за адресою, визначеною сторонами при
укладанні кредитного договору,
підтверджується наявними у
третейській справі доказами, а саме
реєстром відправки листів на
замовлення(а.с.13 третейської справи).

Посилання ОСОБА_1 на п.5 ч.2 ст.389-5 ЦПК
України, якою передбачено як підставу
для скасування рішення третейського
суду вирішення третейським судом
питання про права та обов'язки осіб, які
не брали участі у справі,
необгрунтовані, оскільки ОСОБА_1 був
стороною у третейській справі, а відтак
не є в розумінні зазначеної норми
закону особою, що не брала участі у
справі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не
отримував повідомлення третейського
суду про день та час розгляду справи, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
перелік підстав для скасування рішення
третейського суду, що передбачений ст.51
Закону України «Про третейській суди»,
ст.389-5 ЦПК України, не містить такої
підстави, як неотримання стороною
повідомлення про день, час та місце
третейського розгляду, яке третейським
судом направлено ОСОБА_1 у порядку,
передбаченому ст.ст.15,39 Закону України
«Про третейські суди», що
підтверджується зазначеними
доказами(а.с.13 третейської справи).

Таким чином, встановивши вказані
обставини, суд, з урахуванням вимог ст.51
Закону України «Про третейській суди»,
ст.389-5 ЦПК України, які містять
вичерпний перелік підстав для
скасування рішення третейського суду,
прийшов до правильного висновку про
відсутність підстав для скасування
рішення Третейського суду при
Асоціації «Дніпровський Банківський
Союз» від 19.04.2012 року.

Отже, ухвала суду про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні заяви про скасування
рішення Третейського суду при
Асоціації «Дніпровський Банківський
Союз» від 19.04.2012 року по справі №490/2012 є
такою, що прийнята з дотриманням вимог
процесуального та матеріального права,
наведені в апеляційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції залишити без зміни.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 06 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-