Справа № 694/495/14-ц
провадження 2/694/206/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

22.12.2014 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд,
Черкаської області

в складі:головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавки
А.С.

за участі:позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.звенигородки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,завданої внаслідок
скоєної дорожньо-транспортної
пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_3 на його
користь в рахунок відшкодування
завданої матеріальної шкоди внаслідок
ДТП в сумі 12 000 грн. та 3 000 грн. в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди,також стягнути з відповідача
понесені судові витрати.

В судовому засідання ОСОБА_1 змінив
позовні вимоги та просить стягнути з
ОСОБА_3 на його користь 17316,79 грн. в
рахунок відшкодування завданої йому
матеріальної шкоди, 3000 грн. в рахунок
відшкодування завданої йому моральної
шкоди. Також просить стягнути із
відповідача на його користь понесені
ним судові витрати: 3000,00 грн. оплати за
надану йому юридичну допомогу, 243,60 грн.
судового збору та 3,00 грн. банківських
послуг за переказ коштів, 111,60 грн. за
відправку телеграми-повідомлення про
проведення судової автотоварознавчої
експертизи, 500,00 грн. за проведення
судової автотоварознавчої експертизи
і 10 грн. банківських послуг за переказ
коштів, а всього 3868,20 грн.

ОСОБА_1 мотивує свої позовні вимоги тим,
що 23.01.2014 року в наслідок дорожньо
транспортної пригоди (далі ДТП) яка
сталася з вини водія ОСОБА_3, було
механічно пошкоджено його автомобіль
NISSAN TIIDA д/н НОМЕР_3. Відповідно до
висновку судової автотоварознавчої
експертизи № 44 від 17.09.2014 року розмір
матеріальної шкоди, під час ДТП, яка
сталася 23.01.2014 року, становить 17316,79 грн.
ОСОБА_3 добровільно відшкодував
матеріальні збитки лише в сумі 2 700 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнає
частково. В частині відшкодування
завданої шкоди в сумі 17316, 79 грн. та
судових витрат в сумі 3 868 грн. 20 коп.
визнає повністю в іншій часті позов не
визнає, так як вважає, що в наслідок ДТП
ОСОБА_1 не була завдана моральна шкода.
Також просить врахувати, що ним
добровільно відшкодовано ОСОБА_1 2 700
грн. нанесеної матеріальної шкоди.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Пунктом 1) ч.2 згаданої статті
встановлено, що збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 23.01.2014 року о 10
годині 20 хвилин на просп. Шевченка в
м.Звенигородці ОСОБА_3 керуючи
автомобілем ВАЗ 2104, державний номерний
знак НОМЕР_2 завчасно не ввімкнув лівий
показчик повороту, при зміні напрямку
руху не переконався, що це буде
безпечно допустив зіткнення з
автомобілем "NISSAN TIIDA", державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_1, що спричинило
пошкодження транспортних засобів, чим
порушив п.9.4, 10.1 Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001
року, за що передбачена
відповідальність за ст.124 КУпАП -
порушення правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів.

Постановою від 20.02.2014 року
Звенигородського районного суду
ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КупАП та на нього
накладене адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає 340 грн.

Постановою Апеляційного суду
Черкаської області від 30.05.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без
задоволення, а постанову
Звенигородського районного суду від
20.02.2014 року відносно ОСОБА_3 по справі
про адміністративне правопорушення за
ст. 124 КУпАП залишено без змін.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України не
підлягають доказування постанова суду
у справі про адміністративні
правопорушення яка вступила в законну
силу, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та
вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_5 від 12.12.2009
року автомобіль "NISSAN TIIDA", державний
реєстраційний номер НОМЕР_3
зареєстровано на ОСОБА_1, жителя
АДРЕСА_3.

Відповідно висновку судової
авторознавчої експертизи від 17.09.2014
року матеріальний збиток, завданий
ОСОБА_1 як власнику автомобіля "NISSAN TIIDA",
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
складає 17316, 79 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
добровільно відшкодував ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування нанесених
матеріальних збитків внаслідок ДТП 2 700
грн. ОСОБА_1 в судовому засіданні
визнав, що йому добровільно
відшкодовано 2 700 грн. нанесених
матеріальних збитків .

На підставі наведеного суд вважає, що в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди завданої ОСОБА_1 внаслідок ДТП
яка сталася 23.01.2014 року та з урахуванням
добровільного погашення збитків слід
стягнути з ОСОБА_3 14 616 грн. 79 коп.( 17316,79
грн. - 2 700 грн. = 14 616,79 грн.)

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України,
особа має паво на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
ВСУ «Про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. - під
морально шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних страждань, заподіяних
фізичній або юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

ОСОБА_1 розмір завданої моральної
шкоди внаслідок ДТП визначив 3000 грн.

Обґрунтовуючи розмір моральної
шкоди, ОСОБА_1 посилається на те, що його
автомобіль було пошкоджено та по
сьогоднішній день знаходиться в
ремонті. Небажання відповідача
вирішувати питання про відшкодування
завдоної шкоди стало причиною гами
негативних почуттів: розчарування,
збентеження, невпевненості в своєму
майбутньому, погіршився стан нервової
системи. У зв'язку з тим, що автомобіль
було пошкоджено, він піддався стресу,
зірвано плани на тривалий час, це
спричинило порушення його нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя та порушення стосунків з
діловими партнерами та оточуючими його
людьми.

Враховуючи вищевикладене, суд не
вбачає підстав для задоволення вимоги
позивача про стягнення з відповідача
моральної шкоди в сумі 3000 грн., яка
полягала у душевних стражданнях,
оскільки позивачем не надано жодних
доказів, які б підтверджували завдання
йому такої шкоди.

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) суд
вважає, що заявлена позивачем моральна
шкода підлягає до часткового
задоволення в розмірі 500 грн., яка
підлягає до стягнення з ОСОБА_3 як
особи, винної у скоєнні ДТП.

Статтею 79 ЦПК України вказані види
судових витрат та з чого вони
складаються,до судових витрат не
відносяться банківські послуги за
переказ коштів в сумі 13 грн. та за
відправку телеграми-повідомлення про
проведення судової автотоварознавчої
експертизи в сумі 111,60 грн.,а тому вони
не підлягають стягненню з відповідача
на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
необхідно стягнути понесені ним судові
витрати:на правову допомогу в сумі 3000
грн.,243.60 грн.сплату судового збору та 500
грн. за проведення судової
автотоварознавчої експертизи,а всього
3743.60 грн..

На підставі ст. ст.1166,1167,1187 ЦК України та
керуючись ст. ст. 10,11,59,60,79,88,208-209,212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2,уроженця
с.Розсохуватка,Катеринопільського
району, Черкаської
області,зареєстрованого
АДРЕСА_1,фактично проживаючого
АДРЕСА_2,працюючого директором МП
«Крос»,ідентифікаційний номер НОМЕР_4
на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5 14 616
(чотирнадцять тисяч шістсот
шістнадцять) грн.79 коп.в рахунок
відшкодування завданої йому
матеріальної шкоди та 500 (п»ятсот) грн. в
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
понесені ним судові витрати: 3000 (три
тисячі) грн. оплати за надану йому
юридичну допомогу, 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. судового збору та 500 (п»ятсот)
грн. за проведення судової
автотоварознавчої експертизи, а всього
3743 (три тисячі сімсот сорок три) грн.60
коп.

В решті позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлений
26.12.2014 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя