АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2924/14-ц Номер провадження
22-ц/786/3938/14Головуючий у 1-й інстанції
Бугрій В. М. Доповідач ап. інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова
В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до
Територіальної громади м. Полтави в
особі Полтавської міської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про продовження терміну
прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним вище позовом.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 14 листопада 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Територіальної громади м. Полтави в
особі Полтавської міської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про продовження терміну
прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційному порядку рішення суду
оскаржив ОСОБА_3

Апелянт просить рішення місцевого суду
скасувати та постановити нове про
задоволення його вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, невірне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, що призвело до невірного
вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла бабуся позивача - ОСОБА_6 (а.с.18).
Після її смерті

відкрилася спадщина на майно, а саме: на
квартиру АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом є
її два сини : ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Також судом правильно встановлено, що
за життя ОСОБА_6 склала заповіт від 16
травня 2007 року, в якому заповіла
належну їй на праві особистої
власності квартиру АДРЕСА_1. своєму
синові ОСОБА_4, онукові ОСОБА_9 та своїй
сестрі ОСОБА_5 (а.с.16).

Позивач ОСОБА_3 після смерті
ОСОБА_6.(ІНФОРМАЦІЯ_1 року) до травня 2012
року знаходився на території України,
після чого виїхав на проживання в м.
Ростов-на-Дону, Російської Федерації,
де його було зареєстровано за адресою
відповідача ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 в м.
Ростов-на-Дону (а.с.5-6, 11-12).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її .

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року,
вирішуючи питання про визначення
позивачу додаткового строку, суд
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому, необхідно виходити з того, що
поважними причинами є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Встановивши зазначені вище обставини
справи та давши належну оцінку доказам
по справі, місцевий суд дійшов вірного
висновку, що обставини, на які
посилається позивач ОСОБА_3, не є
поважними причинами, які б створювали
йому, як спадкоємцю за заповітом,
перешкоди для прийняття спадщини у
встановлений законом строк, та не
пов'язані з жодними непереборними,
істотними труднощами для подання заяви
про прийняття спадщини, в тому числі і
шляхом направлення до нотаріальної
контори відповідної заяви поштовим
зв'язком.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції. Так, доводи апелянта про
безпідставне посилання суду на
написання ним у 2010 році не завіреної
нотаріально розписки про відмову від
спадщини та неможливість її врахування
як доказу про обізнаність у складанні
ОСОБА_6 заповіту, не заслуговують на
увагу, оскільки судом в усякому разі не
можуть бути визнані поважними такі
причини пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини як
юридична необізнаність позивача щодо
строку та порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, незнання про
існування заповіту, невизначеність між
спадкоємцями, хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови тощо.

Інші доводи скарги за своїм змістом
дублюють зміст позовної заяви, вимоги
якої судом першої інстанції розглянуті
без порушень норм матеріального та
процесуального права, з дотриманням
положень ст. 212, 213-215 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду першої інстанції, відтак
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 14 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий : суддя
Л.М. Омельченко

Судді :
С.М.
Бондаревська

В.М. Триголов