Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

при секретарі Дубарець Ю.М.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Рівненська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання одною сім'єю спільно з бабою ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення його спадкових прав на майно після смерті баби в порядку ч.3 ст. 1268, 1223 ЦК України, як спадкоємця першої черги за законом та заповітом.

В заяві вказував, що його баба ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1. На день її смерті відкрилась спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1. Заявник ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом від 23 червня 2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського місткого нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 653. На час відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник без реєстрації постійно проживав разом з бабою в квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на момент її смерті, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. Факт постійного проживання із ОСОБА_3 підтвердив Актом від 25.11.2014 року посвідченим гол. інженером ЖКП "Західне". Вказані обставини підтверджуються документами та показаннями свідків.

Представник заявника та заявник повністю підтримали вимоги заяви в суді. Дали пояснення по суті заяви, зокрема, що заявник хоча і не був зареєстрованим, проте постійно проживав із своєю бабою із 2005 року, доглядав її, в тому числі жив з нею, коли вона захворіла, була доставлена в лікарню швидкою допомогою, госпіталізована, де померла, займався її похованням разом із тіткою. Про відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 свідчить будинкова книжка квартири про відсутність осіб, які проживали із бабою на час відкриття спадщини та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру /спадкові справи т а видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ № 39287739 від 25.12.2014 року, про відсутність інформації за вказаними параметрами стосовно ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить врахувати надані суду письмові докази, покази свідка і задовольнити рішенням суду вимоги заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 з бабою ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_1, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення його, як спадкоємця першої черги за заповітом.

Заінтересована в справі особа представник Рівненської міської Ради в судовому засіданні не заперечує вимоги заяви ОСОБА_2, як такі, що підтверджені доказами, обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Оцінюючи пояснення сторони заявника та заінтересованої особи, досліджені надані в справі докази, в тому числі показання свідка ОСОБА_5, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення за таких підстав.

Із наданих суду особистих документів, які суд оцінює належними та допустимими доказами встановлено наступне. На підставі будинкової книги власником квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_3, станом на час відкриття спадщини в квартирі ніхто, крім власника, не був зареєстрованим на постійне місце проживання.

На підставі пояснень, показів свідка ОСОБА_5, встановлено, що свідку відомо із 2008 року про те, що ОСОБА_2 проживав з бабою ОСОБА_3 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_1. Показаннями вищенаведеного свідка, підтверджується, що заявник фактично без реєстрації проживав за вищенаведеною адресою одною сім'єю із бабою ОСОБА_3 до дня смерті останньої, вели спільне господарство, доглядав її через похилий вік і хвороби, здійснював поховання померлої ОСОБА_3, нікуди з цього місця проживання не вибував.

Згідно акту від 25.11.2014 року, посвідченого гол. інженером ЖКП "Західне», сусіди по будинку підтверджують постійне проживання заявника та ведення спільного господарства із бабою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини включно в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 30.4.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 років в місті Рівне Рівненської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 687 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /спадкові справи т а видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ № 39287739 від 25.12.2014 року, про відсутність інформації за вказаними параметрами стосовно ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник, проживаючи в квартирі на час відкриття спадщини, після шестимісячного строку звертався до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті баби ОСОБА_3, однак йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що на час смерті ОСОБА_3 не був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів (зокрема заяви про встановлення постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини), особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як стверджує заявник, заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 він не

подавав.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на викладене, доведений сукупністю досліджених в справі доказів, які суд визнає достовірними, юридичний факт, постійного проживання заявника на час відкриття спадщини одною сім'єю із бабою ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_1, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення його спадкових прав на майно після смерті ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст. 1268, 1223 ЦК України, що є підставою до задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 234-235, 256-259, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Рівне, разом із бабою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук