МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
14.02.2014 року Справа № 370/2871/13-ц
Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі
Приходько О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Макарові Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, треті особи без самостійних
вимог на предмет спору: управління
Держземагенства у Макаірвському
районі Київської області, Макарівська
районна державна нотаріальна контора
Київської області, про визнання
договору дарування недійсним, -
ОСОБА_3, звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_2, в якому просила визнати
недійсним укладений між ними договір
дарування земельної ділянки площею 0,25
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд по АДРЕСА_1, посилаючись на
дефект волі сторони при його укладенні.
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалася на те, що 02.11.2011 року між нею
та відповідачем було укладено договір
дарування (далі - спірний договір)
земельної ділянки площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд по АДРЕСА_1 (далі - спірна
Зазначений договір позивач вважає
недійсним, оскільки вона не хотіла і не
бажала укладати вказаний договір із
відповідачкою, яка є дружиною онука, та
яка, по-суті, є їй чужою людиною. Це
змусив її зробити онук ОСОБА_4 Позивач
хотіла і мала намір подарувати
вказаний будинок своєму онуку ОСОБА_4,
проте, оскільки він був постійно
занятий роботою і не мав вільного часу,
то сказав їй, щоб вона подарувала свій
житловий будинок його дружині ОСОБА_2,
відповідачці по справі.
Позивач вказала, що ніколи б
добровільно не подарувала свій будинок
відповідачці, оскільки, як вона тепер
довідалася, відповідач є хронічним
алкоголіком, веде аморальний спосіб
життя, ніколи не провідувала її та не
допомагала їй по господарству.
Крім того, позивач помилково вважала
при укладанні договору дарування, що
вказаний договір буде якимось чином,
відповідно до закону, спонукати
відповідачку до догляду за нею.
Крім того, вказаний договір дарування
не був спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
оскільки порядок користування
земельною ділянкою після укладення
договору дарування не відрізняються
від того порядку, що мав місце до
укладення договору дарування.
В судове засідання позивач не
з'явилася, подала суду письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити із вказаних у позові
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, причини неявки не
повідомила, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином за
адресою реєстрації, у зв'язку з чим суд
ухвалив заочно розглянути справу на
підставі наявних у ній доказів.
Треті особи без самостійних вимог на
предмет спору: управління
Держземагенства у Макаірвському
районі Київської області, Макарівська
районна державна нотаріальна контора
Київської області у судове засідання
представників не направили, письмово
повідомили суд про можливість розгляду
справи за відсутності їх
Дослідивши наявні у справі докази, суд
02.11.2011 року між ОСОБА_3 як дарувальником
та ОСОБА_2 як обдарованою, був укладений
договір дарування земельної ділянки
площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд по АДРЕСА_1,
належала ОСОБА_3, на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 719596 від
27.04.2005 року, зареєстрованого у Книзі
записів реєстрації державних актів за
Вказаний договір посвідчений
державним нотаріусом Макарівської
районної державної нотаріально
контори Київської області Грисюк О.В.,
та зареєстрований в реєстрі за № 1-2113.
Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 04.04.2013 року
договір дарування від 02.11.2011 року,
укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що в
цілому складає домоволодіння та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений державним нотаріусом
Макарівської районної державної
нотаріально контори Київської області
Грисюк О.В., та зареєстрований в реєстрі
за № 1-2111 визнано недійсним.

Вказаним рішенням суду встановлено, що
ОСОБА_3, зареєстрована та проживає у
домоволодінні за адресою: по АДРЕСА_1, з
03.05.1989 року по даний час, що
підтверджується довідкою Андріївської
сільської ради Макарівського району
Київської області від 08.01.2013 року. Шлюб
між ОСОБА_4, та ОСОБА_2, що укладений
25.11.1995 року було розірвано, що
підтверджується рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 01.02.2013 року, яке набрало законної
сили.

З показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, та
ОСОБА_4, судом було встановлено, що
позивач у справі є неграмотною, ні
читати ні писати не вміє. У спірному
домоволодінні проживає з 1991 року та і
після укладення договору по даний час
одна. Своє домоволодіння та земельну
ділянку хотіла заповісти своєму
онукові ОСОБА_4, оскільки вважала, що
він буде її доглядати після смерті.
Через те, що її онук ОСОБА_4, постійно
був зайнятий по роботі, з ініціативи
його та його дружини - відповідача у
справі, спірне домоволодіння та
земельну ділянку вона подарувала
останній, оскільки вказані особи
запевнили її, що дарування спірного
домоволодіння дружині ОСОБА_4, - ОСОБА_2,
є по суті даруванням домоволодіння її
онуку ОСОБА_4 Під час оформлення
договору дарування у нотаріуса,
оскільки її мати ОСОБА_3, є неграмотною
на не вміє розписуватися, її рукою під
час підпису водила ОСОБА_2, яка була
присутня під час оформлення угоди.
Після переоформлення спірного
домоволодіння та земельної ділянки на
ОСОБА_2, остання жодного разу не
провідувала її мати, натомість нею
продовжує опікуватися її онук ОСОБА_4

Тобто вказаним рішенням суду було
встановлено, що дарувальниця - позивач
у справі - є неграмотною, не вміє ні
писати ні читати, також було
встановлено, що спірне домоволодіння
та земельну ділянку вона хотіла
подарувати своєму внукові - ОСОБА_4,
оскільки вважала, що він її буде
доглядати. Натомість вказане майно
було подароване дружині її онука -
відповідачу у справі, оскільки позивач
помилково вважала, що по суті дарує
домоволодіння своєму онукові, як її
запевнили.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, хоча належним чином
повідомлялася про час та місце
розгляду справи та не скористалася
правом заперечити проти вказаних
обставин.

Вирішуючи між сторонами спір, суд
керується наступним.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (стаття 202
ЦК України).

Відповідно до ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Статтею 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину
передбачені ст. 203 ЦК України, якими є:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу, зокрема, умови щодо
волевиявлення учасника правочину.

Правові наслідки недотримання цієї
вимоги закону передбачені статтями
229-235 ЦК України.

Так відповідно до ст. 229 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням.

Вказаною статтею закладено правові
засади визнання недійсним правочину, в
якому має місце невідповідність між
внутрішньою волею сторони її
зовнішньому волевиявленню, спричинена
хибним сприйняттям обставин. Зміст
помилки - це неправильне сприйняття
особою обставин правочину, що вплинуло
на її волевиявлення, за відсутності
якого можна було б вважати, що правочин
не був би вчинений.

Суд вважає встановленим ту обставину,
що дарувальниця є неграмотною, не вміє
ні писати ні читати, також було
встановлено, що спірну земельну
ділянку вона хотіла подарувати своєму
внукові - ОСОБА_4, оскільки вважала, що
він її буде доглядати. Натомість
ділянка була подарована дружині її
онука - відповідачу у справі, оскільки
позивач помилково вважала, що по суті
дарує земельну ділянку своєму онукові,
як її запевнили.

Враховуючи викладене, оскільки при
укладенні правочину був наявний дефект
волі сторони, а саме правочин укладено
внаслідок помилки, що має істотне
значення, такий правочин судом
визнається недійсним відповідно до ст.
229 ЦК України, а відтак позов слід
задовольнити.

Суд не застосовує наслідки недійсності
правочину, передбачену ст. 216 ЦК
України, як реституцію, оскільки майно
не вибуло з володіння позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223-226
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог на предмет спору:
управління Держземагенства у
Макаірвському районі Київської
області, Макарівська районна державна
нотаріальна контора Київської області,
про визнання договору дарування
недійсним - задовольнити.

Договір дарування від 02.11.2011 року,
укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо
земельної ділянки площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд по АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:012:0042, посвідчений державним
нотаріусом Макарівської районної
державної нотаріально контори
Київської області Грисюк О.В., та
зареєстрований в реєстрі за № 1-2113 -
визнати недійсним.

Заочне рішення може бути переглянуте
за заявою відповідача судом, що його
ухвалив, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили в загальному порядку відповідно
до ст. 223 ЦПК України.

Головуючий О.В.Тандир