Справа № 714/995/14-ц
Справа № 2/714/351/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 року Герцаївський
районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді:
Акостакіоає О.Т.

секретар:
Самсін О.В.

з участю позивача:
ОСОБА_1

та її представника :
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Герца цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Лунківської
сільської ради, ОСОБА_4

про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом про визнання права власності
на земельні ділянки в порядку
спадкування після своєї матері ,
посилаючись на те, що 18 квітня 2002 року
рішенням Лунківської сільської ради
народних депутатів було передано у
приватну власність батькові ОСОБА_5,
земельну ділянку площею 0,5995 га,
розташовану в с. Лунка Герцаївського
району Чернівецької області, а 09 грудня
2002 року ОСОБА_5 отримав державний акт
на право власності на дану землю,
зареєстрований у Книзі записів на
право приватної власності на землю за
№71. Також 09 липня 2003 року
розпорядженням Герцаївської районної
державної адміністрації було
передано батькові ОСОБА_5 земельну
ділянку площею 1,11 га, розташовану в с.
Лунка Герцаївського району
Чернівецької області та 09 липня 2003
року отримав державний акт на право
власності на відповідну земельну
ділянку. Батько перебував у шлюб з
матір'ю ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року
батько ОСОБА_5 помер. Останній за життя
заповіту не складав, а отже спадкування
проводилося за законом. Спадкоємцями
першої черги після смерті останнього є:
дружина - ОСОБА_6, донька - ОСОБА_1,
донька - ОСОБА_7, син ОСОБА_8, син -
ОСОБА_9, син - ОСОБА_7, та донька - ОСОБА_4,
а спадщину прийняли лише дружина
-ОСОБА_6 та донька - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати, ОСОБА_10,
яка 18.11.2009 року на випадок своєї смерті
заповіла земельну ділянку площею 1,70
га своєму онуку ОСОБА_11, а все решта
майно їй - позивачу по справі, яка у
встановлений законом шестимісячний
строк звернулася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини , тобто вчасно прийняла
спадщину. Після смерті ОСОБА_6,
залишилась наступна спадщина:
земельна ділянка загальною площею 1,11
га, кадастровий номер :01:003:0004,
цільове призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, та земельна ділянка
загальною площею 0,5995 га, цільове
призначення якої - для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель, ведення
особистого селянського господарства,
які розташовані в с. Лунка,
Герцаївського району, Чернівецької
області, та належали ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкоємцем якого
була його дружина ОСОБА_6, яка прийняла
спадщину, але не оформила свої спадкові
права.

Оскільки ОСОБА_5 набув право власності
на земельні ділянки площею 0,5995 га 09
грудня 2002, та площею 1,11 га 09 липня 2003
року за період перебування у
зареєстрованому шлюбі з матір'ю
ОСОБА_6, відповідні земельні ділянки
належали обом на праві спільної
сумісної власності подружжя, а саме по
1/2 частці. Після смерті ОСОБА_6
відкрилась спадщина на відповідне
спадкове майно, а саме на 1/2 частки
вищезазначених земельних ділянок. За
період життя ОСОБА_6 не оформила право
власності на вказане спадкове майно.
При звернені до нотаріальної контори
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
позивачу було відмовлено за
відсутності правовстановлюючих
документів які підтверджують право
власності матері на спадкове майно, у
зв'язку з чим змушена звернутись в суд
за захистом своїх порушених прав, для
визнання за нею право власності на
зазначені земельні ділянки в порядку
спадкування. Під час судового
засідання позивач змінила свої позовні
вимоги та просила визнавати право
власності на ? частини зазначених
земельних ділянок , з яких 1/4 частина -
це успадкована частка її матір'ю, а 1/2
частина - це частка в спільному майні
подружжя . Також на 1/4 частину має право
і відповідач ОСОБА_4, яка успадкувала
після батька разом з матір'ю.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали уточнені
позовні вимоги з підстав зазначених у
позовній заяві.

Представник Лунківської сільської
ради в судовому засіданні не з'явився,
але подав заяву про те, що позов визнає
та просить розглянути справу у його
відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3
позов визнав частково та пояснив, що
дійсно після смерті батька ОСОБА_5, який
не залишив заповіт, спадщину прийняли в
рівних частках дружина останнього
ОСОБА_6 та його довірительниця ОСОБА_4
Остання спадщину ще не оформила через
те, що довго не знаходили оригінали
державних актів. Але земельні ділянки
були особистою власністю батька сторін
а не спільною сумісною власністю, тому
частка ОСОБА_4 складає 1/2 , а не 1/4 , тому
просить суд відмовити частково в
позові та з урахуванням цього
відшкодувати останній 1000 грн., яку та
витратила на правову допомогу.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позов підлягає лише частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьку позивача
ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 належали
на праві приватної власності земельна
ділянка загальною площею 1,11 га,
кадастровий номер :01:003:0004, цільове
призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва та земельна ділянка
загальною площею 0,5995 га, цільове
призначення якої - для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель, ведення
особистого селянського господарства,
які розташовані в с. Лунка,
Герцаївського району, Чернівецької
області, що вбачається з копій
державних актів. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5 помер та відкрилась спадщина на
зазначені земельні ділянки, за життя
заповіту останній не складав, а отже
спадкування проводилося за законом,
спадщину прийняли лише дружина -ОСОБА_6
та донька - ОСОБА_4 але свідоцтво про
право власності не отримали, що
підтверджується копією спадкової
справи.

ОСОБА_6 18 листопада 2009 року на випадок
своєї смерті заповіла земельну
ділянку площею 1,70 га своєму онуку
ОСОБА_11, а все решта майно позивачу по
справі ОСОБА_1, що підтверджується
копією заповіту. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
заповідач ОСОБА_10 померла та
відкрилась спадщина на її долю у
спірних земельних ділянок в розмірі 1/2
частини, у встановлений законом
шестимісячний строк позивач
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, але
через те що у позивача були відсутні
правовстановлюючі документи на
належність частки земельних ділянок
спадкодавцю, у видачі свідоцтва про
право власності на земельні ділянки
позивачу було відмовлено. Дані
обставини підтверджуються копією
спадкової справи на ім'я ОСОБА_6

Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Таким чином суд вважає, що у визнанні
права власності на 1/2 частки кожної
земельної ділянки, що належали за життя
батькові позивача позов підлягає
задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
визнання права спільної сумісної
власністю на спірні земельні ділянки
батьків сторін та відповідно
збільшення частки позивача, суд вважає
що вони не є обґрунтовані та не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного .

Позовні вимоги стосуються
земельних ділянок отриманих внаслідок
приватизації, а відповідно до ст. 81
Земельного кодексу України, громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі, зокрема
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.

Виходячи з положень ст. ст. 116, 121
Земельного кодексу України кожен
громадянин має право на отримання
земельної ділянки у визначених
розмірах безоплатно у власність. При
цьому це право є персоніфікованим і не
може відноситися до спільної сумісної
власності незалежно від того, коли
відбувалася приватизація земельної
ділянки.

Така сама правова позиція викладена
у постанові Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» : згідно статей 81, 116 Земельного
кодексу України, окрема земельна
ділянка, одержана громадянином у
період шлюбу в приватну власність
шляхом приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду.

Також, зважаючи на те, що основним
відповідачем у справі, який претендує
на спадщину є ОСОБА_4, то в задоволенні
вимог до Лунківської сільської ради
слід відмовити.

Таким чином суд вважає що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню із розподілом судових
витрат відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК
України, 81, 116, 121 Земельного кодексу
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» , керуючись ст.ст.10, 11,
60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати право власності на
спадщину за заповітом за ОСОБА_1 на ?
частини земельної ділянки загальною
площею 1,11 га, кадастровий номер
:01:003:0004, цільове призначення якої -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території Лунківської
сільської ради, Герцаївського району,
Чернівецької області, та на ? частини
земельної ділянки загальною площею 0,5995
га, цільове призначення якої - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських будівель,
ведення особистого селянського
господарства, розташованої в с. Лунка,
Герцаївського району, Чернівецької
області, яка належала ОСОБА_5 на
підставі державного акту на право
власності на землю ІІІ-ЧВ № 008150
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів за №71 від 09.11.2002 року .

В задоволенні позовних вимог до
Лунківської сільської ради відмовити.

У зв'язку із зменшенням позовних
вимог зайво сплачений судовий збір
квитанцією № 79 від 10.10.2014 року розміром
246(двісті сорок шість) гривень 04 коп.
повернути позивачу ОСОБА_1.

В частині задоволених вимог
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 492
(чотириста дев'яносто два) грн. 80
копійок сплаченого судового збору .

Пропорційно до частини вимог ,
якому позивачу відмовлено стягнути з
позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
333(триста тридцять три) гривень 33
копійки витрати по наданню правової
допомоги.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Герцаївський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги в 10-ти
денний строк з моменту його
проголошення, а особам, які не були
присутні при постановлені - з дня
отримання копії рішення.

Суддя :