АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/906/14-ц Номер провадження
22-ц/786/3813/14Головуючий у 1-й інстанції
Кравець С. В. Доповідач ап. інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та
апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на рішення Машівського районного суду
Полтавської області від 6 листопада 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про розірвання договору оренди
землі та стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Машівського районного суду
Полтавської області від 6 листопада 2014
року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договору оренди землі та
стягнення орендної плати задоволено
частково.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 недоплачену
за 2013 рік орендну плату та пеню в
розмірі 4386 грн. 69 коп., судовий збір в
розмірі 177 грн. 83 коп. та витрати на
правову допомогу в розмірі 912 грн. 50
коп., а всього 5477 грн. 02 коп.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 недоплачену
за 2013 рік орендну плату та пеню в
розмірі 4604 грн. 07 коп., судовий збір в
розмірі 38 грн. 98 коп. та витрати на
правову допомогу в розмірі 200 грн., а
всього 4843 грн. 05 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить рішення суду змінити в
частині розміру сум, що підлягають
стягненню з нього на користь позивачів.
При цьому надав власний розрахунок
нарахованої та виплаченої орендної
плати.

Також апеляційну скаргу подали ОСОБА_3
та ОСОБА_4, які посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просять рішення
скасувати та ухвалити нове по суті
позовних вимог. Вважають, що суд
невірно стягнув суму заборгованості по
договорам оренди землі та
необґрунтовано відмовив в
достроковому розірванні договорів
оренди землі, залишаючи поза увагою
обставини, які свідчать про
невиконання орендарем своїх
зобов'язань.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, приходить до
висновку про відсутність підстав для
їх задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія ПЛ
№235766 ОСОБА_3 належить земельна ділянка
площею 4,28 га., яка розташована на
території Кошманівської сільської
ради Машівського району Полтавської
області.

Згідно Державних актів на право
власності на земельну ділянку, серія ПЛ
№235765 та серія ПЛ №235762, ОСОБА_4 належать
земельні ділянки площею 4,10 га.та 3,88 га
відповідно, які розташовані на
території Кошманівської сільської
ради Машівського району Полтавської
області.

Зазначені земельні ділянки була надані
позивачам для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

5 жовтня 2007 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ФОП ОСОБА_2 було укладено договори
оренди землі, площею 4,28 га та 4, 10 га.
Строк дії договорів становив 5 років.

За умовами договору з орендодавцем
ОСОБА_3 нормативна грошова оцінка
належної їй земельної ділянки
визначена в розмірі 44192 грн.95 коп.

Сторони погодили, що орендна плата
становить 1,5% - 662 грн.89 коп., з якої
натуральна -500 грн., зі строком виплати з
01.09. по 31.12., відробіткова - 162 грн.89 коп.,
строк надання послуг з 01.04. по 01.12.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції.

Договори були зареєстровані в
Машівському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» 31
жовтня 2007 року.

15 серпня 2011 року сторони уклали
додаткові угоди про внесення змін до
договорів оренди від 5 жовтня 2007 року.
Зокрема, було змінено грошову оцінку
земельної ділянки, строк дії договору з
5 років змінено на 15 років, розмір
орендної плати збільшено з 1,5% до 8% , що
складає 4433 грн. 89 коп.

Вказані угоди зареєстровані у
визначеному законом порядку.

Крім того, 1 грудня 2010 року ОСОБА_4 уклав
з ФОП ОСОБА_2 договір оренди належної
йому земельної ділянки площею 3,88 га.
строком на 12 років, який зареєстровано
в Машівському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» 20
грудня 2010 року.

Рішенням Машівського районного суду
від 25 вересня 2013 року вказаний договір
оренди землі визнано недійсним.

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача ОСОБА_4 в частині стягнення
заборгованості за договором оренди
землі від 01.12.2010 року, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що умови останнього не можуть
слугувати підставою для висновку про
невиконання орендарем обов'язку по
сплаті орендної плати, оскільки такий
договір в судовому порядку визнано
недійсним, а відтак він не породжує
правових наслідків.

Також суд першої інстанції не вбачив
підстав для задоволення вимог про
розірвання договорів. Свої висновки в
цій частині, обґрунтував тим, що сама
про собі не виплата в повному розмірі
орендної плат за 2013 рік в розумінні ст.
141 ч.1 п. «д» ЗК України не може
розцінюватись як підстава для
дострокового розірвання договорів
оренди землі, натомість порушене в цій
частині право орендодавців підлягає
захисту шляхом стягнення на їх користь
недоплаченої за 2013 рік орендної плати
та визначеної умовами договору пені.

З вказаним висновком погоджується
колегія суддів з наступних підстав.

За змістом ст. 24 Закону України «Про
оренду землі» орендодавець має право
вимагати від орендаря своєчасного
внесення орендної плати.

Згідно ч.1 ст. 32 даного Закону, на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Положеннями п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного
Кодексу України визначено, що
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата земельного
податку або орендної плати;

Вірно встановивши обставини справи та
правильно застосувавши до них норми
матеріального права, використавши при
розгляді справи правові позиції
Верховного Суду України, викладені в
постанові від 12 грудня 2012 року у справі
№6-14 цс 12, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для дострокового
розірвання договорів оренди землі з
визначених позивачами підстав.

Доводи апеляційної скарги позивачів в
цій частині не спростовують висновку
суду першої інстанції та не містять
нових фактів чи засобів доказування,
які б свідчили про наявність обставин,
з якими законодавство пов'язує
можливість дострокового розірвання
договору оренди землі.

Також не приймаються до уваги
твердження апелянтів про те, що судом
не вірно обраховано заборгованість по
орендній платі за 2013 рік.

Так, вирішуючи спір в цій частині, суд
першої інстанції віро встановив, що
узгоджені сторонами додаткові умови
про збільшення розміру орендної плати
з 1,5 % до 8 % набули законної сили з
моменту державної реєстрації таких
змін, тобто 18 квітня 2012 року. Самі
договори оренди землі укладено
відповідно до Типового договору оренди
землі, затвердженого Постановою КМУ
від 03.03.2004 р. № 220.

При укладанні договорів сторони
погодили, що обчислення розміру
орендної плати здійснюється з
урахуванням індексу інфляції,
натомість в договорі відсутнє
посилання на те, що виплата такої
орендної плати буде здійснюватись з
урахуванням індексації.

Встановивши зазначені обставини, суд
на підставі положень ст. 610 ЦК України
обґрунтовано визнав безпідставними
вимоги про розірвання договору
внаслідок невиконання орендодавцем
обов'язку по проведенню індексації
земельних ділянок, орендна плата за
користування якими була конкретно
визначена в п.9 Договорів.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи письмові докази, суд першої
інстанції вірно обрахував
заборгованість по орендній платі як
різницю між виплаченою за 2013 рік
орендною платою та визначеним умовами
договору розміром орендної плати.

За вказаних обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування судового
рішення, яке постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317,
319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відхилити, а рішення
Машівського районного суду
Полтавської області від 6 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно.