Справа № 750/8210/14 Провадження №
22-ц/795/2220/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Карапута Л. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка
Є.М.,суддів:Хромець Н.С., Острянського
В.І.,при секретарі:Мартиновій А.В.,за
участю:представника апелянта
Данілевського О.М., представника
заявника Сірика Д.В.,

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою начальника
Деснянського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Приходька
Юрія Михайловича на ухвалу
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 06 жовтня 2014 року в справі
за скаргою Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на
дії начальника Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Приходька Ю.М.,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 06 жовтня 2014 року
задоволено частково скаргу ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», визнано
неправомірною і скасовано постанову
начальника Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ Приходько ІО.М. від
29.07.14 року про скасування заяви на
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна, а саме:
квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі начальник
Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ
Приходько ІО.М. просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції в частині
визнання неправомірною та скасування
постанови начальника Деснянського
ВДВС Чернігівського МУЮ Приходька Ю.М.
від 29.07.2014 року про скасування заяви на
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна, а саме:
квартири №?107 будинку №?18 по вул.
Космонавтів у м. Чернігові та
постановити нову ухвалу, якою повністю
відмовити у задоволенні вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що ухвала суд першої інстанції є
необґрунтованою, при її винесенні суд
керувався лише окремими положеннями
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті». Апелянт зазначає, що
ОСОБА_10 лише зареєстрований в АДРЕСА_2,
а проживає в АДРЕСА_1, оскільки
листування відбувалося саме з цієї
адреси. Також апелянт звертає увагу, що
оскільки предметом іпотеки в даній
справі є нерухоме майно, яке виступає
як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника) за
споживчим кредитом, наданими йому
кредитною установою в іноземній валюті
(що підтверджується договором іпотеки
від 07.05.2008), у власності боржника не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно, загальна площа нерухомого
житлового майна не перевищу 140 кв.м. для
квартири, відсутня згода власника
такого майна на примусове відчуження
об'єкта нерухомості (згідно заяви
боржника від 02.07.2014) у відділу були
відсутні правові підстави на примусове
звернення стягнення на спірну
квартиру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково скаргу ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» суд першої
інстанції виходив з того, що предмет
іпотеки не використовувався
позичальником
(боржником/іпотекодавцем) як місце
постійного проживання, а тому судом
визнано неправомірною та скасовано
постанову від 29.07.14 року. Судом було
відмовлено у задоволенні вимоги
заявника про зобов'язання державного
виконавця Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ поновити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №750/9149/13-ц виданого
Деснянським районним судом м.
Чернігова, оскільки вона передчасно
заявлена.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що
25 грудня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», як стягувач пред'явив до
Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ
виконавчий лист по справі №750/9149/13-ц
виданий Деснянським районним судом м.
Чернігова 19 листопада 2013 року.

Постановою від 10 січня 2014 року було
відкрито виконавче провадження.

В ході примусового виконання рішення
суду державний виконавець наклав
арешт, на майно боржника, провів опис й
арешт предмета іпотеки, визначив
вартість майна та передав його на
реалізацію.

Відповідно тимчасового порядку
реалізації арештованого майна шляхом
проведення електронних торгів,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України від 16.04.14 № 656/5
інформація про лот була внесена до
Системи електронних торгів та
визначена дата проведення прилюдних
торгів на 04 серпня 2014 року.

Станом на 28 липня 2014 року було
зареєстровано 2-х учасників торгів,
перший - 08 липня 2014 року, другий - 28 липня
2014 року.

Проте, 29 липня 2014 прилюдні торги з
реалізації однокімнатної квартири, що
знаходиться у м. Чернігові, вул.
Космонавтів, 18/107 припинені, майно знято
з реалізації в СЕТАМ на підставі
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу.

Постановою начальника Деснянського
ВДВС Чернігівського міського
управління юстиції Приходько Ю.М. від
29.07.2014 року скасовано заяву на
проведення прилюдних торгів (аукціону)
з реалізації арештованого майна, а
саме: квартири АДРЕСА_1, зобов'язано
державного виконавця провести
виконавчі дії в порядку, встановленому
Законом. Рішення було мотивоване
Законом України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» (а.с.3-4).

Постановою державного виконавця від 29
липня 2014 року про повернення
виконавчого документа стягувачу
повернуто виконавчий лист на підставі
п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с.38).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом зокрема іпотеки згідно із ст.
5 Закону України «Про Іпотеку», якщо
таке майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами в
іноземній валюті та за умови, що таке
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Зокрема, судом крім іншого встановлено,
що ОСОБА_10 зареєстрований в АДРЕСА_2 з
02.09.1987 року (а.с.29), а в матеріалах
виконавчого провадження міститься
довідка від 11.03.2014 року, про те, що за
адресою в АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб
не має.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а ухвала суду першої
інстанції відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Крім того, відповідно до п/п 14 п.1 ч.2, ч.1
ст.4 Закону України «Про судовий збір»
апелянтом за подання апеляційної
скарги на ухвалу суду необхідно було
сплатити судовий збір у сумі 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати. Оскільки
при поданні апеляційної скарги
Деснянським ВДВС Чернігівського МУЮ
судовий збір не було сплачено, колегія
суддів вважає, що необхідно стягнути
судовий збір з апелянта на користь
держави у сумі 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу начальника
Деснянського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Приходька
Юрія Михайловича відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 06 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Стягнути з Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції судовий збір на користь
держави в сумі 121 (сто двадцять одна)
грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: