Рішення

Іменем України

16 грудня 2014 року Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 який було зареєстровано 29 лютого 1992 року у виконавчому комітеті Виликоговилівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 3.

Від спільного подружнього проживання в них народилася одна дитина: син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 який на даний час є повнолітнім.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що в них різні погляди на життя, у них відсутне взаєморозуміння та довіра одне до одного, це все проходить на протязі тривалого часу, їхня сім'я фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити їхнім інтересам. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак в матеріалах справи міститься його заява, згідно якої він позов підтримує та просить справу слухати в його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з'явився, хоча в матеріалах справи є її заява в якій вона позов визнала та не заперечує проти його задоволення, та просить справу слухати у її відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судом встановлено:

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано 29 лютого 1992 року у виконавчому комітеті Великоговилівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 3.

Від спільного подружнього проживання в них народилася одна дитина: син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 який на даний час є повнолітнім.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити, розірвавши шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 29 лютого 1992 року у виконавчому комітеті Великоговилівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 3.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України, ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 29 лютого 1992 року у виконавчому комітеті Великоговилівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 3.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК