АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/622/14 Справа № 201/5409/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О., Макарова М.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Статус» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач звернувся в суд з позовом до ПрАТ «СК «Статус» та ОСОБА_3, в якому просив стягнути: з відповідача 1 на свою користь завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 6828,77 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження - 400 грн.; з відповідача 2 матеріальний збиток в сумі 1079,43 грн. - втрата товарної вартості; 1000 грн. - франшиза; 3000 грн. - моральна шкода, а також з обох відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Статус» на користь позивача 7228,77 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, а також 400 грн. витрат, пов*язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2079,43 грн. у відшкодування шкоди, з яких - втрата товарного вигляду пошкодженого автомобіля -1079,43 грн. та франшиза 1000 грн. Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

З таким рішенням, в частині задоволення позовних вимог щодо ПрАТ «СК «Статус» відповідач 1 не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з*ясування обставин та їх недоведеність, порушення норм матеріального та процесуального права , просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

Оскільки рішення суду відповідачем ОСОБА_3 не оскаржується, судом апеляційної інстанції у цій частині воно не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Аналізуючи зміст рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що воно відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 листопада 2012 року о 15 годині 30 хвилини, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Панікахі в м. Дніпропетровську, виконуючи поворот праворуч на вул. Тополину, в порушення п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, не зайняв завчасно крайнє праве положення на проїзній частині та змінюючи напрямок руху праворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Аlтега», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався праворуч від нього у попутному напрямку прямо, пошкодивши транспортні засоби і завдавши матеріальних збитків, допустивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

19 грудня 2012 року постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по адміністративній справи ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП шляхом накладення стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень (а.с. 7)

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Статус» .

Згідно висновку №043/12/ експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріальної шкоди від 05 грудня 2012 року, вартість матеріальної шкоди складає 19590,23 грн., а без врахування втрати товарної вартості 18520,80 грн. ( а.с.13)

ПрАТ «СК«Статус» була письмово повідомлена про настання страхового випадку, однак страхове відшкодування позивачу відповідачем 1 виплачено було не в повному обсязі, а тільки в сумі 10692,03 грн. Невиплачена сума складає 6828,77 грн., а з урахуванням понесених витрат позивачем на проведення автотоварозначного дослідження по справі в розмірі 400 грн. вона становить 7228,77 грн., яка судом була стягнута з відповідача 1 за разрахунком: (18520,80 грн. - 1000 грн. (франшиза) 10692,03 грн.(виплата ПрАТ «СК«Статус»).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта, який складається страховиком.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року зі змінами та доповненнями передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до ліміту відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 зазначеного Закону, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуації транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Розглядаючи даний спір, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі наданих сторонами доказів, що були досліджені в судовому засіданні та яким була надана належна оцінка, відповідно до норм ЦПК України, стягнув з ПрАТ «СК «Статус» на користь ОСОБА_2 завдану їй матеріальну шкоду, в результаті ДТП, яка складається з вартості витрат на проведення відновлювального ремонту автомобіля 6828,77 грн. та витрат на проведення автотоварозначного дослідження по справі в розмірі 400 грн.

Стягуючи з ОСОБА_3 суму франшизи в розмірі 1000 грн. та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля -1079,43 грн., суд першої інстанції виходив з положень ст.22 ЦК України та п.32.7 ст.32, п.37.5 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, суд першої інстанції, керуючись вимогами ч.1 ст. 88 ЦПК України правильно вирішив питання стосовно розподілу судових витрат між сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що сума страхового відшкодування судом стягнута без урахування податку на додану вартість, розмір якого складає 2112,02 грн., а тому на думку ПрАТ «СК«Статус» було порушено абз.2 п.36.2 ст.36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначене не було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що висновки суду, в оскарженій частині рішення, ґрунтуються на вимогах закону та зроблені з врахуванням фактичних обставин справи, рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстави для скасування даного заочного рішення та ухвалення нового рішення, при розгляді справи в апеляційній інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Статус» - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: