Номер провадження № 22-ц/785/1456/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука
В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації
Одеської області, Біляївської
адміністрації Українського товариства
мисливців та рибалок, третя особа , яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Відділ земельних
ресурсів Держкомзему у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про визнання
незаконним розпорядження та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

02.02.2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
вказаним позовом, який неодноразово
уточнювала і остаточно просила визнати
недійсним договір оренди земельної
ділянки від 20.11.2004 року, укладений між
Білгород Дністровською РДА та
Біляївською районною організацією
Українського товариства мисливців та
рибалок про передачу в оренду
земельної ділянки водного фонду
загальною площею 2,1580 га, в тому числі
0,7943 га забудовані землі,
розташованої поза межами населеного
пункту на території
Білгород-Дністровського району (47-й км.
автодороги Одеса-Рені) у довгострокове
користування на умовах оренди строком
на 49 років під розміщення Єгерського
пункту «Хатки», зареєстрованого ДП
«ЦДЗК» Одеської регіональної філії,
про що у Державному реєстрі земель
вчинено запис від 20.09.2004 року за № 259;
зобов`язати державного реєстратора
відділу Держземагенства у Білгород
Дністровському районі Одеської
області скасувати державну
реєстрацію вказаного договору оренди
(т. 2 а.с. 184-186).

Позов обґрунтований тим, що вона
фактично користується нерухомим
майном, яке складається з мисливської
рибальської хатинки (двоповерхова
будівля літ. «А») за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджується технічним
паспортом, рішенням виконкому
Удобненської сільради
Білгород-Дністровського району від
08.02.2007 р., довідкою з місця реєстрації та
проживання ОСОБА_2 за № 689 від 17.07.2013
року.

У січні 2009 року їй стало відомо, що 20
вересня 2004 року між
Білгород-Дністровською РДА та
Товариством було укладено договір
оренди земельної ділянки і що будинок,
яким вона володіє знаходиться на
земельній ділянці, переданій в оренду
Товариству.

Посилаючись на те, що договір оренди
земельної ділянки був укладений в
порушення розпорядження
Білгород-Дністровської РДА від 03.11.2003
року за № 1496/2003, вимог ст. 14 Закону
України «Про оренду землі», оскільки
він не був посвідчений нотаріально та в
порушення вимог ст. 17 Закону України
«Про оренду землі», так як земельна
ділянка не передана за актом приймання
передачі, позивачка просила
задовольнити її позов. (а.с.
5-9,46-49,55-60,184-186).

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02.12.2013 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено (т. 2 а.с. 234-237).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про задоволення в повному обсязі її
позову, посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
(т. 2 а.с.238-239).

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
20.09.20004 року між Білгород-Дністровською
РДА та Біляївською районною
організацією Українського товариства
мисливців та рибалок було укладено
договір оренди земельної ділянки
водного фонду, яка знаходиться на
території Білгород-Дністровського
району - 47 км траси Одеса-Ізмаїл,
Одеської області, строком на 49 років.

При зверненні до суду, позивачкою не
надано жодних доказів в підтвердження
заявлених вимог, а саме
правовстановлюючих документів на
майно, чи доказів того, що вона володіє
певним обсягом прав щодо двоповерхової
будівлі під літ. «А», яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1

За таких підстав, суд визнав вимоги
ОСОБА_2 необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

При вирішенні справи по суті, суд
першої інстанції керувався вимогами
ст. 204, ч. 3 ст. 215 ЦК України; ст. 84, ч. 3 ст.
122 ЗК України; ст. 7 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» та
відповідними нормами
цивільно-процесуального
законодавства.

Колегія погоджується з висновками суду
і вважає, що вони відповідають
фактичним обставинам, нормам
матеріального та процесуального права.

Доводи скарги про те, що спірним
договором оренди земельної ділянки
порушуються інтереси ОСОБА_2, оскільки
вона ще з 1976 року фактично володіє
нерухомим майном, яке складається з
мисливсько-рибальської хатинки
(двоповерхова будівля під літ. «А») і
знаходиться за вищевказаною адресою на
земельній ділянці, переданою без її
згоди за цим договором в оренду
Товариству, є безпідставні.

Жодного доказу про порушення своїх
прав ОСОБА_2 суду першої і апеляційної
інстанції не надано. Не надані нею і
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно.

Судом першої інстанції при розгляді
спору по суті не встановлено наявності
у неї певних прав щодо цього майна, а
також не виявлено факту порушення прав
позивача.

Це також підтверджено рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 31.01.2013 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 16.04.2013 року (т. 2 а.с. 189-192).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, в матеріалах справи є копія
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 26.07.2007 року та його
реєстрацію від 31.07.2007 року.

Із вказаних документів вбачається, що
власником нерухомого майна, на яке
посилається ОСОБА_2 в своїй позовній
заяві, є Біляївська районна
організація Українського товариства
мисливців та рибалок (т.2 а.с. 54-55).
Вказане свідоцтво в установленому
законом порядку ніким не оспорено і не
скасоване.

Посилення в скарзі на те, що договір
оренди землі від 20.11.2004 року є
недійсним, оскільки укладений в
порушення закону України «Про оренду
землі» та в порушення норм земельного
законодавства, є неспроможними і
суперечать ст. 84, ч. 3 ст. 122 ЗК України;
ст. ст. 14, 15 Закону України «Про оренду
землі».

Колегія вважає, що зазначений договір
укладений на підставі розпорядження
Б-Дністровської РДА від 03 листопада 2003
року та відповідає вимогам цивільного
і земельного законодавства.

На теперішній час, жодна із сторін
договору не визнає його недійсним чи
розірваним, договірні відносини між
ними виконуються в повному обсязі, як
це передбачено його умовами.

ОСОБА_2 не є стороною цього договору,не
є членом Товариства, не довела, що
вказаним договором порушуються її
права та законні інтереси, і на думку
колегії, взагалі не має право
оспорювати даний договір.

За таких підстав, інші доводи скарги до
уваги апеляційним судом не
приймаються.

З урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України, підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук