Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №607/943/12
Головуючий у 1-й інст.
Заполовський Володимир Володимирович
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Борисюка Р.М., Матюшенка І.В.,

з участю секретаря судового
засідання Мишаковськогої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Служба
громадянства і реєстрації фізичних
осіб Ємільчинського РВ УМВС України в
Житомирській області, про зняття з
реєстраційного обліку та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
приватний нотаріус Ємільчинського
районного нотаріального округу
Житомирської області ОСОБА_3, про
визнання недійсним договору дарування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_1,

на рішення Ємільчинського районного
суду Житомирської області від 23 січня
2014 року, -

встановила:

Рішенням Ємільчинського районного
суду Житомирської області від 23 січня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1
про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку відмовлено за безпідставністю.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено,
визнано договір дарування житлового
будинку та земельних ділянок,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 01 серпня
2007 року, недійсним.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким задовольнити первісний позов та
відмовити у задоволенні зустрічного
позову. Зазначив, що суд безпідставно
визнав висновок експертизи належним
доказом у справі, оскільки останній
одержаний з порушенням встановленого
законом порядку. Крім того, судом
порушено його процесуальне право на
проведення повторної експертизи. Також
зазначає, що суд не обґрунтовано
відхилив заяву про застосування
строків позовної давності до вимог
зустрічного позову.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

01 серпня 2007 року між батьком сторін -
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладений договір
дарування житлового будинку та
земельних ділянок, розташованих по
АДРЕСА_1, який посвідчений приватним
нотаріусом Ємільчинського районного
нотаріального округу Житомирської
області ОСОБА_7 (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 з 21.02.1996 року
зареєстрований у вказаному будинку
(а.с. 31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Згідно висновку почеркознавчої
експертизи від 27.11.2013 року підпис,
розташований в графі «Дарувальник»
договору дарування будинку та
земельних ділянок від 01.08.2007 року,
виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

В обґрунтування своїх уточнених під
час розгляду справи вимог про зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_1
посилалась на ст. 321 ЦК України, за якою
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності чи
обмежений у його здійсненні, та
вказувала, що реєстрація брата у
належному їй згідно договору дарування
будинку перешкоджає їй відчужити
останній, тобто реалізувати право
розпорядження своїм майном.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні первісного позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір дарування, на підставі якого
позивачка ОСОБА_1 володіє спірним
будинком, у відповідності до ч. 3 ст. 203,
ч. 1 ст. 215, ст. 236 ЦК України, є недійсним з
моменту його вчинення, а тому, не
являючись власником, остання
позбавлена права, передбаченого ст. 391
ЦК України, вимагати усунення перешкод
в користуванні та розпорядженні цим
майном.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
так як він відповідає матеріалам
справи та нормам матеріального права,
якими регулюються спірні
правовідносини, узгоджується з
дослідженими судом доказами.

Доводи апелянта щодо неналежності
висновку експерта спростовуються
висновком повторної почеркознавчої
експертизи від 18.11.2014 року, (а.с. 74-79),
яким підтверджено, що підпис від імені
дарувальника у оспорюваному договорі
на державному бланку ВЕТ №241265
виконаний не ним, а іншою особою з
наслідуванням його підпису.

Пояснення про те, що ОСОБА_2 був
обізнаний про існування цього договору
з моменту його укладання, і що ці
обставини були предметом розгляду
аналогічного спору за позовом ОСОБА_1
про зняття з реєстрації ОСОБА_2 у 2011
році, спростовуються матеріалами
цивільної справи № 2-449 від 14.11.2011 року.
Так, з журналу судового засідання від
21.11.2011 року вбачається, що сторони по
справі будь-яких пояснень по суті спору
не давали, попереднє судове засідання
було відкладено після роз'яснення
права відводу, а у подальшому, ухвалою
суду від 24.11.2011 року, за заявою ОСОБА_1
позов залишений без розгляду. Надані
ОСОБА_1 довідка про заміну лічильника
від 09.06.2010 року та договір про
користування електричною енергією від
08.09.2009 року (а.с. 186-192) також не свідчать
про пропуск ОСОБА_2 строку позовної
давності. Отже, суд правильно відмовив
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про
застосування строків позовної
давності, оскільки ОСОБА_2 дізнався про
порушення свого права у 2012 році, а
звернувся до суду з позовом у серпні
цього ж року.

Доводи апелянта щодо відсутності у
позивача за зустрічним позовом права
на вимогу про визнання оспорюваного
правочину недійним є необґрунтованими
з огляду на положення абз. 5 п. 5
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними». Зокрема,
ОСОБА_2 є сином дарувальника та
зареєстрований у будинку, який був
предметом оспорюваного ним договору, а
тому мав право на захист свого
порушеного права.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують та на
правильність ухваленого рішення не
впливають.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ємільчинського районного суду
Житомирської області від 23 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: