КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/5310/14-ц
Провадження № 2/505/2341/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Котовськ Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в серпні 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_2, була досягнута домовленість про купівлю у останньої квартири АДРЕСА_1 за 45 000 гривень. Між сторонами було досягнуто домовленості - після виконання позивачем зобов'язань за угодою і сплати за квартиру грошей в сумі 45 000 гривень, угода мала бути оформлена нотаріально. На підтвердження укладення угоди, позивач ОСОБА_1 сплатив відповідачу 45 000 гривень, а відповідач написала власноруч розписку про отримання від грошей.

Після цього нами сторонами було погоджено умови досвідчення договору купівлі-продажу, але як вказує позивач, після звернення до нотаріальної контори у зв'язку із тим, що раніше ОСОБА_2 набула статусу власника квартири після посвідчення договору купівлі-продажу Одеською товарною біржею 25.09.2001 року, та у зв'язку із тим, що відомості щодо переходу права власності від минулого власника квартири ОСОБА_3 до ОСОБА_2 не були внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а була проведена лише паперова реєстрація, сторони позбавлені в нотаріальному порядку посвідчити договір купівлі-продажу.

Зазначені обставини і стали приводом для звернення до суду, у зв'язку із неможливістю посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 - нотаріально.

З огляду на вищенаведене позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., який мав місце 10.09.2014 року між ним ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 - дійсним та визнати за ним - ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м..

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду клопотання, відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала.

Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі - продажу майна № 402-К від 25.09.2001, посвідченого Одеською товарною біржею, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 70,5 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м. на праві приватної власності належить відповідачу - ОСОБА_2.

Згідно матеріалів справи, сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і між сторонами відбулося його повне його виконання, тобто ОСОБА_1 повністю сплатив вартість нерухомості, а ОСОБА_2, передала позивачу всі правовстановлюючі документи на квартиру та написала розписку про отримання грошей за неї.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір.

Дійсно як стверджував позивач, він є добросовісним набувачем майна, та з обставин не залежних від нього позбавлений у відповідно до законодавства порядку, оформити договір купівлі-продажу нотаріально.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так сторонами було досягнуто всіх істотних умов за договором купівлі-продажу, зокрема, щодо вартості, якості, тощо вказаної квартири, що підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2, а тому, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 632, 638 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною, визнання права власності - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., який мав місце 10.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили в порядку ст.233 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Бондаренко