Білогірський районний суд
Хмельницької області
Тел.(факс) 038 41 2 1444
Справа № 669/1302/14-ц
Провадження № 2/669/371/14
У Х В А Л А

30 грудня 2014 року
смт.Білогір'я

Білогірський районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого судді Давидюка
О.І.

при секретарі Дем’янюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Білогір’я заяву про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» про визнання
третейської угоди, викладеної у
вигляді третейського застереження
недійсною,

В С Т А Н О В И
В:

03 листопада 2014 року позивачі
звернулися до суду з позовною заявою, в
якій просять визнати укладену з
Кредитною спілкою «Центр фінансових
послуг» додаткову угоду до кредитного
договору № В-68/0028/07/52/28 від 14 грудня 2007
року недійсною.

Ухвалою Білогірського районного суду
Хмельницької області від 07 листопада
2014 року відкрито провадження у справі
та ухвалою цього ж суду від 24 листопада
2014 року вказану справу передано за
підсудністю до іншого суду.

За наслідками апеляційного перегляду
ухвали Білогірського районного суду
Хмельницької області від 24 листопада
2014 року цивільна справа № 669/1302/14-ц з
апеляційного суду Хмельницької
області повернулася до Білогірського
районного суду Хмельницької області 30
грудня 2014 року.

Встановлено, що 24 листопада 2014 року
позивачі звернулися до суду із заявою
про забезпечення позову, в якій просять
до вирішення справи по суті заборонити
Кредитній спілці «Центр фінансових
послуг», її уповноваженим органам, а
також відділу ДВС Білогірського
районного управління юстиції вчиняти
дії зі стягнення грошових коштів на
підставі рішення постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Право та
обов’язок» від 03 вересня 2010 року у
справі № 265/10 та рішення постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов’язок» від 29
квітня 2013 року у справі № 204/10 за
позовом Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій за
кредитним договором № В-68/0028/07/52/28 від 14
грудня 2007 року, договорами поруки №
В-68/0028/07/52/28 від 14 грудня 2007 року.

Вивчивши заяву про забезпечення позову
та додані до неї матеріали в межах
заявленого клопотання, приходжу до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову підлягає
поверненню заявникам без розгляду,
оскільки вона подана без додержання
вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту – ЦПК України) забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв’язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову (ч. 2
ст. 151 ЦПК України).

У поданій до суду заяві заявники не
зазначають причини, у зв’язку з якими
потрібно забезпечити позов, не
обґрунтовують необхідність
забезпечення позову, звертаючи увагу
лише на те, що «рішеннями постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов’язок» від 03
вересня 2010 року у справі № 265/10 та від 29
квітня 2013 року у справі № 204/10 за
позовом Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 стягнуто заборгованість
та штрафні санкції за кредитним
договором № В-68/0028/07/52/28 від 14 грудня 2007
року та договорами поруки № В-68/0028/07/52/28
від 14 грудня 2007 року».

При цьому, заява зводиться лише до
повідомлення суду про наявність рішень
третейського суду, не обґрунтовуючи
такі твердження жодними доказами, які б
підтверджували, зокрема, наявність
ухвал місцевих судів про видачу
виконавчих листів на примусове
виконання рішень третейського суду
(глава 2 розділу VII-1 ЦПК України), а також
відсутні інші підтвердження активних
дій на предмет стягнення за вказаними
рішеннями як Кредитною спілкою «Центр
фінансових послуг», так і відділом ДВС
Білогірського районного управління
юстиції Хмельницької області.

Також в порушення п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК
України позивачами у поданій заяві про
забезпечення позову не наведені всі
необхідні відомості, які потрібні для
забезпечення позову, зокрема, не
зазначено по якому виконавчому
провадженню здійснюється стягнення
коштів, при цьому даний факт також не
підтверджений жодними належними
доказами (відсутні докази про
наявність постанови про відкриття
виконавчого провадження).

Відсутність зазначених відомостей у
заяві позбавляє суд дійти висновку про
наявність достатньо обґрунтованого
припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а також робить
неможливим практичне виконання такої
ухвали.

Крім того, із змісту позовних вимог,
якими є визнання недійсною лише
додаткової угоди до кредитного
договору № В-68/0028/07/52/28 від 14 грудня 2007
року, вбачається, що предметом розгляду
даної справи не є питання про
скасування рішень третейського суду в
порядку, передбаченому розділом VII-1 ЦПК
України.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом без виклику
сторін, то тягар доказування
покладається на особу, яка подала заяву
про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за
загальними правилами відповідно до ст.
57 ЦПК України, тобто обов’язковим є
подання доказів наявності фактичних
обставин, з якими пов’язується
застосування певного заходу
забезпечення позову.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України
суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог ст. 151 цього Кодексу,
повертає її заявнику.

Заявники не позбавлені можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду із заявою про
забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151 – 153, 209 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» про визнання
третейської угоди, викладеної у
вигляді третейського застереження
недійсною – повернути заявникам.

Суддя
О. І. Давидюк