Номер провадження № 22-ц/785/1396/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таваркіладзе О.М.

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 20 листопада 2013 року, в
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» про визнання
наказу незаконним, поновлення на
роботі, стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,
-

встановила;

31.05.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
незаконним та скасувати наказ Голови
Правління ПАТ «Ідея Банк» №41а від
04.03.2013 року в частині звільнення його з
роботи на підставі п.2ст.41 КЗпП України,
та поновити на посаді начальника
Одеського відділення №4 ПАТ «Ідея
Банк»; стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
посилаючись на те, що він не є особою,
яка безпосередньо обслуговувала
матеріальні цінності у відповідача, та
не вчиняв винних дій, які б давали
підстави відповідачу для звільнення
його з посади за втратою довір'я.

Рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року
ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову
в повному обсязі, оскільки позивач
безпосередньо обслуговував
матеріальні цінності та вчинив дії, які
дали підстави ПАТ «Ідея Банк» для
звільнення його з роботи у зв'язку з
втратою довір'я.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким його вимоги задовольнити
у повному обсязі вказуючи, що суд
прийняв до уваги обставини, на які
посилався відповідач, що не доведені у
встановленому законом порядку, і є
припущеннями з боку ПАТ «Ідея Банк».

В запереченням на апеляційну скаргу
ПАТ «Ідея Банк» зазначає, що доказом
втрати довір'я до позивача, як
керівника структурного підрозділу, є
акт службового розслідування; покази
свідків, масові факти неповернення
громадянами отриманих кредитів, які
свідчать, що відповідач прямо або
опосередковано брав участь у
шахрайській схемі видачі банківських
кредитів на підставних осіб.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
апеляційну скаргу, межі, в яких повинні
проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, за наступних підстав;

За правилами п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, та порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що його звільнення з посади
начальника Одеського відділення №4 ПАТ
«Ідея Банк» відповідно до вимог п.2ст.41
КЗпП України доведене в установленому
законом порядку, так як працюючи на цій
посаді ОСОБА_2 безпосередньо
обслуговував матеріальні цінності і
вчинив дії, які дали підстави
роботодавцю звільнити його з роботи у
зв'язку з втратою довір'я.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки суд першої інстанції взяв до
уваги обставини, які не доведені у
встановленому законом порядку, і
порушив норми матеріального і
процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1,ч.2ст.235 КЗпП
України, у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу, працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більше як за один рік. Якщо заява
про поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя ст.237-1 КЗпП
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в ПАТ
«Ідея Банк» на посаду начальника
відділення банку №4 у м. Одесі згідно
наказу №19а-1 від 06.02.2012 року.

За своїми службовими обов'язками
ОСОБА_2 безпосередньо не обслуговував
грошові, товарні та культурні цінності.
Його робота не була пов'язана з
прийомом, зберіганням,
транспортуванням та розподілом
вказаного майна. Як керівник
відділення, позивач був відповідальний
за майно відділення, яким
забезпечувалися працівники
(відділення) для їх трудової діяльності
та функціонування цього структурного
підрозділу банку. Це майно ОСОБА_2
прийняв під матеріальну
відповідальність за актом приймання
передачі, і фактів розтрати цього
майна, або іншого майна відділення
банку не встановлено.

Відділення банку №4 займаючись
господарською діяльністю в тому числі
і оформлювало бланкові кредити на
поточні потреби у системі ПАТ «Ідея
Банку», відповідно до Технологічної
схеми, яка була затверджена Правлінням
ПАТ «Ідея Банку», і яку використовували
менеджери відділення банку з продажу
готівкових кредитів.

Колегією суддів встановлено, що в
службові обов'язки ОСОБА_2 не входило
здійснювати первинну оцінку клієнтів,
формувати пакет документів для надання
кредиту, та не входило в обов'язки
вчиняти інші дії, пов'язані з видачею
кредиту фізичним та юридичним особам.

Відповідно до п.10.2 Розділу Х «Порядку
оформлення кредитних документів»
Технологічної схеми виконання
операції - оформлення бланкових
кредитів на поточні потреби через
відділення банку у системі ПАТ «Ідея
Банк» від 2012 року, затвердженої
правлінням банку, рішення (позитивного
або негативного) про надання кредиту
вирішувалися відповідальними
працівниками Головного офісу ПАТ «Ідея
Банку», і ОСОБА_2 до вирішення цього
питання не мав жодного відношення.

Згідно п.12.5 Розділу ХІІ «Формування
кредитної справи» Технологічної схеми
виконання операції - оформлення
бланкових кредитів на поточні потреби
через відділення банку у системі ПАТ
«Ідея Банк» від 2012 року, затвердженої
правлінням банку, ОСОБА_2 був
відповідальний за своєчасну передачу
сформованих кредитних справ за актом
прийому-передачі до Головного офісу
банку.

Отже, за своїми службовими обов'язками
позивач не зобов'язаний був
здійснювати первинну оцінку клієнтів,
які зверталися за отриманням кредиту, і
такої роботи не проводив; не формував
кредитні справи і приймав рішення про
видачу кредиту фізичним чи юридичним
особам. Він був відповідальний лише за
своєчасну передачу сформованих
кредитних справ за актом
прийому-передачі до Головного офісу
банку.

Обов'язок здійснювати належну первинну
оцінку клієнтів, які зверталися за
отриманням кредиту, був покладений на
менеджерів відділення. Рішення про
надання чи відмову у наданні кредиту
приймали відповідальні працівники
Головного офісу ПАТ «Ідея Банку», в
обов'язки яких входило проведення
перевірки дотримання менеджерами
відділення №4 вимог Технологічної
схеми виконання операції - оформлення
бланкових кредитів на поточні потреби.

З 22.02.2013 року по 27.02.2013 року на підставі
рішення Голови Правління ПАТ «Ідея
Банк» за №35а-14 від 22.02.2013 року було
проведене службове розслідування на
підставі службової записки теренового
індикатора ОСОБА_3. Підставою для
проведення службового розслідування
став проведений порівняльний аналіз
видачі готівкових кредитів по
відділенням банку. За результатами
аналізу було встановлено, що у
Одеському відділенні банку №4 видано 159
готівкових кредитів на загальну суму
3,36 млн. гривен, щодо яких є підозра на
вчинення шахрайських дій.

За результатами проведеної перевірки
був складений акт від 27.02.2013 року, за
висновками якого встановлено, що:

- працівники відділення банку №4 при
видачі готівкових кредитів умисно не
здійснювали належну первинну оцінку
клієнтів, які зверталися за отриманням
кредиту,

- в результаті таких дій ПАТ «Ідея Банк»
завдано шкоди на суму 4.17 млн. грн. та
сформовано резерву під дану
заборгованість в сумі 1,64 млн. грн..

- є підстави вважати, що умисні дії
працівників відділення банку №4 були
вчинені за попередньою змовою з
організованою групою, які мали на меті
заволодіти коштами Банку та його
клієнтів,

- виявлені факти дають підстави для
втрати довіри з боку Банку до всіх
працівників відділенні №4.

Наказом Голови Правління ПАТ «Ідея
Банк» №41а від 04.03.2013 року ОСОБА_2 було
звільнено зі займаної посади у зв'язку
з винними діями, які дали підстави для
втрати до нього довіри. Конкретні винні
дії ОСОБА_2, які послужили підставою для
звільнення його із займаної посади в
наказі не зазначені.

Правилами п.2ч.1ст.41 КЗпП України
визначено, що трудовий договір з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути
розірваний у випадку винних дій
працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові, товарні або
культурні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу.

Отже, вказаною нормою права визначено,
що у зв'язку з втратою довіри можуть
бути звільнені тільки ті працівники,
які безпосередньо обслуговують
грошові, товарні або культурні
цінності (зайняті прийомом,
зберіганням, схоронністю,
транспортування та розподілом цих
цінностей), незалежно від того, в якому
розмірі на цих працівників могла бути
покладена матеріальна
відповідальність. Втрата довіри може
виражатися лише в винних діях
працівника, які вчинені ним умисно чи з
необережності, і які завдали чи могли
завдати шкоду майну. Не можуть бути
звільнені з утратою довіри особи,
діяльність яких не пов'язана з
обслуговуванням грошових і товарних
цінностей.

Суд першої інстанції відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 не
звернув уваги на те, що лише при
встановленні у передбаченому законом
порядку факту вчинення працівниками
розкрадання, хабарництва і інших
корисливих правопорушень, ці
працівники можуть бути звільнені з
підстав втрати довір'я до них і у тому
випадку, коли зазначені дії не
пов'язані з їх роботою.

Колегією суддів встановлено, що
позивач безпосередньо не обслуговував
грошові цінності. На час звільнення
його з роботи у встановленому законом
порядку ОСОБА_2 не було визнано винним у
вчиненні ним шахрайських дій
(розкрадання, зловживання службовим
становищем) з метою заволодіння
коштами банку у встановленому законом
порядку. Тому викладені в акті від
27.02.2013 року висновки про вчинення
шахрайських дій позивачем є
припущенням відповідача, які не
доведені банком у встановленому
законом порядку.

Для того, аби довести вину ОСОБА_2 у
вчиненні шахрайський дій з метою
розкрадання коштів банку, ПАТ «Ідея
Банк» 02.04.2013 року звернулося з заявою до
начальника УДСБЕЗ ГУ МВС України в
Одеській області про вчинення злочину,
передбаченого ст.190 КК України. В заяві
відповідач зазначав, що висновок про
вчинення злочину є лише «думкою
заявника», та до цього злочину можуть
бути причетні (а можуть бути і не
причетні) працівники банку - ОСОБА_2 та
інші особи (а.с.56).

Отже, оскільки вина позивача
у вчиненні шахрайських дій не доведена
в установленому законом порядку, його
звільнення з посади у зв'язку з втратою
довір'я є не законним.

Суд першої інстанції
безпідставно вважав встановленими
обставини, які не доведені у
встановленому законом порядку, а саме,
що доведена вина позивача у вчиненні
шахрайський дій, пов'язаний з завданням
відповідачу майнової шкоди та
незаконне заволодінням грошовими
коштами, які дають підстави про
звільнення ОСОБА_2 з посади у зв'язку з
втратою довір'я.

Оскільки наказ ПАТ «Ідея Банк»
про звільнення позивача з роботи є
незаконним, він підлягає скасуванню.

Незаконним звільненням ОСОБА_2
було завдано моральної шкоди, так як
були порушені його законні права на
працю, у зв'язку з чим він морально
страждав та переживав з цього приводу,
втратив нормальні життєві зв'язки, і
докладав додаткових зусиль для
організації свого життя.

Колегія суддів визнає, що розмір
завданої позивачу моральної шкоди
становить 3000 грн., тому його позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню частково. В іншій частині
вимоги про стягнення моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

При визначенні розміру
моральної шкоди колегія суддів
виходить з характеру та обсягу
моральних страждань, яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат, їх
тривалості та можливості відновлення.
Суд також враховує тяжкість вимішених
змін у його життєвих та виробничих
стосунках, ступінь зниження престижу
та ділової репутації, час, необхідним
для відновлення попереднього стану.
Крім того, під час визначення розміру
моральної шкоди колегія суддів
виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Колегія суддів вважає, що
підлягають задоволенню позовні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу за період
часу з 04.03.2015 року по 05.02.2014 року в
загальній сумі 61227 грн. 92 коп., з
утриманням з цієї суми податків та
платежів, встановлених законом. При
цьому колегія суддів погоджується з
розрахунком, зробленим відповідачем
(а.с.177), оскільки він ґрунтується на
законі, довідці позивача про заробітну
плату за останні два місяці перед
звільненням та правильно встановленій
кількості днів вимушеного прогулу.

Згідно ч.1ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь Держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 632 грн. 27 коп..

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, п.4ч.1ст.309 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 20 листопада 2013 року -
скасувати.

Визнати незаконним та скасувати наказ
голови правління ПАТ "Ідея Банк" №41а
від 04.03.2013 року в частині звільнення
ОСОБА_2 з посади начальника Одеського
відділення №4 ПАТ "Ідея Банк" на
підставі п.2 ст.41 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника
Одеського відділення №4 ПАТ "Ідея Банк".

Стягнути з ПАТ "Ідея Банк" на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період часу з 04
березня 2013 року по 05 лютого 2014 року в
загальному розмірі 61227 гривен 92
копійки, з утриманням з цієї суми
податків та платежів, встановлених
законом.

Стягнути з ПАТ "Ідея Банк" на користь
ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000
гривен.

Стягнути з ПАТ "Ідея Банк" на користь
Держави судовий збір у розмірі 632
гривен 27 копійок.

В задоволенні інший позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л. Троїцька

О.М.Таварткіладзе