Справа № 473/5807/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. суддя Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області Вуїв О.В.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за позовною заявою ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання правочину
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про
визнання правочину недійсним в якому
вказував, що у вересні 2014 року ПАТ
«Дельта Банк» звернувся до нього з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 003-14933-270613 від
27 червня 2013 року, згідно якого банк
відкрив позичальнику (ОСОБА_1В.) для
задоволення споживчих потреб та
внесення страхових платежів кредитну
лінію та на день укладення договору
встановив на його рахунку ліміт
кредитної лінії в розмірі 15 000 грн. з
можливістю збільшення розміру ліміту в
односторонньому порядку, а останній
отримав можливість на неодноразове
використання коштів в межах ліміту та
зобов’язався вчасно частинами (3%
щомісячно) повертати отримані в кредит
кошти, а також щомісячно вносити
передбачену банківськими тарифами
плату за користування кредитом
(проценти) в розмірі 0,0001 % річних та
плату за обслуговування кредитного
ліміту (комісію) в розмірі 3,50 % на
місяць, внести інші комісії за
обслуговування його, як позичальника,
що після їх нарахування включаються до
суми кредиту, а в разі порушення умов
договору – сплачувати неустойку
(штраф) в розмірі 0,01 % від суми
непогашеної частки обов’язкового
мінімального платежу, але не менше 150
грн. за кожен факт порушення та на
вимогу банку достроково повернути
отримані кошти.

Свої вимоги банк мотивував тим, що
ОСОБА_1, як позичальник, умови договору
в частині вчасного повернення кредиту,
сплати комісій виконував не належним
чином в зв’язку з чим станом на 16 липня
2014 року виникла заборгованість по
кредитному договору, а саме
заборгованість по строковому кредиту в
розмірі 10 048,50 грн., по
простроченій частині кредиту — 4 950,00
грн., по сплаті комісій — 6 300,00
грн.

Проте ОСОБА_1 вказував на те, що під час
підписання кредитного договору він за
своїм психічним станом не усвідомлював
значення своїх дій та не міг керувати
ними, кошти за кредитним договором не
отримував, а тому на підставі ст. 225 ЦК
України просив про визнання кредитного
договору № 003-14933-270613 від 27 червня 2013
року, укладеного між ним та ПАТ «Дельта
Банк» недійсним.

Разом з тим після відкриття
провадження по справі суддею було
встановлено, що в його провадженні
також знаходиться цивільна справа
№473/4592/14-ц за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
З матеріалів цивільних справ
вбачається, що позови виникли з одних
правовідносин та між одними й тими ж
особами, задоволення позову ОСОБА_1
може виключити задоволення первісного
позову, а тому на підставі ст.123, ч. 1 ст.126
ЦПК України позов ОСОБА_1 до ПАТ
«Дельта Банк» про визнання правочину
недійсним доцільно об’єднати в якості
зустрічного позову разом з позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в одне провадження.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 209, 210, 235 ЦПК
України, суддя -

УХВАЛИВ:

Об’єднати позовну заяву ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання правочину
недійсним до спільного розгляду з
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, в одне
провадження.

Об’єднаній справі присвоїти №473/4592/14-ц.

Розгляд об’єднаної справи призначити
на 23 грудня 2014 року на 09 годину
00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
О.В. Вуїв