Справа № 536/1846/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Кременчуцький
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого - судді Клименко
С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в залі
судових засідань в місті Кременчуці
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства Страхове
товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків заподіяних
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство Страхове товариство
«Іллічівське», 01 вересня 2014 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування збитків заподіяних
внаслідок дорожньо-транспортної
пригороди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог
позивач в заяві зазначив, що вони 10
листопада 2011 року з ОСОБА_2 уклали Поліс
обов'язкового страхування наземних
транспортних засобів АА/7716841, предметом
якого є страхування цивільно-правової
відповідальності власника
транспортного засобу «Мерседес»
державний номер НОМЕР_3, за участю якого
під керуванням відповідача ОСОБА_1, і
транспортного засобу «Тойота»
державний номер НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_3 01 червня 2011 року сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок чого діями відповідача було
завдано матеріального збитку власнику
автомобіля «Тойота». Згідно довідки
ВДАІ та постанови Кременчуцького
районного суду відповідач ОСОБА_1
порушив Правила дорожнього руху
України, не забезпечивши технічно
справний стан свого автомобіля, за що і
був притягнутий до адміністративної
відповідальності. Вони сплатили
Страховику за договором добровільного
страхування: ПрАТ СК «АХА страхування»,
за яким було застраховано автомобіль
«Тойота» державний номер НОМЕР_1,
сплачене ними страхове відшкодування
власнику автомобіля «Тойота»
відповідно до авто товарознавчого
дослідження збитку, оскільки в
результаті виплати страхового
відшкодування постраждалому, до
вказаної страхової компанії перейшло
право вимоги, яке мала постраждала
сторона до винуватця ДТП,
цивільно-правову відповідальність
якого вони застрахували, в сумі 16 000
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 4730 від 29 травня 2013 року.
Вважають, що до них перейшло право
зворотної вимоги (регресу) на отримання
відшкодування від відповідача, як
особи винної в заподіянні збитків, так
як дорожньо-транспортна пригода була
безпосереднім наслідком неналежного
технічного стану автомобіля.

Просили суд стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на їх користь 16 000 грн. по
відшкодуванню збитків завданих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригороди в порядку регресу та
понесені ними судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 243 грн.40 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
заяву, в якій просив розглянути справу
у його відсутність, позов підтримав та
просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов не визнав, просив в
його задоволенні відмовити,
заперечував обставини
дорожньо-транспортної пригоди, але
погодився з постановою про притягнення
його до адміністративної
відповідальності, яку він не
оскаржував.

Розглянувши матеріали справи, повно
та всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, заслухавши
пояснення відповідача, судом
встановлено наступне.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах встановлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК
України передбачено, що доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.

Судом встановлено, що 01 червня 2011
року сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів
Мерседес-Бенц державний номерний знак
НОМЕР_3 під керуванням відповідача
ОСОБА_1 та автомобіля Тойота Ауріс
державний номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_3 Відповідно до
постанови Кременчуцького районного
суду від 21 липня 2011 року
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія ОСОБА_1, який не забезпечив
технічно справний стан свого
автомобіля та він був притягнутий до
адміністративної відповідальності та
автомобіль Тойота Ауріс державний
номерний знак НОМЕР_1 зазнав технічних
ушкоджень.

Відповідач ОСОБА_1 застрахував свою
цивільно-правову відповідальність у
позивача: Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Іллічівське» згідно Полісу № АА/1716841
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, строк дії якого визначено з 07
січня 2011 року по 06 січня 2012 року,
укладеним між Приватним акціонерним
товариством Страхове товариство
«Іллічівське» і ОСОБА_2, відповідно до
якого забезпеченим транспортним
засобом є автомобіль Мерседес Бенц
державний номерний знак НОМЕР_3.

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА-страхування»,
як страховик за договором
добровільного страхування автомобіля
«Тойота Ауріс», який був пошкоджений,
відповідно до умов Договору сплатило
страхове відшкодування страхувальнику
власнику автомобіля ОСОБА_6 в сумі 16000
грн. та звернулось до позивача з
претензією про компенсацію понесених
ними витрат в розмірі виплаченого ними
страхового відшкодування, яку позивач
задовольнив та сплатив кошти в сумі 16 000
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №4730 від 29 травня 2014 року.

За ст.1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду завдану іншою
особою має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування.

Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» містить
виключний перелік підстав, за якими у
страховика після виплати страхового
відшкодування виникає право подати
регресний позов до страхувальника,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

Так, в п.п.г п. 38.1.1 ч.38.1 ст.38
згаданого Закону зазначено, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, яка була
визначена в установленому порядку
безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху.

Як вбачається з постанови
Кременчуцького районного суду від 21
липня 2011 року, дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_1,
який не забезпечив технічно справний
стан свого автомобіля.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України
передбачено, що постанова суду у справі
про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, позовні вимоги позивача
законні та обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Оскільки позов задоволено, то
відповідності до ст.88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь позивача понесені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
243 грн.60 коп., що підтверджено
документально.

Керуючись ст.ст.10, 11, 30, 61, 88, 209, 212-
215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства Страхове товариство
«Іллічівське» до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків заподіяних
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
Страхове товариство «Іллічівське»
збитки заподіяні
дорожньо-транспортною пригодою в
порядку регресу в сумі 16000 (шістнадцять
тисяч) гривень і судові витрати в сумі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Кременчуцький районний суд всіма
учасниками процесу на протязі 10 днів з
часу його проголошення або отримання
копії рішення особами, які не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

У разі застосування ст.218 ЦПК
України скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
повного рішення.

Суддя С. М.
Клименко