Справа № 442/5813/14
Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/783/7241/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.

за секретаря - Іванової О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, припинення права
власності на майно,

в с
т а н о в и л а :

Ухвалою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17 жовтня 2014 року справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, припинення права
власності на майно залишено без
розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України.

Ухвалу оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_3,
просять її скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Зазначають, що
судом порушено норми процесуального
права, а тому ухвала є незаконною. Також
зазначають, що на момент подачі
позовних заяв ними було сплачено
судовий збір, але оскільки визначити
точну ціну позовних вимог неможливо,
то просили суд застосувати ч. 2 ст. 80 ЦПК
України, однак суд не взяв до уваги
вимоги чинного цивільного
процесуального законодавства та
безпідставно залишив позовні заяви без
розгляду..

Заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
провадження у справі відкрито за
заявою, поданою без додержання вимог,
викладених у статтях 119, 120 цього
Кодексу та не сплачено судовий збір і
позивач не усунув цих недоліків у
встановлений судом строк.

Частиною 2 ст. 80 цього Кодексу
передбачено, якщо визначена позивачем
ціна позову вочевидь не відповідає
дійсній вартості спірного майна або на
момент пред'явлення позову встановити
точну його ціну неможливо, розмір
судового збору попередньо визначає суд
з наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач звернулася із позовом до
відповідача про поділ спільного майна
подружжя.

На виконання вимог ухвали про
залишення позовної заяви без руху
позивачкою представлено квитанцію про
сплату судового збору у розмірі 243,60
грн. та ухвалою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18.08.2014 р. відкрито
провадження у вищезазначеній справі.

25.09.2014 р. ОСОБА_3 подав зустрічну позовну
заяву до ОСОБА_2 про визнання права
власності, припинення права власності
на майно та долучив квитанцію про
сплату судового збору у розмірі 243,60
грн.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що сторонами не подано
документів, які б змогли надати
можливість суду визначити ціну позову
та правильність сплати судового збору.

Проте, із висновком суду
погодитись не можна.

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі судом першої
інстанції було встановлено, що позовна
заява ОСОБА_2 відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 ЦПК України.

Під час розгляду справи 15.10.2014 р. ОСОБА_2
подала заяву про збільшення позовних
вимог.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 15.10.2014 р.
заяву ОСОБА_2 про збільшення позовних
вимог було залишено без руху, а саме для
сплати судового збору і надано їй 1 день
для усунення недоліків.

На виконання вимог даної ухвали
позивач подала квитанцію про сплату
судового збору у розмірі 100 грн., при
цьому ОСОБА_2 просила у відповідності
до ч. 2 ст. 80 ЦПК України у разі неповної
сплати нею судового збору стягнути
такий при вирішенні справи, оскільки
встановити точну ціну позовних вимог є
неможливим.

На цю ж норму Закону посилався й
позивач за зустрічним позовом.

Так як позивачем за первісним позовом
та позивачем за зустрічним позовом
сплачено судовий збір за подання
позовної заяви без урахування ціни
позову, оскільки на момент подання
позовних заяв встановити точну ціну
майна неможливо, а суд, залишаючи заяву
про збільшення позовних вимог без руху
не визначив розмір судового збору, то
залишення позовних заяв без розгляду з
підстав неподання сторонами
документів щодо визначення ціни позову
є неправомірним.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
постановлена з порушенням вимог
чинного законодавства, а тому її слід
скасувати і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст.
312, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17 жовтня 2014 року скасувати
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуючий:

Судді: