Справа № 452/838/14
Головуючий у 1 інстанції: Марчук І.С.
Провадження № 22-ц/783/5211/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ПАТ
«Львівобленерго» - Строгуш Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 18 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» в особі Самбірського
РЕМ про визнання незаконним акту про
порушення Правил користування
електричною енергією, скасування
рішення про нарахування збитків за
порушення Правил користування
електричною енергією,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 18 червня 2014
року у позові ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» в особі Самбірського
РЕМ про визнання незаконним акту про
порушення Правил користування
електричною енергією, скасування
рішення про нарахування збитків за
порушення Правил користування
електричною енергією відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким скасувати рішення
засідання комісії Самбірського РЕМ
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго», оформлене
протоколом №3 засідання комісії
Самбірського РЕМ по розгляду акту про
порушення «Правил користування
електроенергією» від 08 лютого 2014 року.
Вважає рішення незаконним. Судом не
було всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо досліджено наявні у
справі докази, не було повно та
всебічно досліджено обставини, на які
сторони посилаються. Зазначає, що судом
не взято до уваги жодного доказу,
представленого відповідачем, а саме:
те, що акт складений на сторонню особу,
огляд лічильника проводився без участі
власника у вихідний день; працівниками
відповідача був наданий чистий акт, на
якому позивачем і було поставлено
підпис; в акті та протоколі не
зафіксовано, яку саме норму Правил
порушив позивач; не відбулося
вилучення магніту та магніт не був
представлений у судове засідання як
речовий доказ; у акті не було зазначено
факту вилучення магніту, оригінал був
наданий суду у судовому засіданні під
запис, хоча не був також взятий до
уваги; відповідачем у суді було
представлено інший підроблений акт, у
якому було вказано про вилучення
магніту; постійні візити представника
відповідача для знімання показників не
виявили жодних порушень з боку
позивача; відсутня різниця між
показниками за оплату
електропостачання у період до
складання акту і після складання акту,
що підтверджується доданими до
матеріалів справи квитанціями; покази
свідків суперечили дослідженими у
судовому засіданні та наведеними вище
доказами, крім того вказані свідки є
підлеглими особами відповідача і тому
є зацікавленими особами у розгляді
справи по суті з певним результатом,
тому їх пояснення викликають сумніви і
не можуть прийматися судом до уваги;
засідання комісії не є правомочне, тому
що був відсутній кворум; комісія
прийняла поспішне рішення не маючи
висновку відповідної експертизи;
відповідачем не надано беззаперечних
доказів на підтвердження
безоблікового споживання
електроенергії.

У останнє судове засідання представник
відповідача не з'явилася, однак суд
вважав за можливе продовжувати та
завершувати розгляд справи у її
відсутності, зважаючи на те, що такою
надано пояснення по суті справи, подано
письмові заперечення на апеляційну
скаргу, а крім цього, зважаючи на її
заяву з проханням про проведення
розгляду даної справи у її відсутності
та вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача на підтримання апеляційної
скарги, представника відповідача в
заперечення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного
рішення, суд першої інстанції
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог виходив з того, що чинне
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини між
енергопостачальником та споживачем
електричної енергії не передбачає
такого способу захисту прав споживача
електроенергії, як визнання недійсним
акту про порушення Правил користування
електричною енергією для населення чи
визнання недійсним рішення комісії
енергопостачальника про визначення
кількості та вартості електричної
енергії необлікованої внаслідок
порушення Правил користування
електричною енергією для населення, що
оформляється відповідним протоколом
засідання комісії. Пункт 53 Правил
користування електричною енергією для
населення передбачає процедуру
оформлення актів про порушення, якщо
такі допускаються споживачами
електричної енергії, порядок
визначення енергопостачальником
обсягу та вартості необлікованої
електричної енергії та передбачає, що у
разі відмови споживача від сплати
вартості необлікованої електричної
енергії енергопостачальник
звертається з позовом до суду.
Оспорюваний акт про порушення та
протокольне рішення комісії
енергопостачальника безпосередньо не
встановлюють будь-яких обов'язків
позивача, а є способом оформлення
претензій енергопостачальника до
споживача і містять рекомендації
сплатити відповідні донарахування.
Вказані оспорювані документи не
порушують жодних прав та інтересів
позивача, а є різновидом претензій
енергопостачальника до споживача,
оскільки не є обовязковими до
виконання. Пунктом 53 Правил
користування електричною енергією для
населення передбачено право
енергопостачальника звертатись із
позовом до суду про стягнення вартості
необлікованої електричної енергії,
якщо споживач відмовляється їх
сплачувати. В свою чергу, усі доводи та
міркування позивача, наведені в
розглядуваному позові можуть бути
запереченнями у разі пред'явлення до
нього позову енергопостачальником про
стягнення вартості необлікованої
електричної енергії.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду першої інстанції обґрунтованими,
такими, що відповідають обставинам
справи та вимогам закону, доводи ж
апеляційної скарги - безпідставними та
такими, що вірних висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Як вбачається із матеріалів справи та
сторонами не оспорювалось ОСОБА_2
подано до суду позов про визнання
незаконним акту про порушення правил
користування електричною енергією,
скасування рішення про нарахування
збитків за порушення Правил
користування електричною енергією.

Однак, як вбачається із змісту п. 53
Правил користування електричною
енергією для населення, що затверджені
Постановою Кабінету міністрів України
№1357 від 26.07.1999 року (Розділ «Оформлення
претензій»), відповідно до вимог якої
такі спірні акт та рішення були
відповідно складений та винесене: у
разі виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акту вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акту свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника. Акт про порушення
цих Правил розглядається комісією з
розгляду актів, що утворюється
енергопостачальником і складається не
менш як з трьох уповноважених
представників енергопостачальника.
Споживач має право бути присутнім на
засіданні комісії з розгляду актів.
Енергопостачальник повідомляє
споживача не пізніше ніж за 20
календарних днів до дня засідання
комісії про його час і дату. Акт про
порушення цих Правил не розглядається
у разі неповідомлення або
несвоєчасного повідомлення споживача
про час і дату засідання комісії.
Рішення комісії з розгляду актів
оформляється протоколом, копія якого
видається споживачу. У протоколі
зазначається інформація про
причетність споживача до порушення цих
Правил. У разі причетності споживача до
порушення цих Правил у протоколі
зазначаються: відомості щодо обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії; розрахунок проведених
нарахувань з посиланням на відповідні
пункти цих Правил та затвердженої
постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією. У разі відмови споживача від
сплати вартості необлікованої
електричної енергії
енергопостачальник звертається з
позовом до суду та має право припинити
постачання електричної енергії після
прийняття судом рішення на користь
енергопостачальника (крім випадку
виявлення факту самовільного
підключення). Якщо між споживачем і
енергопостачальником не досягнуто
згоди щодо користування електричною
енергією, її оплати, збереження
приладів обліку тощо, спірні питання
вирішуються в установленому
законодавством порядку.

Зважаючи на вказані вимоги висновок
суду про те, що чинне законодавство, яке
регулює спірні правовідносини не
передбачає такого способу захисту прав
споживача електроенергії, як визнання
недійсним акту про порушення Правил
користування електричною енергією для
населення чи визнання недійсним
рішення комісії енергопостачальника
про визначення кількості та вартості
електричної енергії необлікованої
внаслідок порушення Правил
користування електричною енергією для
населення, є вірним.

Посилання у скарзі на п. 6.42 Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996
року №28, згідно якого споживач має
право оскаржити рішення комісії в суді
на дані правовідносини не поширюється.
Оскільки в п. 1.1 вказаних Правил
зазначено, що дія цих Правил
поширюється на всіх юридичних осіб та
фізичних осіб (крім населення). Лише
норми розділів «Загальні положення",
"Межі балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
сторін" та "Особливості постачання
електричної енергії для населених
пунктів", до яких вказаний пункт не
входить, поширюються на всіх
споживачів без винятку.

Решта доводів скарги, що стосується
неправомірності дій відповідача та
його працівників, при складанні
спірних акту та винесенні рішення,
враховуючи наведене, вірних висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вказане апеляційну скаргу
слід відхилити, рішення ж суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 18 червня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А.
Левик

Судді:

В.Я. Бакус

Т.А. Гірник