У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами приватного
акціонерного товариства «Андезит» і
приватного акціонерного товариства
«Будавтодор» на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 18 липня 2014 р. за
позовом ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства «Андезит» про
скасування рішення наглядової ради
товариства та допущення до виконання
повноважень, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до
приватного акціонерного товариства
«Андезит» (надалі - ПрАТ «Андезит») у
червні 2014 р.

Просив скасувати рішення наглядової
ради про його відсторонення від
виконання повноважень голови цього
підприємства та допустити до їх
виконання.

На обґрунтування зазначав, що 20.05.14 р.
наглядова рада товариства (протокол
засідання № 2) незаконно, всупереч
вимогам трудового законодавства
України, усунула його від виконання
обов'язків голови правління. Так,
рішення наглядової ради було прийняте
без його участі, оскільки він у той час
перебував у відпустці за свій рахунок,
а підстави відсторонення є
необґрунтованими.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 18 липня 2014 р. позов задоволено
частково: скасовано рішення наглядової
ради приватного акціонерного
товариства «Андезит», оформленого у
вигляді протоколу № 2 засідання
наглядової ради від 20.05.2014 р. про
відсторонення позивача від виконання
повноважень голови правління цього
товариства. Вирішено питання судових
витрат (а.с.62-64).

Апелянти просять скасувати це рішення
та ухвалити нове про відмову в позові.
Доводять про неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Указують,
зокрема, на неналежну оцінку доказів,
розгляд спору за правилами неналежної
юрисдикції і вирішення питання про
права та обов'язки ПрАТ «Будавтодор» як
акціонера ПрАТ «Андезит» щодо права на
участь в управлінні цим товариством.

Письмових заперечень або пояснень
позивач не подав, однак у судовому
засіданні він і його представник -
адвокат ОСОБА_3, не визнали скарг як
безпідставних і просять залишити
рішення суду без змін як законне та
обґрунтоване.

Суд першої інстанції виходив з того, що
протокольне рішення засідання
наглядової ради ПрАТ «Андезит» від
20.05.2014 р. про відсторонення позивача від
виконання повноважень голови
правління указаного товариства
прийнято з грубим порушенням вимог
законодавства.

Апеляційні скарги підлягають
задоволенню частково, а рішення -
скасуванню із закриттям провадження у
справі, з таких мотивів.

Установлено, що наглядовою радою ПрАТ
«Андезит» (протокол засідання № 2 від
20.05.2014 р.) було вирішено усунути ОСОБА_2
від виконання обов'язків голови
правління цього товариства за грубі
порушення в роботі (керівництві та
господарській діяльності) та
порушення прав акціонерів (а.с.6-7).

Відповідно до п.7.4.15 Статуту ПрАТ
«Андезит» (а.с.28) наглядова рада має
право відсторонити від виконання
повноважень голову правління, дії
якого порушують права акціонерів чи
самого товариства - до вирішення
загальними зборами питання про
припинення його повноважень.

Згідно з положеннями ст. 99 ч.3 ЦК України
(в чинній на момент виникнення спірних
правовідносин редакції) члени
виконавчого органу можуть бути у
будь-який час усунені від виконання
своїх обов'язків, якщо в установчих
документах не визначені підстави
усунення членів виконавчого органу від
виконання своїх обов'язків, а за
приписами ст. 61 ч.2 закону України «Про
акціонерні товариства» в разі, якщо
відповідно до статуту товариства
обрання та припинення повноважень
голови колегіального виконавчого
органу (особи, яка здійснює
повноваження одноосібного виконавчого
органу) віднесено до компетенції
загальних зборів, наглядова рада має
право відсторонити від виконання
повноважень голову колегіального
виконавчого органу (особу, яка здійснює
повноваження одноосібного виконавчого
органу), дії або бездіяльність якого
порушують права акціонерів чи самого
товариства, до вирішення загальними
зборами питання про припинення його
повноважень.

У відповідності з Рішенням
Конституційного Суду України в справі
за конституційним зверненням
товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжнародний
фінансово-правовий консалтинг» про
офіційне тлумачення частини третьої
статті 99 Цивільного кодексу України
усунення членів виконавчого органу
товариства від виконання обов'язків
(частина третя статті 99 Цивільного
кодексу) або відсторонення голови
виконавчого органу товариства від
виконання повноважень (абзац перший
частини другої статті 61 Закону України
«Про акціонерні товариства» за своєю
правовою природою, предметом
регулювання правовідносин і правовими
наслідками відрізняється від
відсторонення працівника від роботи на
підставі статті 46 Кодексу законів про
працю. Саме тому можливість
уповноваженого органу товариства
усунути члена виконавчого органу від
виконання ним обов'язків міститься не в
приписах Кодексу законів про працю, а у
статті 99 Цивільного кодексу, тобто не є
предметом регулювання нормами
трудового права.

Реалізація учасниками товариства
корпоративних прав на участь у його
управлінні шляхом прийняття
компетентним органом рішень про
обрання (призначення), усунення,
відсторонення, відкликання членів
виконавчого органу цього об'єднання
стосується також наділення або
позбавлення їх повноважень на
управління товариством. Такі рішення
уповноваженого на це органу мають
розглядатися не в межах трудових, а
корпоративних правовідносин, що
виникають між товариством і особами,
яким довірено повноваження з
управління ним.

У зв'язку з цим «усунення» відповідно
до частини третьої статті 99 Цивільного
кодексу є дією уповноваженого органу
товариства, спрямованою на
унеможливлення здійснювати членом
його виконавчого органу в межах
корпоративних відносин з товариством
повноважень у сфері управлінської
діяльності. Необхідність такої норми
зумовлено специфічним статусом члена
виконавчого органу, який отримав від
уповноваженого органу товариства
право на управління. За природою
корпоративних відносин учасникам
товариства має бути надано можливість
у будь-який час оперативно
відреагувати на дії особи, яка здійснює
представницькі функції зі шкодою для
інтересів товариства, шляхом
позбавлення її відповідних
повноважень.

Тобто, вказана форма захисту є
специфічною дією носіїв корпоративних
прав у відносинах з особою, якій вони
довірили здійснювати управління
товариством, і не може розглядатися в
площині трудового права, а рішення
уповноваженого органу щодо
відсторонення (відкликання) таких осіб
повинні розглядатися не в межах
трудових, а в межах корпоративних
правовідносин, що виникли між
товариством і особами, яким довірено
повноваження з управління ним.

Суд першої інстанції не врахував цих
положень і помилково розглянув справу
по суті спору за правилами цивільної
юрисдикції.

Згідно з вимогами ст. 310 ч.1 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Так, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства (ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК).

У разі закриття провадження у справі
повторне звернення до суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав
не допускається (ст. 206 ч.3 ЦПК).

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а
провадження у справі - закриттю,
оскільки розгляд таких справ віднесено
до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.4, 313, 314 ч.1 п.3, 315,
317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційні скарги приватного
акціонерного товариства «Андезит» і
приватного акціонерного товариства
«Будавтодор» задовольнити частково.

2. Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 18 липня 2014 р.
скасувати, а провадження у справі
закрити.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: