Провадження № 2/127/7979/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30.12.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області в
складі: головуючого судді Федчишена
С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання та визнання права
власності. Позов мотивовано тим, що
25.11.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір довічного утримання.
Відповідно до п.1 договору ОСОБА_1
передала ОСОБА_2 у власність квартиру
АДРЕСА_1 та взамін чого набувач
зобов'язався забезпечувати
відчужувача утримання довічно на
умовах цього договору. Відповідно до п.7
договору ОСОБА_2 зобов'язався довічно
утримувати ОСОБА_1 , а саме утримання
має грошовий еквівалент і оцінюється
сторонами за спільною згодою у розмірі
400грн. намісять, які будуть надаватися
відчужувану щомісячно. Крім того,
набувач зобов'язаний щомісячно
сплачувати комунальні послуги на
квартиру у терміни встановленні
відповідними договорами про надання
таких послуг, незалежно від того, ким
вони укладені. Згідно п.8 договору -
грошове утримання має щомісячно
виплачуватися, починаючи з моменту
укладення цього договору до 10 числа
кожного поточного місяця поштовим
переказом з доставкою додому. Однак,
всупереч істотних умов договору
утримання ОСОБА_2 не було виплачено
ОСОБА_1 грошове утримання за жовтень та
листопад 2014 року. Просить розірвати
договір довічного утримання укладений
25.11.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Визнати
право власності за ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_1.

В судове засідання представник
позивача не з'явився надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність.
Позов підтримав просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлявся своєчасно шляхом
телефонограми, однак будучи в судовому
засіданні 24.12.2014року ОСОБА_2 позов
визнав не заперечував щодо його
задоволення.

Враховуючи вимоги ст. 158 ЦПК України,
суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність учасників
судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову, з
наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що 25.11.2009 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
довічного утримання (а.с.4-5).

Відповідно до п.1 договору ОСОБА_1
передала ОСОБА_2 у власність квартиру
АДРЕСА_1 та взамін чого набувач
зобов'язався забезпечувати
відчужувача утримання довічно на
умовах цього договору.

Відповідно до п.7 договору ОСОБА_2
зобов'язався довічно утримувати ОСОБА_1
, а саме утримання має грошовий
еквівалент і оцінюється сторонами за
спільною згодою у розмірі 400грн.
намісять, які будуть надаватися
відчужувану щомісячно. Крім того,
набувач зобов'язаний щомісячно
сплачувати комунальні послуги на
квартиру у терміни встановленні
відповідними договорами про надання
таких послуг, незалежно від того, ким
вони укладені.

Згідно п.8 договору - грошове утримання
має щомісячно виплачуватися, починаючи
з моменту укладення цього договору до 10
числа кожного поточного місяця
поштовим переказом з доставкою додому.

Частиною 1 ст. 744 ЦК України передбачено,
що за договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужував)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України
договір довічного утримання (догляду)
може бути розірвано за рішенням суду на
вимогу відчужувача або третьої особи,
на користь якої він був укладений, у
разі невиконання або неналежного
виконання набувачем своїх обов'язків,
незалежно від його вини.

Частино. 1 ст. 756 ЦК України визначено, що
у разі розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужував набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляду відчужувача, не
підлягають поверненню.

Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи викладене, та те що
відповідач позов визнав, суд вважає за
необхідне розірвати договір довічного
утримання укладений 25.11.2009 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача судовий збір в
розмірі 1027,68гривень.

На підставі викладено, згідно ст. ст. 525,
651, 744, 749,755 756 ЦК України, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212-218 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання
укладений 25.11.2009 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за №39.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 16,3
кв.м., загальною площею 28,2 кв.м., що
складається з житлової кімнати «47-4»,
коридору «47-1», санвузла «47-2», кухні
«47-3», кладової «47-5».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 1027,68 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: