(2/199/3773/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г. парашут

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить його матері ОСОБА_2 згідно з реєстраційним посвідченням, виданим 29.10.1992 року КП «ДМБТІ» на підставі довідки кооперативу «ЖБК-174» та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно під №37713960.

Мати позивача ОСОБА_2 померла 02.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.12.2010 року, актовий запис №88.

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем першої черги після померлої є син ОСОБА_1, який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті матері постійно мешкав з нею. Позивач разом з матір'ю є громадянами ОСОБА_3 та постійно проживали в ОСОБА_3 за адресою: Республіка Білорусь, Мінська область, пос. Привольний, вул. Східна, 25/9.

Позивач у встановлений строк звернувся до Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори (за місцем розташування нерухомого майна) із заявою про прийняття спадщини, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2013 року №3932/02-31, оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову квартиру - реєстраційне посвідчення, видане 29.10.1992 року КП «ДМБТІ» на підставі довідки кооперативу «ЖБК-174».

Позивач зазначає, що отримання дублікату на ім'я померлої особи неможливе, тому просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., та складається з: приміщення 1 коридор площею 4,8 кв.м., приміщення 2 кладова площею 0,3 кв.м., приміщення 3 житлова кімната площею 16,9 кв.м., приміщення 4 житлова кімната площею 12,3 кв.м., приміщення 5 житлова кімната площею 10,1 кв.м., приміщення 6 кухня площею 7,7 кв. м., приміщення 7 - туалет площею 1,1 кв.м., приміщення 8 ванна площею 2,1 кв.м., приміщення I лоджія площею 1,8 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 02.12.2010 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі, рішення постановити на розсуд суду відповідно до вимог діючого законодавства, про що надав до суду письмову заяву.

Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі, рішення постановити на розсуд суду, про що надав до суду письмову заяву, а також копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2, яка померла 02.12.2010 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкової справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №405 від 07.02.1966 року.

Квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2 згідно з реєстраційним посвідченням, виданим 29.10.1992 року КП «ДМБТІ» на підставі довідки кооперативу «ЖБК-174» та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно під №37713960.

Мати позивача ОСОБА_2 померла 02.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.12.2010 року, актовий запис №88.

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем першої черги після померлої є син ОСОБА_1, який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті матері постійно мешкав з нею. Позивач разом з матір'ю є громадянами ОСОБА_3 та постійно проживали в ОСОБА_3 за адресою: Республіка Білорусь, Мінська область, пос. Привольний, вул. Східна, 25/9.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Позивач у встановлений строк звернувся до Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори (за місцем розташування нерухомого майна) із заявою про прийняття спадщини, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2013 року №3932/02-31, оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову квартиру - реєстраційне посвідчення, видане 29.10.1992 року КП «ДМБТІ» на підставі довідки кооперативу «ЖБК-174».

Згідно п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

З 01.01.2013 року реєстрація права власності проводиться нотаріусом в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, в якому не передбачено реєстрації право власності на померлого громадянина, яка реєструється за громадянином в цьому обєкті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2, та враховуючи, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., яка складається з: приміщення 1 коридор площею 4,8 кв.м., приміщення 2 кладова площею 0,3 кв.м., приміщення 3 житлова кімната площею 16,9 кв.м., приміщення 4 житлова кімната площею 12,3 кв.м., приміщення 5 житлова кімната площею 10,1 кв. м., приміщення 6 кухня площею 7,7 кв. м., приміщення 7 - туалет площею 1,1 кв.м., приміщення 8 ванна площею 2,1 кв.м., приміщення I лоджія площею 1,8 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 02.12.2010 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1226, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., яка складається з: приміщення 1 коридор площею 4,8 кв.м., приміщення 2 кладова площею 0,3 кв.м., приміщення 3 житлова кімната площею 16,9 кв.м., приміщення 4 житлова кімната площею 12,3 кв.м., приміщення 5 житлова кімната площею 10,1 кв. м., приміщення 6 кухня площею 7,7 кв. м., приміщення 7 - туалет площею 1,1 кв.м., приміщення 8 ванна площею 2,1 кв.м., приміщення I лоджія площею 1,8 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 02.12.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: