Справа № 359/6772/14-ц
Провадження № 2/359/1934/2014
БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Д.В.

за участю секретаря Пузирна А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір за умовами якого він отримав кредит у розмірі 23095,62 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50 % на рік, строк повернення кредиту - до 04 жовтня 2014 року включно. ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого, у нього утворилась заборгованість, яка з урахуванням уточнених позовних вимог від 17.12.2014 року складає 29528,51 дол. США, з яких: 18303,95 дол. США - сума простроченої заборгованості по кредиту та 11224,56 дол. США - сума простроченої заборгованості по процентам. Також, банком нараховано до стягнення 7669737,47 грн. пені та 39384, 52 грн. 3% річних. Вказану заборгованість відповідач у добровільному порядку не сплачує.

В судове засідання належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи учасники процесу в судове засідання не з'явились. Позивач в своїй заяві просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача подав письмове заперечення, в якому частково позов визнав в частині основного боргу та заборгованості по процентам. У своїх заявах представник відповідача просив застосувати пропуск позовної давності до вимог про стягнення пені та на підставі ст. 551 ЦК України зменшити розмір пені.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 77.1/АА-00048.07.2 за умовами якого, він отримав кредит у розмірі 23095,62 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50 % на рік, строк повернення кредиту по 04 жовтня 2014 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свій обов'язок щодо надання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених кредитним договором. Водночас, ОСОБА_1 свої обов'язки щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором виконує неналежним чином.

Розмір заборгованості ОСОБА_1 за спірним кредитним договором станом на 17.12.2014 року складає 29528,51 дол. США, з яких 18303,95 дол. США - сума простроченої заборгованості по кредиту та 11224,56 дол. США - сума простроченої заборгованості по процентам. Достовірність зазначених обставин підтверджується розрахунком заборгованості та не заперечується відповідачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 18303,95 дол. США заборгованості по кредиту та 11224,56 дол. США заборгованості по процентам такими що підлягають задоволенню.

Також, на підставі ст.. 625 ЦК України, з урахуванням письмової заяви відповідача про застосування строків позовної давності від 24.12.2014 року, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу банку про стягнення 3% річних, у зв'язку із чим, слід стягнути з відповідача суму 3 % річних за період з 04.07.2011 по 04.07.2014 в розмірі 27509,85 грн.

Щодо вимоги банку про стягнення з відповідача неустойки, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається із змісту кредитного договору у разі порушення позичальником зобов'язання із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості (п.3.9 кредитного договору).

В позовній заяві, з урахуванням заяви від 17.12.2014 року про збільшення позовних вимог, банк просить суд стягнути пеню в розмірі 7 669 737,47 грн. за весь період (з 2007 року)

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Враховуючи те, що у своїй заяві про зменшення розміру пені від 24.12.2014 року представник відповідача просив застосувати також позовну давність в один рік до вимог про стягнення пені, приймаючи до уваги наданий до суду розрахунок пені позивача, суд вважає за необхідне застосувати до вимоги про стягнення пені спеціальну позовну давність в один рік.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п. 27 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру неустойки, у зв'язку із чим вимога банку про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь банку 100000 грн. пені.

На підставі ст. 79, 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Керуючись ст.88, 208, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (, к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 321712) заборгованість за кредитним договором у розмірі 29528,51 дол. США, пеню в сумі 100 000 грн. та 27509,85 грн. 3% річних, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 3654 гривні 00 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Ткаченко