Справа №585/4323/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Очиргораєва О. М.Номер
провадження 22-ц/788/386/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Семеній Л. І., Бойка В. Б.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 16 січня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення коштів за розпискою,

в с т а н
о в и л а :

22 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Вимоги мотивував тим, що 27 лютого 2012
року надав ОСОБА_3 35000 грн. в якості
допомоги на негайні необхідні витрати,
пов'язані з ДТП, яке сталося з вини
працівника ПП «Сіріус» ОСОБА_5,
директором якого він (позивач)
являється. Відповідач зобов'язалася
повернути йому з цієї суми 30000 грн.
після виплати їй вказаних коштів
страховою компанією або винним у ДТП
водієм, про що власноручно написала
розписку.

СК «Європейський страховий альянс»
виплатила відповідачці 20703 грн. 43 коп.
страхового відшкодування, а рішенням
Дніпровського районного суду м.Києва
від 25 січня 2013 року з ОСОБА_5 на її
користь стягнуто 9928 грн. 64 коп. майнових
витрат і моральної шкоди внаслідок ДТП,
однак вона обумовлену в розписці суму
не повернула, тому просив стягнути з
ОСОБА_3 на свою користь 30000 грн.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 16 січня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 30000 грн.
грошових коштів за розпискою та 300 грн.
судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам, порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Вважає помилковим висновок суду про те,
що написана нею розписка є борговим
зобов'язанням, оскільки кошти
позивачем надані їй в рахунок
компенсації шкоди, заподіяної її
здоров'ю внаслідок ДТП, а тому
поверненню не підлягають.

Крім того, зазначає, що повернення
коштів було обумовлено настанням
певної події - отриманням компенсації
від страхової компанії або від
винуватця у ДТП, однак така подія не
настала, так як рішення суду про
стягнення з ОСОБА_5 не виконане і
компенсація у вказаному в розписці
розмірі їй не виплачена.

Заслухавши пояснення представника
відповідачки, заперечення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Постановою Дніпровського районного
суду м.Києва від 27 березня 2012 року
ОСОБА_5 звільнений від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у
зв'язку з примиренням з потерпілим.

З цієї постанови суду вбачається, що
керуючи по вул.Алма-Атинській у м.Києві
автомобілем марки ВАЗ2115, держномер
НОМЕР_1 03 січня 2012 року ОСОБА_5 порушив
п.10.1, 12.3, 12,4 ПДР України та допустив
зіткнення з автомобілем Деу Матіз,
держномер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3, внаслідок чого пасажир
автомобіля ВАЗ ОСОБА_7 отримав тілесні
ушкодження середньої тяжкості (а.с.9).

Згідно з розпискою від 27 лютого 2012 року,
в якості компенсації за вказане ДТП
скоєне ОСОБА_5, який на той час працював
у ПП «Сіріус», ОСОБА_3 отримала 35000 грн.
від ОСОБА_4 - директора даного
підприємства, з яких 30000 грн. вона
зобов'язалася повернути позивачу після
компенсації їй збитків страховиком СК
«Європейський страховий альянс» або
винним у ДТП (а.с.52).

Із відповіді ПрАТ «Європейський
страховий альянс» та копій видаткових
касових ордерів від 28 серпня 2012 року,
від 03 вересня 2012 року, від 07 вересня 2012
року убачається, що по страховому
випадку, який відбувся 03 січня 2012 року,
ОСОБА_3 отримала страхове
відшкодування у загальному розмірі 20703
грн. 43 коп. (а.с.14-18).

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Києва від 25 січня 2013 року з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3 стягнуто 9928 грн. 64 коп., з
яких: 2928 грн. 64 коп. на відшкодування
матеріальних витрат, заподіяних
внаслідок ДТП і 7000 грн. моральної шкоди.

Цим же рішенням суду встановлено, що з 20
жовтня 2010 року ОСОБА_5 працював у ПП
«Сіріус» на посаді охоронця, однак на
момент скоєння ДТП він трудових
обов'язків не виконував; керований ним
автомобіль ВАЗ2115, держномер НОМЕР_1
ніколи ПП «Сіріус» не належав та в
оренді не перебував і підприємством не
використовувався (а.с.8-11).

Постановою державного виконавця
Соснівського ВДВС Черкаського МРУЮ від
27 листопада 2013 року виконавче
провадження за виконавчим листом,
виданим 15 лютого 2013 року Дніпровським
районним судом м.Києва №2604/14615/2012 на
підставі вищеназваного рішення суду
про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 боргу у сумі 9928 грн. 64 коп.,
завершене у зв'язку з відсутністю у
боржника доходів і рахунків у банках
та інших фінансових установах.
Виконавчий документ повернутий
стягувачу (а.с.38, 39).

За таких у цілому правильно
встановлених обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що між сторонами
склалися спірні правовідносини з
приводу невиконання зобов'язання про
повернення наданих у тимчасове
користування грошових коштів, які
врегульовані загальними положеннями
норм зобов'язального права, а саме:
ст.ст.525, 526, 530 ЦК України.

Із змісту вищезазначеної розписки та
встановлених рішенням суду від 25 січня
2013 року обставин, які в силу ч.3 ст.61 ЦПК
України не підлягають доказуванню у
даній справі, вбачається, що грошові
кошти відповідачці надавались не ПП
«Сіріус», а особисто ОСОБА_4, як
фізичною особою.

Обов'язок ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4
отримані в тимчасове користування
кошти, за домовленістю сторін замінено
відповідно до ст.1053 ЦК України
позиковим зобов'язанням, що
підтверджується оригіналом наданої
позивачем розписки, тому в силу
ст.ст.1046, 1047 цього Кодексу, вона
зобов'язана повернути позикодавцеві
таку ж суму грошових коштів (суму
позики).

Відповідач не довела, що вказана
розписка анульована сторонами,
оскільки нею надана лише копія іншої
розписки, також датованої 27 лютого 2012
року, про те що ОСОБА_3 отримала від
директора ПП «Сіріус» ОСОБА_4 30000 грн. в
якості компенсації за ДТП і претензій
до ПП «Сіріус» не має (а.с.40), зі змісту
якої не вбачається припинення
зобов'язання за попередньою розпискою,
а позивач такого факту не визнає.

У той же час, представники обох сторін
визнали той факт, що всього ОСОБА_3
отримала від ОСОБА_4 35000 грн.

Проте, визначаючи загальний розмір
коштів, які підлягають стягненню на
користь позивача, місцевий суд
належним чином не врахував, що їх
повернення у розмірі 30000 грн. було
обумовлено настанням однієї з подій:
отримання компенсації внаслідок ДТП
від страхової компанії або від ОСОБА_5

Оскільки не виконано рішення суду, яким
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягнуто 9928
грн. 64 коп. на відшкодування майнової та
моральної шкоди внаслідок ДТП, а ПрАТ
«Європейський страховий альянс»
виплатила ОСОБА_3 по страховому випадку
тільки 20703 грн. 43 коп., колегія суддів
приходить до висновку, що для
відповідача в силу ч.1 ст.530 ЦК України
настав строк часткового виконання
зобов'язання, проти чого не заперечує
кредитор (ст.530 ЦК України), тому належна
до стягнення з неї сума підлягає
зменшенню до 20703 грн. 43 коп., а
оскаржуване рішення суду - зміні.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України,
пропорційно до задоволених на 69%
позовних вимог (20703,43 грн. х 100% : 30000 грн.),
з відповідача на користь ОСОБА_4 слід
стягнути 207 грн. (300 грн. х 69% : 100%) на
відшкодування судового збору за
розгляд справи у першій інстанції.
Апеляційна скарга задоволена на 31%,
тому з позивача на користь ОСОБА_3
потрібно відшкодувати 46 грн. 50 коп. (150
грн. х 31%) судового збору за апеляційний
перегляд справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.88, 303, п.3 ч.1 ст.307, п.3,4 ст.309. ст.ст.314,
316 ЦПК України, колегія суддів

в и р
і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 16 січня 2014
року в даній справі змінити та стягнути
на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_3 20703 грн. 43
коп. (двадцять тисяч сімсот три гривні
сорок три копійки) за розпискою та 207
грн. (двісті сім гривень) у повернення
судового збору за розгляд справи у суді
першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 46
грн. 50 коп. (сорок шість гривень
п'ятдесят копійок) судового збору за
розгляд справи у суді апеляційної
інстанції.

Рішення набрало законної сили з
моменту його проголошення, однак
протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -