Дата документу 10.12.2014
Справа № 334/6655/14-ц
Провадження № 2/334/2513/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра", третя особа : ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку нерухомого майна у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ЗОКС "Довіра", третя особа : ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна у праві спільної сумісної власності - квартиру АДРЕСА_1.

В позові вона вказала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, який був зареєстрований будинком урочистої реєстрації одруження м.Запоріжжя 16.04.1966 року.

29.06.1993р. шлюб між ними був розірваний. Втім, не зважаючи на розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом, спільно вели господарство.

17.05.2000р. вона повторно зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради.

Спірна квартира АДРЕСА_2 була придбана ними на ім."я чоловіка ОСОБА_5 30.11.2001р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 3123. Право власності відповідно до діючого на той час законодавства зареєстроване ОП ЗМБТІ 03.12.2001 року.

Оскільки зазначена квартира придбана ними в період шлюбу, то належить обом на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1. її чоловік ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом І черги після смерті ОСОБА_5 є вона, як дружина померлого, та сини : ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_5 вона у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини на її користь.

05.02.2014р. до Другої Запорізької державної нотаріальної контори від Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" - кредитора спадкодавця, надійшла вимога про боргові забов`язання спадкодавця. Підставою для зазначеної претензії було рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2- 3915/11 від 21.05.2012 року згідно якого ОСОБА_5, як поручитель, мав солідарну заборгованість перед ЗОКС "Довіра" в сумі 500905 грн. 54 коп.

Так, вищевказаним судовим рішення стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8 суму боргу в розмірі 500905 грн. 54 коп. в рахунок виконання умов кредитного договору № 9915 від 11.02.2008р., укладеного між ЗОКС "Довіра" та ОСОБА_2 про надання останньому кредиту в сумі 240000 грн. 00 коп.

В рахунок забезпечення даного договору між ОСОБА_5, як майновим поручителем, ОСОБА_2 та ЗОКС "Довіра" був укладений договір іпотеки від 11.02.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 342. згідно якого предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_2.

ЗОКС "Довіра", як кредитор, заявлена вимога-претензія про задоволення його вимоги в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Вважає, що вимоги ЗОКС "Довіра" можуть стосуватись лише 1/2 частки спадкового майна, яке належить ОСОБА_10, оскільки відповідно до закону 1/2 частка зазначеного нерухомого майна належить їй, як дружині боржника, і тому вона вправі вимагати визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

09.07.2014р. позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя.

Постановою від 09.07.2014р. приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 заява залишена без задоволення, у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, оскільки ЗОКС «Довіра», як іпотекодержавець, заперечує проти видачі зазначеного свідоцтва.

Підстав для оскарження дій нотаріуса в судовому порядку не вбачається внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду за захистом свого цивільного права та інтересу.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Просить визнати за нею право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, оскільки це ніяким чином не вплине на договір іпотеки, укладений між відповідачем та її чоловіком ОСОБА_5 11.02.2008р., на укладання якого вона давала свою згоду.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні надав пояснення по суті позову, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ЗОКС "Довіра" заперечував проти позову, суду пояснив, що 11.02.2008р. між ЗОКС "Довіра" та ОСОБА_2 був укладений кредитного договору № 9915 від 11.02.2008р., на підставі якого він отримав грошові кошти в розмірі 240000 грн. 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1801 від 11.02.2008р.

11.02.2008р. між ЗОКС „Довіра" та ОСОБА_5, ОСОБА_13 був укладений договір поруки № 9915.

В забезпечення виконання умов за вищевказаним кредитним договором 11.02.2008р. ОСОБА_5 було передано в іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_3, на підставі договору іпотеки від 11.02.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстровий № 341. Оскільки на момент укладення зазначеного договору іпотеки, іпотекодавець перебував у шлюбі із позивачкою по справі, ОСОБА_1, нотаріус відібрав від неї письмовий дозвіл на передачу зазначеної квартири в іпотеку. Тобто, фактично при укладенні договору іпотеки ОСОБА_5, який по документам є власником квартири АДРЕСА_3, виступив представником їхньої з позивачкою родини при укладенні даної угоди, а його дружина, ОСОБА_1, надаючи письмову нотаріально посвідчену згоду, фактично надала йому повноваження на укладення такої угоди.

Тобто, ОСОБА_5 виступив не лише поручителем за кредитним договором, а й майновим поручителем, тому відповідає перед кредитором своїм майном, переданим в іпотеку за належне виконання кредитного договору боржником.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, 18.10.2011р. ЗОКС "Довіра" звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9915 від 11.02.2008р.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2-3915/11 від 21.05.2012р. позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь ЗОКС "Довіра" заборгованість за кредитним договором в розмірі 501563 грн. 31 коп., а також судові витрати в розмірі 1 820 грн. 00 коп.

На теперішній час рішення суду не виконано, в рахунок погашення боргу сплачено лише 4399 грн. 32 коп., залишок боргу станом на 19.11.2014року становить 497163 грн. 99 коп.

08.01.2014р. помер боржник ОСОБА_5.

06.02.2014р. ЗОКС "Довіра" направила до Другої Запорізької державної нотаріальної контори вимогу-претензію про обов`язок спадкодавця за кредитним договором.

13.02.2014р. на адресу ЗОКС "Довіра" надійшло повідомлення, з якого стало відомо, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36577069 від 10.02.2014року спадкова справа після померлого ОСОБА_5 заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 Вимогу кредитора було направлено до вищезазначеного приватного нотаріуса для виконання за належністю.

10.06.2014р. на адресу ЗОКС "Довіра" надійшов запит приватного нотаріуса ОСОБА_11 в якому вона просила надати згоду на видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя - квартири АДРЕСА_4. Проте, Спілка своєї згоди не надала, оскільки боргові зобов'язання померлого ОСОБА_5 не виконані спадкоємцями, хоча 05.02.2014р. Спілкою була направлена вимога-претензія про обов'язок спадкодавця № 250/14 до Другої державної нотаріальної контори, яка в свою чергу була направлена приватному нотаріусу ОСОБА_15

Крім того, як вбачається із спадкової справи, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 за законом є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах 6-місячного строку після смерті батька ОСОБА_5 подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь матері, ОСОБА_1

ОСОБА_1 зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, лише на частку в спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частину квартири. Проте із заявою про прийняття іншої 1/2 частини квартири, що залишилась їй у спадок після смерті чоловіка ОСОБА_5 до нотаріуса не зверталась. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5, оскільки постійно проживала з померлим однією сім`єю на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Оскільки діти померлого боржника відмовились від прийняття спадщини на користь своєї матері, дружини померлого боржника, і вона єдина спадкоємиця після смерті чоловіка, боржника ЗОКС "Довіра", то вона зобов`язана задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, як того вимагає ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо за домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 в добровільному порядку відмовляється задовольняти вимоги кредитора щодо погашення боргу спадкодавця, 14.08.2014р. ЗОКС "Довіра" звернулась до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ЗОКС "Довіра" про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна у праві спільної сумісної власності подружжя просить відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 п. 5 ЦК України, однією із засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому рахунку шляхом визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, який був зареєстрований будинком урочистої реєстрації одруження м.Запоріжжя 16.04.1966 року.

29.06.1993р. шлюб між ними був розірваний.

17.05.2000р. позивачка повторно зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради.

Спірна квартира АДРЕСА_2 була придбана подружжям на ім."я ОСОБА_5 30.11.2001р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 3123. Право власності відповідно до діючого на той час законодавства зареєстроване ОП ЗМБТІ 03.12.2001 року.

Тобто, зазначена квартира придбана в період шлюбу та належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1. чоловік позивачки - ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом І черги після смерті ОСОБА_5 є дружина померлого ОСОБА_1, та сини : ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_5 позивачка у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини на її користь.

05.02.2014р. до Другої Запорізької державної нотаріальної контори від Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" - кредитора спадкодавця, надійшла вимога про обов`язок спадкодавця . Підставою для зазначеної претензії було рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2- 3915/11 від 21.05.2012 року згідно якого ОСОБА_5 мав солідарну заборгованість перед КС "Довіра" в сумі 500905 грн. 54 коп.

Так, вищевказаним судовим рішення стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8 суму боргу в розмірі 500905 грн. 54 коп. в рахунок виконання умов кредитного договору № 9915 від 11.02.2008р., укладеного між ЗОКС "Довіра" та ОСОБА_2 про надання останньому кредиту в сумі 240000 грн. 00 коп.

В рахунок забезпечення даного договору між ОСОБА_5, як майновим поручителем ОСОБА_2 та ЗОКС "Довіра" був укладений договір іпотеки від 11.02.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 342. згідно якого предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_5 право власності на яку зареєстровано за іпотекодавцем.

ЗОКС "Довіра", як кредитором, заявлена вимога-претензія про задоволення вимоги в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

09.07.2014р. позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частину спірної квартири.

Постановою від 09.07.2014р. приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 заява залишена без задоволення, у вчиненні зазначеної нотаріальної дії відмовлено, оскільки відповідач ЗОКС «Довіра», як іпотекодержавець, заперечує проти видачі зазначеного свідоцтва.

Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до приписів ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, як на частку в спільному сумісному майні подружжя, оскільки це ніяким чином не вплине на договір іпотеки, укладений між відповідачем та чоловіком позивачки ОСОБА_5 11.02.2008р., на укладання якого вона давала свою згоду та на права відповідача як іпотекодержателя.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 382, 392 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 70 СК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Лихосенко М. О.