Справа № 405/1104/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Возлюбленій
А.В.

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, вказуючи,
що відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 13 вересня 2010
року він успадкував 1/2 частку спадщини
на житловий будинок з господарськими
будівлями під АДРЕСА_1, іншу 1/2 частину
успадкував його брат ОСОБА_6, який в
подальшому свою частку, яку відповідно
розрахунку визначено розміром 39/200
продав йому згідно договору
купівлі-продажу від 04.07.2013 року.

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 йому належать житловий
будинок з прибудовами, сарай, погріб,
вимощення, козирок, ганок. Прохід до
його домоволодіння можливий з вулиці
через невелику хвіртку №3 у паркані та
ворота № 2.

Під час проведення робіт по ремонту він
зіштовхнувся з неможливістю підвозу
будівельних матеріалів та продукті на
своє подвір'я, а також і вивозу
будівельного сміття або рухомого майна
тому що хвіртка за своїми розмірами не
дозволяє проїзду автомобіля на його
подвір'я.

Його частина будинку розташована таким
чином, що він не може зробити
додатковий проїзд, проїзд на подвір'я
можливий лише через основні ворота,
якими користуються відповідачі. На
проїзді з боку воріт до подвір'я
відповідачі вивішують білизну, яка
може не зніматися тривалий час.

В добровільному порядку відповідачі
відмовляються надавати йому
можливість у користуванні воротами та
в'їздом на його подвір'я, тобто
перешкоджають йому в користуванні
житловим будинком з прибудовами,
сараєм, погрібом.

Раніше з цього ж самого приводу був
спір у колишніх власників
домоволодіння по АДРЕСА_1. Відповідно
до рішення народного суду м.
Кіровограда від 25.06.1969 року було
зобов'язано в'їзд та виїзд в
домоволодіння АДРЕСА_1 покласти на
співвласників ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Зараз його співвласниками є
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, які
порушуючи умови добросусідства
відмовляють йому в можливості проїзду
та виїзду у його частину домоволодіння,
порушують його право користування
земельною ділянкою загального
користування, в'їздом та виїздом з
будинку.

Просить усунути перешкоди з боку
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні
домоволодінням, побутовими спорудами
та будівлями, зобов'язати відповідачів
не чинити перешкод в здійсненні в'їзду
та виїзду до подвір'я та будинку з
прибудовами за адресою: АДРЕСА_1,
стягнути з відповідачів судові витрати
по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник уточнили позовні вимоги,
зазначив, що у відповідності до
договору купівлі-продажу від 22 вересня
1970 року, укладеного між його матір'ю
ОСОБА_10 та ОСОБА_8, його мати купила у
ОСОБА_8 17/50 частин будинку з надвірними
будівлями. Згідно договору
купівлі-продажу від 13.02.1987 року
Кіровоградський міськвиконком продав,
а ОСОБА_10 та ОСОБА_3 купили 17/50 частин
будинку з надвірними будівлями на
земельній ділянці площею 686,5 кв.м. В
особисту власність ОСОБА_10 перейшла 1/20
частина будинку з надвірними
будівлями, а ОСОБА_3 25/100 частин будинку
з надвірними будівлями. Вказана
частина будинку належала померлій
ОСОБА_7, яка після спливу піврічного
строку перейшла у власність
Кіровоградського міськвиконкому.

Згідно рішення народного суду м.
Кіровограда від 25 липня 1969 року за
позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, подвір'ям
загального користування, в'їздом та
сараєм, та зустрічним позовом ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
ОСОБА_9 про усунення перешкод у
користуванні присадибною ділянкою
спірна земельна ділянка по АДРЕСА_1
була визначена як двір загального
користування загальною площею 206,8 кв.м.
зі в'їздом на АДРЕСА_1 та у двір
домоволодіння АДРЕСА_1 у межах, де були
раніше ворота.

Просять усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою та
в'їздом загального користування та
зобов'язати відповідачів не чинити
йому, ОСОБА_2, перешкоди у користуванні
земельною ділянкою та в'їздом
загального користування за адресою:
АДРЕСА_1 у відповідності до рішення
Народного суду м. Кіровограда від 25
липня 1969 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 28.10.2014 року залучено в
якості співвідповідача по справі
ОСОБА_5.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх
представник в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
неодноразово були повідомлені про
розгляд справи, причини неявки в судове
засідання не повідомили, доказів
поважності причин неявки в судове
засідання не надали.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений 01.11.2014 року повісткою про
розгляд справи, надав заяву про
перенесення розгляду справи для
ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 являються батьками відповідача
ОСОБА_5, він мав можливість своєчасно
ознайомитися з матеріалами справи,
оскільки справа знаходиться в
провадженні довгий час із-за неявки в
судові засідання відповідачів без
поважних причин, суд визнав за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідачів та їх представника, за
наявними матеріалами справи та ухвалив
розглядати справу заочно, про що
позивач в судовому засіданні не
заперечував.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши матеріали
інвентаризаційної справи
Кіровоградського ООБТІ, матеріали
цивільної справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном, як
особливим об'єктом вважаються окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частиною 1 статтею 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України
передбачено, що кожен співвласник має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає частці у
праві спільної часткової власності.

У відповідності до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 86 Земельного Кодексу
України земельна ділянка може
знаходитись у спільній власності з
визначенням частки кожного з учасників
спільної власності (спільна часткова
власність) або без визначення часток
учасників спільної власності (спільна
сумісна власність).

Частиною 1 статті 88 ЗК України
передбачено, що володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що перебуває у
спільній, частковій власності,
здійснюється за згодою всіх
співвласників, згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Згідно ч.2 п. «в» статті 89 Земельного
Кодексу України у спільній сумісній
власності перебувають земельні
ділянки співвласників жилого будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 92 ЗК України право
постійного користування - це право
володіння і користування земельною
ділянкою, яка перебуває у державній або
комунальній власності без
встановленого строку.

Згідно ст. 95 ЗК України землекористувач
має право самостійно господарювати на
землі, тобто про встановлення окремого
користування частиною земельної
ділянки, що відповідає розміру
належної йому частки у спільній
земельній ділянці.

У відповідності до ч.2 стаття 103 ЗК
України власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ч.1,2, 4 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Судом встановлено, що станом на 01.01.2013
року житловий будинок АДРЕСА_1
належить на праві приватної спільної
часткової власності: 8/25 ч. - ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі - продажу
від 20.08.1969 року № 2-5153; 29/100 ч. - ОСОБА_5
згідно договору дарування від 02.09.2000
року № 2945; 39/200 ч. - ОСОБА_6 згідно
свідоцтва про право на спадщину від
30.09.2010р. № 1232; 39/200 ч.- ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про право на спадщину від
30.09.2010р. № 1234, що підтверджується
довідкою про належність нерухомого
майна № 112264 від 30.10.2014 року
Кіровоградського ООБТІ (а.с. 106).

У відповідності до договору купівлі -
продажу від 04.07.2013 року, який посвідчено
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_15
та зареєстровано в реєстрі за № 644
ОСОБА_2 купив у ОСОБА_6 39/200 частин
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями під
АДРЕСА_1(а.с.69-71).

Згідно технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1, виготовленого станом на 22
листопада 2013 року вбачається, що
житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 695,6 кв. м.,
земельна ділянка залишається в
загальному користуванні, фактична
ширина входу з АДРЕСА_1 до земельної
ділянки власника ОСОБА_2 - 0,84 см. (а.с.
12-16).

У відповідності до державного акту на
право приватної власності на землю
серії КР № 00009356 ОСОБА_3 на підставі
рішення сесії Кіровоградської міської
ради від 16 жовтня 1998 року № 103 передана
у приватну власність земельна ділянка
площею 695,6 кв.м. в межах згідно з планом
на праві спільної часткової 1/3 частини
власності за адресою АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
(а.с.10).

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії КР
№ 00009356 ОСОБА_4 на підставі рішення
сесії Кіровоградської міської ради від
15 квітня 1999 року № 242 передана у
приватну власність земельна ділянка
площею 695,6 кв.м. в межах згідно з планом
на праві спільної часткової 1/3 частини
власності за адресою АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
(а.с.11).

У відповідності до рішення сорок
першої сесії шостого скликання
Кіровоградської міської ради № 3429 від
07 жовтня 2014 року надано ОСОБА_2 дозвіл
на розроблення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) (для подальшого надання
безоплатно у спільну часткову
власність 1/3 частину домоволодіння) по
АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0696 га -
землі одно - та двоповерхової житлової
забудови, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за рахунок земель
житлової та громадської
забудови(а.с.107-109).

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Народного суду м. Кіровограда
від 25 липня 1969 року за позовом ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,
двором загального користування,
в'їздом та сараєм, та зустрічним
позовом ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні присадибною
ділянкою позовні вимоги ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,
двором загального користування та
в'їздом в двір задоволено. Встановлено
в домоволодінні АДРЕСА_1 двір
загального користування загальною
площею 206,8 кв.м. з в'їздом на АДРЕСА_1 та у
двір домоволодіння АДРЕСА_1 в межах
раніше існуючих воріт. (Розміри двора
повинні бути при в'їзді в двір 5 м.40 см.
Від стіни будинку ОСОБА_7 і ОСОБА_9, далі
у абрикоси, що по центральній лінії до
сараю 4 м.10 см. між будинком
співвласників і сараєм, двір повинен
бути в межах не менше 6-7 метрів.
Встановлення в'їзду та виїзду і двору
загального користування в
домоволодіння АДРЕСА_1 покласти на
співвласників ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9.
Зобов'язано ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_8 і
ОСОБА_9 перешкоди у користуванні
в'їздом і двором загального
користування.

Позовні вимоги ОСОБА_11, ОСОБА_12 і
ОСОБА_13 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
присадибною ділянкою задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_7 не
чинити перешкоди ОСОБА_11, ОСОБА_12 і
ОСОБА_13 в користуванні ними належною
земельною ділянкою та зобов'язано
ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_7 встановити
паркан на межі між домоволодіннями
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, яка встановлена
рішенням Міськвиконкому № 430 від 05
липня 1954 року, тобто паркан повинен
бути з міста, де він знаходиться в даний
час переміщений на 90 см до
домоволодіння АДРЕСА_1.

Витрати вартості установки воріт в
сумі 69,45 руб. порівну віднести на всіх
співвласників: ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7
по 23,15 руб. з кожного (а.с.72-76).

Рішення Народного суду м. Кіровограда
від 25 липня 1969 року набрало законної
сили.

З акту судового виконавця нарсуда м.
Кіровограда від 08 грудня 1969 року
вбачається, що в присутності позивача
ОСОБА_8 складений даний акт про те, що
згідно рішення суду №2-7 від 25липня 1969
року ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7
зобов'язані були встановити ворота для
в'їзду та виїзду у двір загального
користування в домоволодіння АДРЕСА_1.
ОСОБА_9 в даній квартирі не проживає,
ОСОБА_7 відмовилася виконувати рішення
суду в цій частині, тому встановила
ворота ОСОБА_8( а.с.93).

Враховуючи вищевикладене, те, що у
відповідності до рішення народного
суду м. Кіровограда від 25 липня 1969 року
встановлено, що земельна ділянка за
адресою АДРЕСА_1 залишається в
загальному користуванні
співвласників, усунуто перешкоди
співвласникам щодо користування
загального в'їзду та виїзду з
земельної ділянки на АДРЕСА_1, згідно
акту судового виконавця від 08.12.1969 року
рішення суду щодо встановлення воріт
загального користування виконано,
фактична ширина входу з АДРЕСА_1 до
земельної ділянки власника ОСОБА_2 - 0,84
см., суд вважає за необхідне усунути
перешкоди ОСОБА_2 в користуванні
земельною ділянкою та в'їздом
загального користування за адресою:
АДРЕСА_1. Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у
користуванні земельною ділянкою та
в'їздом загального користування за
адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до
рішення Народного суду м. Кіровограда
від 25 липня 1969 року, оскільки
відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійснені ним права
користування та розпорядження своїм
майном, частиною 1 статті 14 ЦПК України
передбачено, що судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, та у відповідності до ч. 2 ст.120
ЗК України якщо жилий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

У відповідності до вимог Закону
України « Про судовий збір » позивачем
при подачі позовної заяви було
сплачено судовий збір на користь
держави у розмірі 243,60 грн., які позивач
в уточненнях до позовних вимог не
просив стягувати з відповідачів, тому
суд вважає їх фактично понесеними.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79,88, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
в'їздом загального користування -
задовольнити в повному обсязі.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди в
користуванні земельною ділянкою та
в'їздом загального користування за
адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні
земельною ділянкою та в'їздом
загального користування за адресою:
АДРЕСА_1 у відповідності до рішення
Народного суду м. Кіровограда від 25
липня 1969 року.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача - ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії. Рішення набирає
законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК
України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.