Справа № 199/6154/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

У складі: головуючого
Якименко Л.Г.

при секретарі Грицай
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про визначення
порядку користування квартирою №36 у
будинку №737 по вул. Передовій в м.
Дніпропетровську.

В обґрунтуванні своїх позовних
вимог посилалася на те, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 з 09 жовтня 1993 року, який був
розірваний 14.05.2007 року. Від шлюбу мають
сина ОСОБА_4, який проживає з матір'ю.

В період шлюбу на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Лебеденко Н.С. за
реєстровим №3319 від 24.09.2004 року, який був
оформлений на ім'я позивачки ОСОБА_1,
була придбана 1-кімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 березня 2009 року за позовом ОСОБА_3 про
розподіл майна подружжя за ним було
визнано право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

10.07.2014 року на підставі договору
дарування, реєстровий №3218, ОСОБА_3
подарував належну йому частину
квартири відповідачу ОСОБА_2.

Спірна квартира складалася із 1-єї
ізольованої кімнати площею 19,2 м.кв.,
коридору - 4,7 м.кв., кладової - 1,1 м.кв.,
санвузлу - 2,8 м.кв., кухні - 5,9 м.кв.,
балкону - 1,0 м.кв., загальною площею 34,7
м.кв.

Позивачка зазначає, що між нею та
відповідачем, як співвласниками
спірної квартири, не досягнуто
домовленості стосовно порядку
користування житловим приміщенням,
тому вона просила суд визначити
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, визначивши їй у користування у
житловій кімнаті площу 9,6 кв.м.,
відповідачу у житловій кімнаті також
площу 9,6 кв.м.; коридор, кухню, санвузол,
кладову та балкон залишити в
загальному користуванні
співмешканців.

У судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що визначити
вказаним способом порядок
користування 1-кімнатною квартирою
неможливо.

Вислухавши пояснення сторін та
представника позивачки, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3 з 09 жовтня 1993 року, який
був розірваний 14.05.2007 року. Зі слів
позивачки, від шлюбу вони мають сина
ОСОБА_4, який проживає з матір'ю.

В період шлюбу на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Лебеденко Н.С. за
реєстровим №3319 від 24.09.2004 року, який був
оформлений на ім'я позивачки ОСОБА_1,
була придбана 1-кімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 березня 2009 року за позовом ОСОБА_3 про
розподіл майна подружжя за ним було
визнано право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

10.07.2014 року на підставі договору
дарування, реєстровий №3218, ОСОБА_3
подарував належну йому частину
квартири відповідачу ОСОБА_2.

Спірна квартира складалася із 1-єї
ізольованої житлової кімнати площею 19,2
м.кв., коридору - 4,7 м.кв., кладової - 1,1
м.кв., санвузлу - 2,8 м.кв., кухні - 5,9 м.кв.,
балкону - 1,0 м.кв., загальною площею 34,7
м.кв.

Відповідно до норм ЖК України, норма
жилої площі встановлюється в розмірі
13,65 квадратних метрів на одну особу.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму ВСУ у
постанові «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» в силу ст.104
ЖК України суд вправі задовольнити
вимоги члена сім'ї наймача про поділ
жилого приміщення, якщо жилу площу, що
припадає на нього (або з урахуванням
укладеної угоди про порядок
користування жилим приміщенням), може
бути виділено у вигляді ізольованого
приміщення, яке складається з однієї
або кількох кімнат, розмір якого не
менше встановленого для надання одній
особі.

Суд звертає увагу на те, що порядок
користування квартирою неможливо
визначити між співмешканцями, оскільки
разом з ОСОБА_1 проживає її повнолітній
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно з
нормами СК України та ЖК України є
членом сім'ї наймача (співвласника).
Виходячи з вимог ст.50 ЖК України в одній
житловій кімнаті двоє осіб проживати
не може, до того ж повнолітній син
відповідачки є чоловічої статі, тому
має мешкати у ізольованій кімнаті.

В силу ст.63 ЖК України, предметом
договору найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або
інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом
договору найму: жиле приміщення, яке
хоч і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання
одній особі (частина перша статті 48),
частина кімнати або кімната, зв'язана з
іншою кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення (кухня, коридор,
комора тощо).

З вищевказаних підстав суд вважає
відмовити позивачці ОСОБА_1 в позові до
ОСОБА_2 про визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 47, 50, 63,
104 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя