Справа № 596/2327/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2014 р.

Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючогосудді
Рмара Г.М.

при секретарі Перцовій
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Гусятин справу за
позовом ОСОБА_2 до Самолусківської
сільської ради Гусятинського району
Тернопільської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною
заявою до Самолусківської сільської
ради Гусятинського району про визнання
за нею права власності на земельну
ділянку, розміром 1,80 га, яка
розташована на території
Самолусківської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області згідно Сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії РН № 874557 від
26.12.2013 року, яка належить її тітці
ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2. При
зверненні в Копичинецьку державну
нотаріальну контору про видачу
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку, їй відмовлено,
оскільки оригінал державного акта,
який був у спадкодавця відсутній. Тому
просить у судовому порядку визнати за
нею право власності в порядку
спадкування по заповіту на вищевказане
майно.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю.
Представник відповідача подав суду
письмову заяву, проти позовних вимог не
заперечує, просить справу розглянути
без участі представника.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2,
перевіривши матеріали справи суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 20.06.1997 року, виданого
Самолусківською сільською радою
Гусятинського району, про що в Книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 10 (а.с.8).

Згідно заповіту від 03.07.1992 року
посвідченого секретарем
Самолусківської сільської ради,
ОСОБА_3, заповіла все належне їй майно у
власність ОСОБА_2.(а.с.7).

Із копії Сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії РН № 874557 від
26.12.2013 року, вбачається, що ОСОБА_3
належить право на земельну частку (пай)
у землі, яка перебуває у колективній
власності селянської спілки ім.
Л.Українки, розміром 1,80 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості).(а.с. 11).

Смерть власника являється однією із
підстав для припинення права
власності, що випливає із норм статті 346
Цивільного кодексу України.

Перевіривши матеріали справи,
вислухавши позивача, суд прийшов до
висновку, що є підстави для визнання за
ОСОБА_2 права власності на земельну
ділянку площею 1,80 га, що знаходиться на
території Самолусківської сільської
ради Гусятинського району
Тернопільської області в порядку
спадкування по заповіту після смерті
ОСОБА_3.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 57, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст. 328, 346, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності на земельну ділянку
загальним розміром 1,80 га, яка
розташована на території
Самолусківської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області згідно Сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії РН № 874557 від
26.12.2013 року, в порядку спадкування по
заповіту після смерті ОСОБА_3.

Судові витрати по справі покласти на
позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів до апеляційного
суду Тернопільської області через
Гусятинський районний суд з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно

Голова Гусятинського районного суду
Г.М. Римар