Провадження № 2/127/7564/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини та своє утримання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини та своє утримання.
Свій позов мотивувала тим, що сторони з
19 листопада 2013 рок перебувають у шлюбі.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відносини між сторонами
погіршились, відповідач пішов з сім'ї. З
моменту припинення відносин
відповідач матеріальної допомоги ні на
її утримання, ні на утримання дитини не
надає, участі в її вихованні не приймає.
Позивач не має можливості самостійно
утримувати дитину, знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною. За
таких обставин просила стягувати
аліменти на її користь на утримання
доньки в розмірі ? частки заробітку
(доходу) відповідача щомісячно,
починаючи з 18 червня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття, а також
на своє утримання в такому ж розмірі,
починаючи з 01 липня 2014 року і до
досягнення дитиною трьох років.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити. При цьому визнала,
що вона в липні місяці цього року,
забравши дитину, пішла з квартири, яку
наймали сторони, зараз проживає у своїх
батьків, а у вересні відповідач
перерахував на її картковий рахунок
500,00 грн.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав частково, зазначив, що він
працює, його заробітна плата є не
велика, однак він погоджується
сплачувати аліменти на утримання
доньки в розмірі визначеному
позивачем. При цьому відмічав, що з
доказів про перерахування позивачу
коштів за період окремого проживання
має лише одну квитанцію, однак допомогу
позивачу надавала і його рідня. В
частині позову про стягнення з нього
аліментів на утримання безпосередньо
позивача просив відмовити, оскільки
він наймає квартиру, буде утримувати
дитину, а позивачу допомагають її
батьки і вона отримує допомогу від
держави.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сторони перебувають у шлюбі, однак
спільно не проживають. Дитина на даний
час проживає разом з матір'ю за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач не працює, здійснює
догляд за дитиною, їй важко самій
утримувати дитину.

Відповідач проживає окремо, працює, за
станом здоров'я може утримувати сім'ю,
погоджується брати участь в утриманні
дитини.

Між сторонами склалися правовідносини,
що регулюються нормами Сімейного
кодексу України, зокрема в частині
обов'язку батьків утримувати дитину та
його виконання, прав та обов'язків
жінки та чоловіка по утриманню одного з
них у разі проживання з нею ( ним )
їхньої дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття. Частиною 3 статті 181
Сімейного кодексу України визначено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
батьків, інші обставини, що мають
істотне значення; мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього
ж Кодексу частка заробітку (доходу)
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами статті 84 СК України
встановлено, що дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років. Право
на таке утримання є незалежним від
того, чи працює дружина, незалежним від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Визначаючись щодо розміру аліментів,
суд враховує визнання відповідачем
позову щодо утримання дитини, те, що
відповідач здорова, працездатна,
працююча особа та має можливість
надавати матеріальну допомогу, а
донька і дружина потребують такої
допомоги. Суд звертає увагу, що доказів
неможливості надання такої допомоги
відповідачем не надано. За наведеного,
суд, зважаючи на реальні і розумні
потреби в матеріальному утриманні
дитини, взаємний обов'язок обох батьків
по їх утриманню, встановлені обставини,
що мають значення в їх сукупності,
вважає справедливим встановити
аліменти на утримання дитини в розмірі
який зазначає позивач. Також, суд з
врахуванням матеріального стану
відповідача та його участі в утриманні
дитини, приходить до висновку, що
підлягає частковому задоволенню також
позов в частині стягнення аліментів на
утримання дружини у розмірі 1/8 частини
заробітку (доходу) відповідача. При
цьому суд не бере до уваги заперечення
відповідача щодо утримання позивачки
її батьками та отримання нею
відповідної допомоги на утримання
дитини, оскільки норми чинного
законодавства, зокрема ст.84 СК України,
не пов'язують право позивачки на
отримання допомоги з її матеріальним
становищем. Можливість же надання
відповідачем такої допомоги дружині, з
якою проживає дитина, врахована судом
при визначені розміру допомоги.

Аліменти підлягають стягненню в
контексті ст. 191 СК України з дня
пред'явлення позову, тобто у даній
справі з 30 жовтня 2014 року. Щодо
стягнення аліментів за попередній
період, то суд звертає увагу, що позивач
не надала належних доказів, які б
підтверджували, що вона вживала
заходів щодо добровільної сплати
аліментів, а відповідач ухилявся від їх
сплати.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК
України рішення в частині стягнення з
відповідача на користь позивачки суми
платежу (аліментів) за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню на користь держави судовий
збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 84, 180- 183, 191 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ч.1 п.1
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за адресою: ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, на утримання доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян на дитину відповідного віку,
щомісячно, з дня подачі заяви, тобто з 30
жовтня 2014 року, і до досягнення дитиною
повноліття; на утримання ОСОБА_1 - в
розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача щомісячно,
починаючи з 30 жовтня 2014 року і до
досягнення донькою - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60
грн. судового збору.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: