Справа №705/7403/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року           Уманський
міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді
Мельничука Ю.В.

при секретарі Юхименко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Умані матеріали
скарги ОСОБА_1 на бездіяльність
старшого державного виконавця
Уманського МВ ДВС Уманського МРУЮ
ОСОБА_2 та скасування постанови про
закінчення виконавчого
провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на
бездіяльність старшого державного
виконавця Уманського міського відділу
державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції ОСОБА_2 та скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 12.11.2014 року ВП № 43908043,
посилаючись на те, що 10.01.2013 року
Уманським міськрайонним судом
Черкаської області роглянуто цивільну
справу №2318/6391/12; 2/705/184/13 (головуючий
суддя Мельничук Ю.В.) та ухвалено
рішення, яким стягнуто на користь
скаржника з ОСОБА_3 борг в сумі 36 544 грн.
64 коп. В зв'язку з тим, що ОСОБА_4
добровільно виконати рішення суду не
бажає, Уманським міськрайонним судом
Черкаської області видано виконавчий
лист, який стягувач отримала та подала
його для виконання до Державної
виконавчої служби. По даному
виконавчому листу Уманським міським
відділом державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції відкрито виконавче
провадження ВП № 43908043, оскільки на той
час боржник проживав на території
АДРЕСА_1.

12.11.2014          року старший державний
виконавець Полулях Н.В., не проводячи
ніяких дій направлених на виконання
рішення суду незаконно винесла
постанову про закінчення виконавчого
провадження, мотивуючи своє рішення
тим, що боржник ОСОБА_4 за адресою
АДРЕСА_2 не проживає і зареєстрований в
ІНФОРМАЦІЯ_1. Постанова затверджена
начальником Уманського МВ ДВС
Уманського МРУЮ і отримана скаржником
20.11.2014 року.

Своїм рішенням при винесенні постанови
скаржник вважає, що державний
виконавець допустила грубе порушення
законодавства України та не розділила
такі поняття як місце реєстрації, місце
перебування та місце проживання
фізичної особи.

Згідно ст. З Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», місце
проживання - це
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік, а місце перебування - це
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік.

Після відкриття виконавчого
провадження та винесення 12.11.2014 року
постанови про закінчення виконавчого
провадження, старший державний
виконавець Полулях Н.В. допустила грубе
порушення закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
фактично не проводила ніякої роботи по
його виконанню.

Державний виконавець в постанові про
закінчення виконавчого провадження
вказала підставу такої дії п. 10 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», тобто вона вказала
підставу такого рішення направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби, що суперечить вимогам закону.

Старший державний виконавець Полулях
Н.В., відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про
виконавче провадження», мала за
обов'язок звернутись до суду із
поданням про розшук боржника, а не
закінчувати виконавче провадження,
оскільки даною нормою закону
передбачено, що у разі відсутності
відомостей про місце проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника - фізичної особи ... державний
виконавець звертається до суду з
поданням про винесення ухвали про
розшук боржника.

Виходячи із викладеного становиться
очевидним, що своєю бездіяльністю та
незаконними рішеннями старший
державний виконавець Уманського МВ ДВС
Уманського МРУЮ ОСОБА_2 порушує законні
права та інтереси скаржника, оскільки
своєю бездіяльністю допустила не
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_4 завданих їй матеріальних
збитків, безпідставно винесла
постанову про закінчення виконавчого
провадження, що тягне за собою
зволікання у відшкодуванні скаржнику
матеріальних збитків, завданих
боржником.

Скаржник просила суд визнати дії
старшого державного виконавця
Уманського МВ ДВС Уманського МРУЮ
ОСОБА_2 щодо її рішення при винесенні
постанови про закінчення виконавчого
провадження серії ВП № 43908043 та її
бездіяльності при його провадженні –
неправомірними,скасувати постанову
старшого державного виконавця
Уманського МВ ДВС Уманського МРУЮ
ОСОБА_2 від 12.11.2014 року про закінчення
виконавчого провадження серії ВП №
43908043, зобов'язати старшого державного
виконавця Уманського МВ ДВС Уманського
МРУЮ ОСОБА_2 відновити виконавче
провадження серії ВП № 43908043,
приступити до його виконання та
приступити до виконання рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 10.01.2013 року про
стягнення на її користь з ОСОБА_4 боргу
в сумі 36544грн. 64 коп. в примусовому
порядку.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1
та її представник скаргу підтримали в
повному обсязі, просили її
задовольнити.

Старший державний виконавець Полулях
Н.В. заперечувала проти задоволення
скарги та в судовому засіданні
пояснила, що нею вжито заходів щодо
виявлення майна боржника по м.Умань,
але такого майна не виявлено,тоді як
державним виконавцем Уманського
районного відділу ДВС не здійснено
опис майна боржника за місцем його
реєстрації в с. Юрківка Уманського
району, акт перевірки майнового стану
ОСОБА_4 за адресою -с. Юрківка, вул.
Радянська, 27 державним виконавцем
Уманського районного відділу ДВС не
здійснено, що є порушенням вимог ст. 20
Закону України «Про виконавче
провадження».

У разі якщо у процесі виконавчого
провадження державним виконавцем
отримано документальне підтвердження
про зміну або встановлення місця
проживання , перебування чи
місцезнаходження боржника, його майна ,
місця його роботи на території, на яку
не поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє на території, на
яку поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець надсилає виконавчий
документ за новим місцем проживання
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника.

Держаний виконавець Уманського
районного відділу ДВС не мав
документального підтвердження про те,
що ОСОБА_4 дійсно проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,
а тому повинен був сам звернутись із
заявою до суду про оголошення розшуку
ОСОБА_4, а не направляти виконавчий лист
за належністю в Уманський міський
відділ ДВС.

Державним виконавцем Уманського
міського відділу ДВС встановлено, що
ОСОБА_4 не проживає в кв.№ 54 по вул.
Ворошилова, 10 в м. Умань близько 3-х
років, тому виконавчий лист був
повернутий в районний відділ ДВС за
належністю для здійснення виконавчих
дій за місцем реєстрації боржника в
с. Юрківка, оскільки державним
виконавцем районного відділу не
здійснено опис майна за місцем
реєстрації боржника, акт про перевірку
майнового стану боржника в с. Юрківка в
пакеті направлених документів
відсутній.

Старший державний виконавець Полулях
Н.В. вважає,що постанова державного
виконавця Уманського міського відділу
ДВС №43908043 від 12.11.2014 року про
закінчення виконавчого провадження
винесено з дотриманням вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
тому просила суд відмовити в
задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги,
додатки до неї, матеріали виконавчого
провадження, вислухавши пояснення
сторін, дійшов висновку, що в
задоволенні скарги ОСОБА_1 необхідно
відмовити на підставі наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Стаття 82 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає, що боржник
має право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби в судовому порядку.

Відповідно до п.3 Постанови № 6 від 7
лютого 2014 року Пленуму ВСС України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», при
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця,
суд враховує, що Законом України «Про
виконавче провадження» передбачено
заборону на зловживання
процесуальними правами під час
здійснення виконавчого провадження.
Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачені Законом заходи
примусового виконання рішень
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, що
передбачено ч.1 ст.11 Законом України
«Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних
справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року.

Як вбачається із змісту скарги та
доданих до неї документів 07.07.2014 року
старшим державним виконавцем
Уманського МВ ДВС Уманського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа
№2318/6391/12,2/705/184/13 від 14.03.2014 року,
виданого Уманським міськрайонним
судом про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 36544,64
грн. та судових витрат в сумі 365,45
гривень.

Старшим державним виконавцем Полулях
Н.В. було вчинені всі необхідні дії щодо
знаходження рухомого та нерухомого
майна боржника на території м.Умані, що
підтверджується відповідними запитами
до управління Держземагенства, ВРЕР
ДАІ, реєстраційної служби.

Однак згідно відповідей вказаних
установ та організацій рухоме та
нерухоме майно, яке належить боржнику
ОСОБА_4, не виявлено.

Старшим державним виконавцем Полулях
Н.В. 06.08.2014 року було винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та 07.08.2014
року винесено постанову про арешт
коштів боржника, що містяться на
рахунках ПАТ “VAB” та належать боржнику
ОСОБА_4

Згідно довідки Юрківської сільської
ради Уманського району Черкаської
області від 14.04.2014 року боржник ОСОБА_4
дійсно зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 та
в даний час в селі не проживає.

У відповідності до ч.5 ст.20 Закону
України “Про виконавче провадження” У
разі якщо у процесі виконавчого
провадження державним виконавцем
отримано документальне підтвердження
про зміну або встановлення місця
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника , його майна
, місця його роботи на території, на яку
не поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє на території, на
яку поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець надсилає виконавчий
документ за новим місцем проживання
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника.

Тому у відповідності до вимог п.10 ч.1
ст.49 Закону України “Про виконавче
провадження” старшим державним
виконавцем Полулях Н.В. було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження та виконавчий лист
направлено до Уманського районного
відділу ДВС.

За таких обставин, на підставі
викладеного,суд вважає, що дії старшого
державного виконавця Полулях Н.В. щодо
закінчення виконавчого провадження та
винесення оскаржуваної постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 12.11.2014 року на підставі п.10 ч.1 ст.49
Закону України “Про виконавче
провадження” є правомірними та
такими, що відповідають вимогам Закону
України “Про виконавче провадження”.

Керуючись ч.3 ст.387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність старшого державного
виконавця Уманського МВ ДВС Уманського
МРУЮ ОСОБА_2 та скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5
діб до апеляційного суду Черкаської
області через Уманський міськрайонний
суд Черкаської області з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий Ю.В. Мельничук