Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2511/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Спори, що виникають із кредитних
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

17.12.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Фомічова С.Є., Гайсюка О.В.
секретар -
Кодрул Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 31 липня 2014 року по справі
за позовом публічного акціонерного
товариства "Державний Ощадний банк
України" до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором , -

ВСТАНОВИЛА :

17.02. 2014 року публічне акціонерне
товариство "Державний Ощадний банк
України" звернулося у суд з позовом до
ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та просило стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором станом на 06.02.2014
року у сумі 239389,61 грн., яка складається
з: 88037,58 грн. - заборгованість по
відсотках та 151352,03 грн. - пеня на
прострочені відсотки.
Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 31 липня 2014 року позов
задоволено.
Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2
заборгованість у розмірі 239389,61
грн., та судовий збір в сумі 1196,95 грн. з
кожного. У апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 31 липня 2014 року та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі ,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.
ПАТ"Державний Ощадний банк України"
у письмових запереченнях просить
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін. Заслухавши
доповідача, учасників судового
розгляду, обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог ,
заявлених у суді першої інстанції.
Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, з підстав передбачених ст. 308
ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено і
сторонами не оспорюється , що 15.11.2007
року між відкритим акціонерним
товариством "Державний Ощадний банк
України" , правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
"Державний Ощадний банк України", і
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №718,
за умовами якого позичальнику надано
кредит у сумі 499900,00 грн. на 84 місяці з
терміном остаточного погашення
кредиту не пізніше 15.11.2014 року, з
відсотковою ставкою 14% річних.

14 серпня 2009 року між
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відкритим
акціонерним товариством "Державний
Ощадний банк України" укладено договір
про переведення боргу № 1, згідно якого
первісний боржник ОСОБА_4 переводить на
нового боржника ОСОБА_3 борг у розмірі
380876,19 грн.
14.08.2009 року між
ОСОБА_2 , ВАТ "Державний Ощадний банк
України" та ОСОБА_3 укладено договір
поруки № 64 за умовами якого поручитель
зобов'язувався відповідати по
зобов'язаннях за кредитним договором у
тому ж обсязі, що і боржник.

Заочним рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 08 лютого 2011 року з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ
"Державний Ощадний банк України"
солідарно стягнуто заборгованість по
кредитному договору у сумі 394 722,67 грн.

04.11.2013 року заставний
автомобіль Mercedes-Bens ML 350 було
реалізовано , а кошти направлено на
погашення заборгованості .
Згідно
наданого Банком розрахунку ,
заборгованість по кредитному договору
на 06.02.2014 року становить 239389,61 грн. , з
яких 88037,58 грн. - відсотки , 151352,03 грн. -
пеня.

З врахуванням встановлених обставин
справи , суд першої інстанції з
посиланням на ст. ст. 264, 509, 526, 610, 611, 612, 625,
554, 599,1049-1050 ЦК України дійшов висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позову.
При цьому суд зазначив, що
строк дії кредитного договору не
закінчився , порука не припинилася ,
сторони погодили строк позовної
давності по всіх вимогах - 3 роки , а
сплата 18.05.2011 року відповідачами 585,16
грн., на погашення боргу є перериванням
строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції , а
апеляційну скаргу вважає
необгрунтованою виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити проценти у
встановлений цим договором строк .

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки .
Як
вбачається із матеріалів справи ,
внаслідок укладення 14 серпня 2009 року
між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відкритим
акціонерним товариством "Державний
Ощадний банк України" договору про
переведення боргу № 1, згідно якого
первісний боржник ОСОБА_4 переводить на
нового боржника ОСОБА_3 борг у розмірі
380876,19 грн., до нового боржника перейшов
не тільки борг у визначеній сумі , а й
всі обов'язки позичальника відповідно
до умов кредитного договору від 15.11.2007
року, що відповідає вимогам ст. ст. 520-522
ЦК України.
14.08.2009 року між ОСОБА_2 ,
ВАТ "Державний Ощадний банк України" та
ОСОБА_3 укладено договір поруки № 64 за
умовами якого поручитель
зобов'язувався відповідати по
зобов'язаннях за кредитним договором у
тому ж обсязі, що і боржник, що
відповідає вимогам ст. 523 ЦК України.
Тому, твердження ОСОБА_2 , що він
поручився відповідати по боргам нового
боржника тільки у межах визначеної
суми боргу - 380876,19 грн., не грунтується
на вимогах закону та договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу , інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.
Доводи апеляційної скарги
щодо пропуску Банком строку позовної
давності є також необгрунтованими з
врахуванням наступного.
З змісту
позовної заяви Банку до відповідачів
по даній справі вбачається, що у
зазначеній позовній заяві борг був
визначений станом на 20.05.2010 року у сумі
394722,67 грн. ( ас. 74-76)

Саме цю суму заборгованості і було
стягнуто заочним рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 08 лютого
2011 року. ( ас. 38)

По позову, який є предметом даного
розгляду розмір заборгованості
визначено за період з 21.05.2010 року по
06.02.2014 року .( ас. 2-10)
Згідно п.7.7 Кредитного
договору сторони визначили строк
позовної давності по всіх
зобов'язаннях 3 роки ( ас. 16-19)
З
наданого Банком розрахунку
заборгованості вбачається, що 18.05.2011
року у рахунок погашення
заборгованості боржником сплачено
3000.00 грн., частина яких у сумі 585,16 грн.
була зарахована Банком на погашення
відсотків. Ця обставина також
підтверджена розпечаткою
меморіального ордеру від 18.05.2011 року. (
ас. 9) Таким чином
сплата вищезазначених коштів
боржником свідчить про визнання боргу
та переривання строку позовної
давності , що відповідає положенням ст.
264 ЦК України.

З врахуванням вищезазначеного ,
строк позовної давності знову почався
з 18.05.2011 року і станом на дату подання
позовної заяви 17.02.2014 року , не сплив.

Є необгрунтованими і доводи скарги
щодо припинення поруки ОСОБА_2
Відповідно до п.4.1 договору
поруки № 64 , сторони визначили , що
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання за
кредитним договором. ( ас.26)

Як встановлено
судом , зобов'язання за кредитним
договором не припинилися , боржником не
виконуються зобов'язання за кредитним
договором, заборгованість не сплачена.

Строк
остаточного погашення кредиту сторони
договору визначили 15 листопада 2014 року,
а тому ще протягом 6 місяців з цієї дати
порука зберігається.
Наявність рішення суду про часткове
стягнення заборгованості по
кредитному договору , не припинила дію
поруки і вона зберігає чинність до
настання обставин, передбачених ч.4 ст.
559 ЦК України.

Є безпідставними і
доводи скарги щодо не зарахування
коштів у погашення заборгованості,
отриманих від продажу заставного
автомобіля.
Як вбачається із наданого Банком
розрахунку заборгованості 27.01.2014 року у
рахунок погашення відсотків було
зараховано 14414,84 грн., і у цей же день на
погашення простроченного кредиту 114715,05
грн., а всього 129129,89 грн. ( ас. 9)
З пояснень представника
Банку саме така сума надійшла на
рахунок Банку після продажу заставного
автомобіля після вирахування витрат ,
пов'язаних із проведенням аукціону.

Іншого
розрахунку заборгованості по
кредитному договору , який би
спростовував наданий Банком
розрахунок , відповідачами не подано ,
клопотання про призначення по справі
судової бухгалтерської експертизи для
перевірки правильності розрахунку ,
перед судом не заявлялось.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того , що відносно ОСОБА_2 , як фізичної
особи підприємця порушено провадження
про банкрутство , і ці обставини
виключають його відповідальність як
поручителя, також є необгрунтованими.
ОСОБА_2 виступив
поручителем по кредитному договору як
фізична особа і у будь-які
правовідносини з ОСОБА_2 , як фізичною
особою - підприємцем , Банк не вступав.

Інші
доводи скарги є також безпідставними
та не грунтуються на вимогах закону.
Виходячи з вищенаведеного ,
колегія суддів дійшла висновку , що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права , його висновки
відповідають фактичним обставинам
справи, а тому підстави для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.
307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.
Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 31 липня 2014 року -
залишити без змін.
Ухвала набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :