Справа № 344/135/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2712/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва
А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю представника виконавчого
комітету Кобрин Ю.І.

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням за апеляційною
скаргою Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 19 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради
звернувся в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи позовні вимоги тим, що на
підставі рішення сесії
Івано-Франківської міської ради від 29
травня 2003 року будинок АДРЕСА_1
прийнятий в комунальну власність міста
Івано-Франківська та переданий на
баланс ЖЕО №1 і має правовий статус
гуртожитку. Згідно довідки ЖЕО №1 від
30.06.2011 року №3084 в кімнаті №128
гуртожитку - будинку АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3 з 26.08.1997 р., ОСОБА_6
з 05.12.2007 р., а ОСОБА_5 11.03.2008 року знятий з
реєстрації з кімнати зазначеного
гуртожитку. Посилаючись на те, з грудня
2010 року по липень 2011 року відповідачі
без поважних причин не проживають за
місцем реєстрації, відповідно ст. 71 ЖК
України втратили право на проживання в
наданому житловому приміщення, просив
задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 19 листопада 2014 року
Виконавчому комітету
Івано-Франківської міської ради
відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову ,
вказуючи на те, що суд неповно з'ясував
обставини справи, дав неправильну
оцінку поданим доказам, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права й ухвалив
незаконне рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що відсутність
відповідачів понад шість місяців за
місцем реєстрації та проживання є
достатнім терміном і безумовними
підставами для визнання їх такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням.

У судовому засіданні представник
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
підтримала доводи апеляційної скарги,
просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
не визнав, вважає рішення суду законним
та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі на законних підставах
проживають у кімнаті АДРЕСА_1 і не
допускали відсутності за місцем
проживання понад шість місяців без
поважних причин.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається і
встановлено судом, що ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 на законних підставах для
постійного проживання надана кімната
АДРЕСА_1, який прийнятий у комунальну
власність міста, переданий на баланс
ЖЕО №1 і має статус гуртожитку.
Зазначені обставини визнані сторонами
і відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, провадиться в
судовому порядку внаслідок
відсутності цієї особи понад шість
місяців без поважних причин.

Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Суд може
продовжити пропущений строк у разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо).

Вичерпного переліку таких поважних
причин житлове законодавство не
встановлює, в зв'язку з чим указане
питання вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
конкретних обставин справи.

Судом уставновлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_6
зареєстровані та ОСОБА_5 всі постійно
проживають в кімнаті АДРЕСА_1, який має
статус гуртожитку. Даний факт
підтвердили у судовому засіданні
свідки ОСОБА_7,ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яким
суд дав правильну оцінку та даними, які
містяться в трудовому договорі від 20
червня 2011 року та 17 лютого 2012 року
укладеного з ОСОБА_10 (а.с.78,79).

Суд обґрунтовано відхилив подані
позивачем у підтвердження позову
докази - акти комісії ЖЕО №1 від 14.12.2010
року, 03 березня, 14 квітня, 05 травня, 29
червня 2011 року про відсутність
відповідачів біля 19 год. за місцем
проживання, оскільки спростовуються
даними, які містяться в трудовому
договорі ОСОБА_10 та показаннями
свідків, даними у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду про втрату
відповідачами права на житлове
приміщення 02 січня 2014 року. Проте ним не
подано суду жодних доказів, що
відповідачі на час звернення до суду
без поважних причин не проживають за
місцем реєстрації понад шість місяців.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду, викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по суті
правильного рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване
рішення по суті правильним і таким, що
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили. Апеляційну скаргу
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
відхилити. Рішення
Івано-Франківського міського суду від
19 листопада 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Головуючий
В.Д.Фединяк

Судді:
В.А.Девляшевський

А.Ю Малєєв