АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц-796/9459/2014
Головуючий у 1-ін.-
Доповідач - Слободянюк С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 12 червня 2014 року за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
дитину в твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В
И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, уточнивши його вимоги
(а.с.17), до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів в твердій грошовій сум у
розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання
неповнолітньої ОСОБА_4, починаючи з
моменту подачі позову до повноліття
дитини. Позов обґрунтовувала тим, що з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, від якого
сторони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
матір'ю. Шлюб між сторонами розірвано.
Відповідач не надає добровільно
матеріальної допомоги на утримання
дитини. У зв'язку з тим, що відповідач
має мінливий та нерегулярний дохід
позивач просила суд стягнути аліменти
на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 12 червня 2014 року позов
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 на утримання малолітньої
дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.
00 коп., які підлягають індексації
відповідно до закону, щомісячно,
починаючи з 03 квітня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2,
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про ухвалення нового
рішення про задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що дитина є інвалідом
і потребує додаткових витрат на
лікування, на що суд першої інстанції
не звернув уваги.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримала; представник ОСОБА_3
- ОСОБА_5 (довіреність від 26 травня 2014
року (а.с.27) скаргу не визнав.

В судові засідання, яке призначалось на
23 вересня 2014 року представник ОСОБА_5 не
з*явився, належним чином останній
повідомлявся про час та місце розгляду
справи (розписка а.с.65).

Відповідно до положення ч.5 ст.76 ЦПК
України вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
і цій особі.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення скарги
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов*язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що з 11 січня 2008 року сторони перебували
в зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 06 березня 2012 року
Подільським районним судом м. Києва
(а.с.3, 11).

Від спільного життя сторони мають
доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Дитина перебуває на утриманні матері.

Сторони проживають окремо. Відповідач
добровільно не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини.

Згідно довідки Подільського районного
центру зайнятості № 1281 від 12 червня 2014
ОСОБА_3 перебуває на обліку як такий, що
шукає роботу, даних з якого час
відповідач перебуває на обліку довідка
не містить (а.с.29). Останній запис про
роботу ОСОБА_3 міститься у його
трудовій книжці та датований 18 червня
2009 роком (а.с.33).

Суд першої інстанції зазначав, що
відповідач ОСОБА_3 проживає зі своїми
батьками похилого віку, матір'ю ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьком ОСОБА_7, який є
інвалідом 2 групи (а.с.34), проте
документально підтверджених даних
щодо проживання відповідача з батьками
суду не було надано. Не надано суду
достовірних і належних доказів
стосовно того, що батьки відповідача
перебувають на його утриманні.

Згідно зі ст. 51 ч. 2 Конституції України,
ст. 180 Сімейного Кодексу України -
батьки зобов'язані утримувати своїх
дітей до їх повноліття, а тому є
підстави для стягнення з відповідача
аліментів на утримання його дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. При визначенні
розміру аліментів відповідно до
положень ст. 182 СК України суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

При цьому, згідно з ст. 184 СК України
визначення судом аліментів у твердій
грошовій сумі можливе лише за заявою
платника або одержувача аліментів якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону. Якщо
розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 цього
Кодексу, то дитині призначається
відповідно до закону державна допомога
в розмірі різниці між визначеним
розміром аліментів і 30 відсотками
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Позивачкою заявлялась вимога щодо
стягнення з відповідача на утримання
дитини 1000,00 грн. Відповідно до
посвідчення серії НОМЕР_3, виданого 14
березня 2011 року Управлінням праці та
соціального захисту населення
Подільської районного в м.Києві
державної адміністрації, дитина є
інвалідом (а.с.48).

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційній скарги, стягнувши з
відповідача аліменти на утримання
дитини у розмірі 1000,00 грн.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 12 червня 2014 року змінити,
зазначивши наступне.

Стягнути з ОСОБА_3 (04215 АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків - НОМЕР_2) на
утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча)
грн. 00 коп., які підлягають індексації
відповідно до закону, щомісячно,
починаючи з 03 квітня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: