справа № 216/295/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 р. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група до ОСОБА_1 про стягнення заборгованої суми,-

В С Т А Н О В И В:

Представник приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група /далі Страхова компанія/ 20.01.2014 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованої суми. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує, що 01.08.2012 р. було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами за №28-0412-12-00110, між Страховою компанією та ОСОБА_2, предметом страхування якого є автомобіль НОМЕР_1.

01.07.2013 р. відповідач звернулася до Страхової компанії з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначила, що 28.06.2012 р. в результаті ДТП сталося пошкодження автомобіля НОМЕР_1, водій ОСОБА_2 загинув, після чого 06.09.2013 р. Страхова компанія виплатила відповідачеві як Вигодонабувачу по Договору страхування 22 049,02 грн.

10.10.2013 р. Страхова компанія отримала лист від Пятихатської центральної районної лікарні Дніпропетровської області від 01.10.2013 р. № 1707/13 згідно якого 28.06.2013 р. об 23.30 год. ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння. Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 р.4 Договору страхування не визнаються страховими випадки, події, які настали внаслідок або під час керування водієм, який знаходився в стані алкогольного спяніння. Страхувальник зобовязаний в силу п.п.9.2.12 Договору страхування повернути протягом місяця Страховику суму страхового відшкодування, яку виплатив Страховик. Однак, відповідач не повернула Страхові компанії страхове відшкодування, в звязку з чим просить суд стягнути з ОСОБА_1 незаконно набуті кошти в розмірі 22 049,02 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач позов не визнала, пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 під час ДТП не перебував в стані алкогольного спяніння, позивачем не надано суду доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, надана єдина довідка з Пятихатської центральної районної лікарні Дніпропетровської області не є експертним висновком, та не може бути документом який підтверджує стан спяніння особи. Просить суд відмовити в позові.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що 01.08.2012 р. було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами за №28-0412-12-00110, між Страховою компанією та ОСОБА_2, предметом страхування якого був автомобіль НОМЕР_1 а.с.16-25, згідно лікарського свідоцтва про смерть №1473 від 22.07.2013 р. ОСОБА_2 помер 18.07.2013 р. у стаціонарі КЗ Криворізької міської клінічної лікарні №2 ДОР внаслідок травми під час ДТП а.с.28-29, ОСОБА_1 04.09.2013 р. звернулася до Страхової компанії з заявою про відшкодування страхового відшкодування в звязку з ДТП автомобіля НОМЕР_1 а.с.26, та отримала страхове відшкодування в розмірі 22 049,02 грн., що підтверджується розпорядженням про виплату страхового відшкодування від 06.09.2013 р. та платіжним дорученням № 15908 від 06.09.2013 р. а.с.12,15.

Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 р.4 Договору страхування не визнаються страховими випадки, події, які настали внаслідок або під час керування водієм, який знаходився в стані алкогольного спяніння, під впливом медичних препаратів, застосування яких протипоказане при управлінні транспортним засобом, хворобливому стані або стані стомлення.

Згідно п.п.9.2.12 Договору страхувальник зобовязаний повернути протягом місяця Страховику суму страхового відшкодування (страхової виплати), яку виплатив Страховик, та відшкодувати витрати Страховика повязані з врегулюванням збитку, якщо зясуються такі обставини, які відповідно до умов цього Договору, Правил страхування або чинного законодавства України, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до копії довідки (оригінал суду надано не було) наданої представником позивача з Комунального закладу Пятихатської Центральної районної лікарні Дніпропетровської області від 01.10.2013 р. № 1707/13, ОСОБА_2 28.06.2013 р. о 23.30 год. пройшов обстеження на алкогольне спяніння методом Рапопорта №77 0,74 % - а.с.11, дану довідку суд не може взяти до уваги та розцінювати як доказ, оскільки зміст її незрозумілий та сумнівний.

На запит суду Комунальний заклад Пятихатської Центральної районної лікарні Дніпропетровської області довідкою від 08.08.2014 р. № 1533/14, повідомив, що ОСОБА_2 28.06.2013 р. за медичною допомогою до Пятихатської ЦРЛ не звертався, на стаціонарному лікування не перебував а.с.84, відповідно до довідки з ВДАІ з обслуговування Пятихатського району ГУМВС України в Дніпропетровській області про дорожньо-транспортну пригоду яка сталася 28.06.2013 р. приблизно о 23.30 год. на 95 км, 400 м автодороги М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварине, при перевірці на стан спяніння водія ОСОБА_2 було встановлено, що останній був тверезий а.с.80-83.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України).

Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обовязку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

У ході розгляду даної справи позивачем не було надано належних доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння 28.06.2013 р. об 23.30 год., під час ДТП.

Таким чином суд приходить до висновку, що у порушення статті 60 ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обовязку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову. Без подання позивачем зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи про стягнення заборгованої суми, суд не може встановити істотні обставини у такій категорії справи, що зумовлює необхідність визнання позовних вимог необґрунтованими із постановленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.1212 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Приватному акціонерному товариству Страхова компанія Українська страхова група до ОСОБА_1 про стягнення заборгованої суми відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: