Провадження № 2/522/1960/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

03 грудня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду в місті
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Добробуд ЛТД»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд»,
Приватного підприємства «Інвест -
Прогрес» про визнання права власності,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом,
який під час судового розгляду був
уточнений, до відповідачів про
визнання за ним права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача просив позовні вимоги
задовольнити, на підставах викладених
у позовній заяві та письмових
поясненнях.

Представник відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Добробуд
ЛТД» у судовому засіданні позов не
визнав просив у його задоволенні
відмовити.

У судове засідання представники
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд» та
Приватного підприємства «Інвест -
Прогрес» не з'явились, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлялись
належним чином, заяв про розгляд справи
за їх відсутності суду не надали.

Дослідивши надані сторонами докази суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням
Виконавчого комітету Одеської міської
ради № 456 від 14 вересня 2005 року
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Добробуд ЛТД»
надана згода на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду, орієнтованою площею 1,
4854 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, для проектування та
будівництва багатоповерхового
житлового комплексу із вбудованими
приміщеннями обслуговування та
підземним паркінгом.

На підставі рішення Одеської міської
ради № 4524-ІV від 29 вересня 2005 року між
Одеською міською радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Добробуд ЛТД» було укладено договір
оренди землі від 01.12.2005 року, відповідно
до якого ТОВ «Добробуд ЛТД» прийняв
земельну ділянку, загальною площею 14854
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

02 листопада 2005 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Добробуд
ЛТД» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд» був
укладений генеральний контракт на
будівництво, відповідно до якого ТОВ
«Прогресбуд» зобов'язалось в порядку
та строки, передбачені контрактом
здійснити будівництво
багатоповерхового житлового комплексу
із вбудованими приміщеннями
обслуговування та підземним паркінгом,
за адресою: АДРЕСА_1.

02 листопада 2005 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Добробуд
ЛТД» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд» був
укладений договір № ГП5/1-ИД-ПБ про
інвестування.

Також, 03 травня 2006 року між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Добробуд ЛТД» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Прогресбуд» був укладений договір №
ГП5/1-ИД-ПБ про інвестування.

25 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інвест - Прогрес»
укладений договір № Г1/ЧП-70 про пайову
участь у будівництві об'єкту
нерухомого майна, а саме квартири за
будівельним номером 37, розрахунковою
площею 156,35 кв.м., розташованої на
шостому поверсі житлового будинку
АДРЕСА_1. Сума договору складала 1 190
683,43 гривень, які позивачем були
сплачені, що підтверджується
відповідною довідкою.

Як вбачається з тексту Договору Пай -
це безумовне майнове право на
новозбудоване майно (після здавання
об'єкту будівництва в експлуатацію), що
після державної реєстрації (за
ініціативи пайовика) стає правом
власності пайовика на новозбудоване
майно як на нерухомість.
Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Згідно ст..177 ЦК України об'єктами
цивільних прав є речі, у тому числі
гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної,
творчої діяльності, інформація, а також
інші матеріальні і нематеріальні
блага. Згідно ст..190 ЦК України майном
як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» майновими правами, які можуть
оцінюватися, визнаються будь-які права,
пов'язані з майном, відмінні від права
власності, у тому числі права, які є
складовими частинами права власності
(права володіння, розпорядження,
користування), а також інші специфічні
права (права на провадження діяльності,
використання природних ресурсів тощо)
та права вимоги.

Виходячи з вищенаведених норм чинного
законодавства майнові права є
самостійним об'єктом цивільних прав.
При цьому за приписами ч.2 ст. 190 ЦК
України майнові права визнаються
речовими правами

Суд вважає, що ОСОБА_1, виконавши в
повному обсязі умови Договору, набув
право вимоги передачі йому майнових
прав на новозбудоване в майбутньому
житло, а ТОВ «Інвест-Прогрес»
зобов'язане передати йому зазначені
майнові права після настання події,
передбаченої пунктом 6,1 договору , а
саме після закінчення будівництва
Об'єкту будівництва і прийняття його в
експлуатацію.

Відповідно до сертифікату ІУ № 91,
що виданий Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України здано в експлуатацію будинок
АДРЕСА_1. Замовником об'єкта є ТОВ
«Добробуд ЛТД».

Завершення будівництва
багатоквартирного житлового будинку
означає момент виникнення прав у
власників майнових прав, на звернення
до юридичної особи що вчинила продаж
цих майнових та отримання Акта
приймання-передачі майнових прав та
здійснення послідуючої процедури
державної реєстрації нерухомого майна
відповідно до вимог діючого
законодавства. Отже, власне завершення
будівництва не означає виникнення у
власника майнових прав, - права на
квартиру, а означає лише виникнення
права на прийняття від юридичної особи
що вчинила продаж цих майнових по Акту
приймання-передачі майнових прав
(пункт 6.1. інвестиційного Договору).

Проте позивачем не надано суду жодних
доказів, чому саме ТОВ «Добробуд ЛТД.»
повинно виконати договір № Г1/ЧП-70
укладений Позивачем з ПП
«Інвест-Прогрес». Посилання на
додаткову угоду до договору № Г1/ЧП-70
про пайову участь у будівництві об'єкту
нерухомого майна від 25.09.2007 року суд не
приймає до уваги, так як відповідно до
тексту додаткової угоди вона набуває
чинності з моменту її підписання, проте
ОСОБА_1 вона не підписана та не є чинною,
а тому посилання позивача, що
зобов'язання за договором інвестування
має виконати ТОВ «Добробуд ЛТД»
замість ПП «Інвест-Прогрес», є
безпідставними, така як не
підтвердженні доказами.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Тому, суд вважає, що позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог
відносно визнання спірних договорів
недійсними на підставі ст. 227 ЦК
України, належні докази до суду не
надав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у
справі.

Керуючись ст. ст. 1, 3-4, 10-11, 60, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Добробуд ЛТД»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд»,
Приватного підприємства «Інвест -
Прогрес» про визнання права власності -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

03.12.2014