Провадження : 22ц/790/7092/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 2-645/3797/14
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : житлове.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського
В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Ткаченко Г.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи - Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради, КП
«Жилкомсервіс» про усунення перешкод
у користуванні жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом, який було
уточнено, до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,
вселенні її в цю квартиру з малолітньою
дитиною та зобов'язання відповідачів
надати від неї ключі, посилаючись на те,
що з 1999 року вона разом з ОСОБА_1,
відповідачем по справі, проживала
однією сім'єю, а з квітня 2002 року шлюб
було зареєстровано офіційно. Від цього
шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5, 2002 року
народження.

З 2006 року вона проживає в спірній
квартирі, незважаючи на те, що місце її
проживання зареєстроване в АДРЕСА_2

Ніякого відношення та доступу до
зазначеного будинку вона не має,
оскільки в 2007 році її чоловік продав
будинок і в ньому на теперішній час
проживають інші люди.

Шлюбні відносини між нею та
чоловіком ОСОБА_1 зіпсувались, останній
звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу і з грудня 2013 року її
разом із дитиною вигнав з квартири,
змінив замки на дверях.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проти позову заперечували.

Справу розглянуто за відсутності
відповідача ОСОБА_4

Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року
позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні
жилим приміщенням ОСОБА_3 в квартирі
АДРЕСА_1 шляхом вселення її в цю
квартиру з малолітньою дитиною ОСОБА_5,
2002 року народження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

В обгрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного.

Ухвалюючи рішення, яким усунуто
перешкоди у користуванні житловим
приміщенням ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1
та вселено її разом з дитиною ОСОБА_5, 2002
року народження, суд виходив з того, що
позивачка у 2006 році вселилась в спірну
квартиру як член сім'ї ОСОБА_1 зі згоди
ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Проте з такими висновками суду не можна
погодитися, оскільки суд дійшов їх без
повного, всебічного та об'єктивного
з'ясування обставин справи, прав та
обов'язків сторін у цих
правовідносинах, неправильно
застосувавши норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з роз'ясненнями, даними Пленумом
Верховного Суду України у п. 9 постанови
N 2 від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України" (із
змінами, внесеними постановами N 2
Пленуму від 10 березня 1989 р. та N 13 від 25
грудня 1992 р.), при розгляді спорів про
право користування житловим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи прописані вони в цьому житловому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство.

Судом установлено, що позивач
ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с.10).

Проте з 2006 року проживає у квартирі
АДРЕСА_1, що є спірною у справі, оскільки
вселилась як дружина ОСОБА_1, наймачем
якої була мати відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_6, яка померла у квітні 2014 року.
Після її смерті ніхто із членів її
сім'ї наймачем в установленому порядку
не визнаний і особовий рахунок на
квартиру до цього часу відкритий на
померлу ОСОБА_6

На 2006 рік у квартирі АДРЕСА_1 були
зареєстровані з правом на житло
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
мати ОСОБА_2 - ОСОБА_6

Усупереч вимогам ст. 65 ЖК С. у спірне
приміщення ОСОБА_3 виселилася без їх
письмової згоди, що підтверджується її
посиланням у позовній заяві, про те, що
вона неодноразово просила чоловіка та
членів його родини дати згоду на її
реєстрацію, проте її прохання не було
задоволено (а.с.48).

Питання про визнання права
користування житловим приміщенням
позивачка не ставила.

Цій обставині суд першої інстанції
належної оцінки не дав, а тому всупереч
вимогам статей 64,65 ЖК України помилково
дійшов висновку про вселення ОСОБА_3 в
спірну квартиру за якою не визнано
право користування цим приміщенням і
таких вимог нею не заявлялись.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не можна вважати законним та
обґрунтованим, воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309, 324, 325
Цивільного процесуального кодексу
України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 09 вересня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, КП
«Жилкомсервіс» про усунення перешкод
у користуванні жилим приміщенням та
вселення відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді