Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
12 червня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Градострой» про
розірвання договору та стягнення
грошових коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 12 червня 2014
року частково задоволено позов ОСОБА_2
до ТОВ «Градострой» про розірвання
договору та стягнення грошових коштів.

Розірвано договір № 2007-Р/62 про
резервування квартири від 15 березня 2007
року, який укладено між ОСОБА_2 та ТОВ
«Градострой» з урахуванням змін та
доповнень, які внесено 3 лютого 2011 року
договором про внесення змін до
договору № 2007-Р/62.

Стягнуто з ТОВ «Градострой» на користь
ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 688 880 грн. 00
коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Градострой» на користь
ОСОБА_2 витрати на провову допомогу у
сумі 7 000 грн. 00 коп. та сплачений судовий
збір на загальну суму у 3 897 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
змінити рішення суду та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі. Вважає, що рішення
суду першої інстанції про часткове
задоволення позову не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Зазначає те, що
визнання судом зобов'язань між
позивачем та відповідачем з придбання
облігацій та резервування квартири на
підставі придбаних облігацій не
грошовим суперечить суті зобов'язань.
Судом не враховано ст. ст. 623, 653ЦК
України. Зазанчає, що для відновлення
порушеного права позивача - права на
придбання житла (квартири у буднику),
грошових коштів у сумі 688 000 грн. не
достатньо, оскільки з моменту
укладення Договору на резервування
квартири курс долара США (до якого
прив'язана вартість квадратного метра
житла) до української гривні значно
виріс.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_2
та ТОВ «Східно-Європейська
Інвестиційно- Інноваційна компанія»,
яка діяла від імені та за дорученням
ТОВ «Компанія з управління активами та
адміністрування пенсійних фондів
«Раціональні інвестиційні
технології», 02 березня 2007 року було
укладено договір №К-75 купівлі-продажу
облігацій ТОВ «Градострой».

Відповідно до даного договору позивач
придбав у власність 8 611 безпроцентних
іменних облігацій, загальна договірна
вартість яких складала 688 880 грн. 00 коп.
(а.с.9-10).

Для оплати частини договірної вартості
цінних паперів 05 березня 2007 року
позивачем було перераховано 344 440 грн.
на рахунок ТОВ «Компанія з управління
активами та адміністрування пенсійних
фондів «Раціональні інвестиційні
технології» (а.с.13).

Для оплати іншої частини суми позивач
мав намір отримати кредит у АКБ
«Укрсоцбанк», для чого отримав
попередню згоду кредитного комітету.

Між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк» 12
березня 2007 року було укладено договір
№257/07 про відкриття рахунку у цінних
паперах (а.с.14-18).

15 березня 2007 року між позивачем та
АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено
договір кредиту №42.07-07/083, відповідно до
п.1.1 якого кредитор надає позичальнику
у тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
сумі 68 888,00 дол. США, зі сплатою 12,5%
річних.

Кредит відповідно до п.1.2 надавався
позичальнику для придбання іменних
безпроцентних облігацій у
бездокументарній формі та у кількості 8
611 штук, що емітовані ТОВ «Градострой»,
які дають право на отримання у
власність двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 (а.с.20-27).

Одночасно з договором кредиту, між
позивачем та банком було укладено
договір застави цінних паперів №02-10/819
(а.с.28-31).

ОСОБА_2 та ТОВ «Градострой» 15 березня 2007
року було укладено договір №2007-Р/62 про
резервування квартири, відповідно до
якого відповідач зобов'язувався
закріпити за позивачем квартиру у
будинку (здійснити резервування
квартири) за умови надання відповідачу
в термін до 19 березня 2007 року виписки з
рахунку, яка підтверджує наявність у
позивача права власності на повний
пакет облігацій. Відповідач, після
закріплення за позивачем квартири,
зобов'язувався збудувати своїми або
залученими силами за власні або
залучені кошти на своє ім'я квартиру у
будинку та погасити повний пакет
облігацій шляхом підписання із
позивачем акту прийому передачі
квартири у продовж двох місяців з
моменту введення будинку в
експлуатацію. Предметом договору є
двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.32-37).

03 лютого 2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір про
внесення змін до зазначеного договору
(а.с.42-47).

Відповідно до п. 2.6 договору плановий
строк закінчення будівництва та
введення будинку в експлуатацію - III
квартал 2011 року.

Згідно пп. 4.2.3 п. 4.2 та п. 4.2.4. договору ТОВ
«Градострой» зобов'язувалось
збудувати будинок в строк згідно з
датою введення будинку в експлуатацію,
яка встановлена відповідно до
проектно-кошторисної документації, але
не пізніше дати, вказаної в п. 2.6.
Договору., а також забезпечити
виконання такого обсягу
загально-будівельних робіт у будинку:
влаштування фундаменту, спорудження
стін та перекриттів, влаштування
покрівлі, монтаж стояків систем
холодного та гарячого водопостачання,
опалення та каналізації з відведенням
до приміщення, встановлення
лічильників холодної та гарячої води,
монтаж електромережі до квартирного
щитка, монтаж електромережі місць
загального користування, влаштування
стяжок підлоги, влаштування стяжок та
штукатурення стін квартири,
встановлення протиударних дверей до
під'їзду та до квартирах, розведення по
квартирі електропроводки,
встановлення електролічильників,
скління місць загального користування
згідно проекту, опорядження місць
загального користування (стіни -
штукатурка, фарбування; підлога -
керамічна плитка; огородження сходових
маршів - металоконструкція із сталевої
смуги, перила дерев'яні).

Пунктом 6.6 договору встановлено, що в
разі, якщо протягом 6 місяців з моменту
настання запланованої дати введення
будинку в експлуатацію, виконання
відповідачем обов'язку, передбаченого
пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 договору, буде
неможливим, то відповідач за письмовою
згодою позивача здійснює зворотній
викуп облігацій за вартістю, за якою
були придбані облігації у порядку,
визначеному додатковою угодою до цього
договору, що підписується сторонами, та
сплачує штрафну неустойку у розмірі 5
відсотків від вартості облігацій, що
підлягають викупу відповідачем.

В порушення умов договору будинок по
АДРЕСА_1 на сьогоднішній день не
збудований та не прийнятий у
встановленому порядку у експлуатацію.

В травні 2012 року позивачем було
направлено до відповідача лист з
проханням здійснити зворотній викуп
облігацій, який було залишено
відповідачем без виконання.

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача ТОВ
«Градострой» про розірвання договору
та стягнення грошових коштів. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на зазначені обставини,
відповідно до яких відповідачем не
були виконані зобов'язання за
договором, просив постановити рішення,
яким розірвати договір договір № 2007-Р/62
про резервування квартири від 15
березня 2007 року, що був укладений між
ОСОБА_2 та ТОВ «Градострой» з
урахуванням змін та доповнень, які
внесено 3 лютого 2011 року договором про
внесення змін до договору № 2007-Р/62;
стягнути з відповідача сплачені
позивачем за договором кошти з
урахуванням зміни курсу долару США - 1
090 340, 15 грн., а також 3% річних в порядку
ст. 625 ЦК України - 73 575,55 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
розірвання договору та стягнення з
відповідча на користь позивача
сплаченої за договором суми - 688 880 грн.,
суд першої інстанції виходив з
доведеності та обґрунтованості цих
вимог.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
стягнення грошових коштів у розмірі
більшому ніж було сплачено позивачем
за договором та стягнення 3% річних на
підставі ст. 625 ЦК України, суд виходив з
безпідставності цих вимог.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду, вважає, що вони
відповідають обставинам справи, умовам
договору сторін та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про
помилковість висновку суду щодо
відсутності підстав для застосування в
даному випадку положень ст. 625 ЦК
України, судова колегія відхиляє,
зважаючи на наступне.

Як встановлено судом, відповідно до
договору про резервування квартири,
укладеному сторонами, у відповідача
перед позивачем не виникло грошових
зобов'язань, за прострочення виконання
яких передбачена відповідальність ст.
625 ЦК України. Відповідальність
відповідача за прострочення виконання
передбачених договором зобов'язань
була встановлена сторонами у розділі 6
договору.

Відповідно до п. 6.6 договору в разі,
якщо протягом 6 місяців з моменту
настання запланованої дати введення
будинку в експлуатацію, виконання
відповідачем обов'язку, передбаченого
пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 договору, буде
неможливим, то відповідач за письмовою
згодою позивача здійснює зворотній
викуп облігацій за вартістю, за якою
були придбані облігації у порядку,
визначеному додатковою угодою до цього
договору, що підписується сторонами, та
сплачує штрафну неустойку у розмірі 5
відсотків від вартості облігацій, що
підлягають викупу відповідачем.

Виходячи із змісту наведеного пункту
договору, грошове зобов'язання
відповідача перед позивачем могло
виникнути у разі письмової згоди
позивача на зворотній викуп облігацій.

Позивач, стверджуючи те, що він у травні
2012 року направив відповідачу лист з
проханням здійснити зворотній викуп
облігацій, доказів направлення такого
листа та одержання його відповідачем,
не надав.

Доводи апеляційної скарги про
невірність рішення суду в частині
відмови у задоволенні вимог про
стягнення грошових коштів у розмірі
більшому, ніж було сплачено позивачем
за договором, судова колегія вважає
необґрунтованими, оскільки позивачем
було внесено кошти за договором у
національній валюті України, їх
еквівалент в іноземній валюті не
зазначався, договір не містить умов про
повернення коштів з урахуванням курсу
долара США на час повернення
(зворотнього викупу облігацій), чинним
законодавством такі дії також не
передбачені. Відповідно до п. 6.6
договору позивач має право у разі
зворотнього викупу облігацій
позивачем отримати від позивача
штрафну неустойку у розмірі 5 відсотків
від вартості облігацій, що підлягають
викупу, проте такі вимоги позивачем не
заявлялись.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: