Справа № 581/895/13-ц
Провадження № 2/581/22/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2014 року Липоводолинський
районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Колядинецька сільська рада
Липоводолинського району Сумської
області,

про визнання права власності на
спадкове майно,

в с т а
н о в и в :

05 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом.

Вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер його батько ОСОБА_3, який
постійно проживав по АДРЕСА_1 разом зі
своєю дружиною ОСОБА_2

Після смерті батька позивач з матір'ю
проживав за вказаною адресою та у
зв'язку з цим фактично прийняв
спадщину, крім того звертався за її
прийняттям до нотаріальної контори.

За відсутності реєстрації за батьком
права власності на збудований житловий
будинок по АДРЕСА_1, позивач
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину на це
нерухоме майно, тому просив визнати за
ним в порядку спадкування право
власності на житловий будинок та
господарські споруди за вказаною
адресою.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав.

Відповідач та представник третьої
особи у судове засідання не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, у своїх
заявах позов визнали та просили
розглядати справу без їх присутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, із 05 квітня 1963
року ОСОБА_3, 1940 року народження, разом
зі своєю дружиною ОСОБА_2, 1940 року
народження, проживали у
зареєстрованому шлюбі по АДРЕСА_1 (а.с.35,
48).

Позивач ОСОБА_1, 1968 року народження, є
сином ОСОБА_3 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер за
місцем свого проживання по АДРЕСА_1.

Відповідно до даних погосподарської
книги за 2001-2005 роки ОСОБА_3 значився
головою домогосподарства по АДРЕСА_1, а
разом з ним на час смерті проживали
його дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_1
невістка та онук (а.с.11, 48).

За наданими Липоводолинською
райдержнотконторою 19 грудня 2013 року
відомостями, за заявою ОСОБА_1 від 27
січня 2003 року була заведена спадкова
справа №23/2003 після смерті ОСОБА_3,
відомості про інших спадкоємців, які
вважаються такими, що прийняли
спадщину відсутні. Заповіт від імені
ОСОБА_3 Липоводолинською
держнотконторою не посвідчувався
(а.с.28, 30).

27 січня 2003 року позивач ОСОБА_1 отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельну ділянку (пай),
площею 3,42 умовних кадастрових
гектарів.

Із довідки Колядинецької сільради
Липоводолинського району від 03 грудня
2013 року №329 вбачається, що земельна
ділянка за адресою по АДРЕСА_1
виділялась у 70-х роках батькові
позивача ОСОБА_3 під житлову забудову
рішенням загальних зборів бувшого
колгоспу «Комунар» (а.с.9, 49), який до
своєї смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1
року, постійно проживав у збудованому
за вказаною адресою домоволодінні
разом з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_1
(а.с.7).

09 січня 2014 року КП «Сумське МБТІ»
виготовлено технічний паспорт на
житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.40-43).

Відповідно до даних технічного
паспорту домоволодіння складається із
житлового будинку літ.«А-І», загальною
площею 75,1 кв.м, житловою - 43,5 кв.м, із
прибудовою літ.«а» сараю літ.«Б»,
літньої кухні літ.«В», сараю літ.«Г»,
літньої кухні літ.«Д», гаражу літ.«Е»,
сараю літ.«Ж», огорожі «№1-4», колодязю
№5, загальною інвентаризаційною
вартістю 170947 грн.

Так, згідно зі ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що
спадкуванням здійснюється за
заповітом або за законом; до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-IV, право власності та
інші речові права на нерухоме майно, що
набуті до набрання чинності цим
Законом згідно з чинними у той час
нормативно-правовими актами,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності цим Законом нерухоме
майно набувається в порядку, який
існував на час спорудження, а не
виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
Законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року №56, не передбачала
обов'язкової реєстрації
(інвентаризації) будинків і
домоволодінь у сільських населених
пунктах (п.4, 6 Інструкції), однак
передбачала її проведення в тому числі
й на підставі записів у
погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Обов'язок власників забезпечити
державну реєстрацію прав власності на
об'єкти нерухомого майна введено лише
Інструкцією, затвердженою наказом
Держкомітету будівництва, архітектури
та житлової політики України від 09
червня 1998 року №121.

Із записів погосподарських книг
вбачається, що домоволодіння за
вказаною адресою значилось за померлим
ОСОБА_3

Однак, зважаючи на правовий режим
набутого у шлюбі зазначеного
нерухомого майна, яке відповідно до
ст.ст.22, 28 КпШС на праві спільної
сумісної власності належало померлому
та його дружині ОСОБА_2 у рівних
частинах, спадщина після смерті ОСОБА_3
відкрилась лише на 1/2 частину
домоволодіння.

Згідно зі ст.549 ЦК України (1960 року)
спадкоємець, який фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном, визнається таким, що прийняв
спадщину.

Із матеріалів справи вбачається, що на
час смерті ОСОБА_3, яка настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його дружина ОСОБА_2
разом із сином (позивачем), будучи
спадкоємцями першої черги, вважаються
такими, що прийняли по 1/2 частині
домоволодіння від належної померлому
1/2 частки, тобто кожний із них
успадкував по 1/4 частині.

Заява матері позивача ОСОБА_2 від 03
грудня 2013 року про відсутність намірів
спадкувати спірне майно не має
правового значення у вирішенні даного
спору (а.с.10), оскільки не є у розумінні
вимог цивільного законодавства
відмовою від прийняття спадщини.

За таких обставин, оцінюючи записи у
погосподарській книзі у сукупності з
іншими письмовими доказами та наданими
поясненнями, суд приходить до висновку,
що наявних у справі доказів достатньо
для встановлення факту належності
померлому ОСОБА_3 1/2 частини житлового
будинку з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1, які він за життя не оформив
належним чином. Тому враховуючи, що
ОСОБА_1 разом із матір'ю є єдиними
спадкоємцями за законом після смерті
свого батька та чоловіка, який за
відсутності правовстановлюючих у
розумінні сучасного законодавства
документів на спадкове домоволодіння
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину і
зареєструвати право власності на
нього, беручи до уваги правовий режим
спірного майна, набутого померлим у
шлюбі, суд вважає, що спадкові права
позивача підлягають захисту шляхом
визнання за ним права власності на 1/4 (1-
1/2 - 1/4) будинку з господарськими
будівлями та спорудами.

Керуючись вимогами ст.88 ЦПК України
питання судових витрат необхідно
вирішити наступним чином.

Враховуючи сплату позивачем при
зверненні до суду 229 грн. 40 коп., їх
необхідно стягнути з відповідача на
його користь.

Оскільки вимоги позивача задоволені на
25%, із відповідача в дохід держави слід
стягнути 197 грн. 97 коп. (170947 грн. х 1% х 25% -
229,4 грн.).

Також, зважаючи на заявлену ціну позову
у розмірі 170947 грн. із позивача в дохід
держави необхідно достягнути 1282 грн. 10
коп. (170947 грн. х 1% х 75%) судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України,
суд,

в и
р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на 1/4 частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1282
грн. 10 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 197
грн. 97 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
грн. 40 коп. в рахунок повернення
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, мають
право подати апеляційну скаргу
протягом 10 десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Д. В. Сізов