Номер провадження № 22-ц/785/1401/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Кварталової А.М..,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Миколаївського районного суду
Одеської області від 21 листопада 2013
року, в цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків
та моральної шкоди, -

встановила;

14.01.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, який уточнив в судовому
засіданні, та в остаточній його
редакції (а.с.48) просив стягнути з
відповідача на його користь;

- матеріальну шкоду у розмірі 11196
грн. 88 коп., яка становить вартість
ремонту
автомобіля - 14036 грн. 15 коп.,

- вартість проведення ремонту
автомобіля в сумі 14036 грн. 15 коп.,

- моральну шкоду у розмірі 5000 грн.,

- витрати на юридичну допомогу у
розмірі 2000 грн.,

- витрати на проведення
експертизи у розмірі 881 грн. 28 коп. та
судовий збір - 482 грн. 33 коп.
посилаючись на наступні обставини;

27.11.2012 року у 18 годин на вул. Центральній
в смт. Миколаївка Одеської області,
біля магазину «Тетяна», ОСОБА_2 керуючи
автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив
п.10.1 Правил дорожнього руху, в
результаті чого здійснив зіткнення з
автомобілем ВАЗ - 21011, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить позивачу на праві приватної
власності. В результаті зіткнення в
автомобілі ВАЗ - 21011 були пошкоджені
передні праве та ліве крило, капот,
передні фари та декоративна решітка,
передні показчики повороту та
повторювачі, розбите переднє лобове
скло.

В результаті завданої майнової шкоди
позивачу була завдана моральна шкода,
так як він морально страждав та
переживав з приводу пошкодження його
приватного майна, вимушений був
докладати додаткових зусиль для
налагодження свого побуту та
повсякденного життя.

Рішенням Миколаївського районного
суду від 21.11.2013 року позов ОСОБА_3
задоволений частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь позивача матеріальні
збитки у розмірі 11196 грн. 88 коп.,
вартість проведення відновлювальних
робіт з ремонту автомобіля в розмірі
14036 грн. 15 коп.., моральну шкоду в
розмірі 1000 грн., вартість наданої
юридичної допомоги - 2000 грн., витрати з
оплати проведеної експертизи в сумі 881
грн.28 коп., сплачений судовий збір - 482
грн. 33 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду в частині стягнення на
користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у
розмірі 11196 грн. і вартості проведення
відновлювальних робіт з ремонту
автомобіля у розмірі 14036 грн. 15 коп.
скасувати, у зв'язку з порушенням судом
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
стягнути з апелянта на користь
позивача завдану матеріальну шкоду в
розмірі 16087 грн. 88 грн.. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

В апеляційному суді Одеської області
ОСОБА_2 не погодився на відшкодування
завданої позивачу майнової та
моральної шкоди посилаючись на те, що
шкоду повинен відшкодувати страховик,
у якого він застрахував свою
цивільно-правову відповідальність. Суд
першої інстанції цих обставин не
встановлював, прав відповідача з
приводу цього не роз'яснював, тому
апелянт просив долучити до справи
документи, які підтверджують його
звернення до страховика з заявою про
настання страхового випадку.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлене
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення - ч.3ст.303 ЦПК України.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, за наступних підстав;

За правилами п.4ч.1ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення судом норм матеріального
і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у
повному обсязі суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 завдав
позивачу майнову та моральну шкоду, яку
зобов'язаний відшкодувати, відповідно
до вимог ст.ст.1187, 1166, 1192 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, так як
суд не в повному обсязі встановив
обставини, що мають значення для
справи, та порушив норми матеріального
і процесуального права.

Крім того, колегія суддів визнає
необхідним вийти за межі доводів
апеляційної скарги, оскільки порушення
судом норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
цієї справи є підставою для скасування
судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті - ч.1ст.1167 ЦК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України
визначено, що шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

За п.16 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», відповідно до
статті 21 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» №1961-ІУ від 01.07.2004 року особи,
які користуються наземними
транспортним засобами зобов'язані
застрахувати ризик своєї цивільної
відповідальності, яка може настати
внаслідок завдання шкоди життю,
здоров'ю, або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК
України, залучити до участі у справі
страхову організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
зі страховика є підставою для відмови в
позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Оскільки, відповідно до ст.3 ЗУ №1961-ІУ,
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, так і
захисту майнових інтересів
страхувальників, враховуючи положення
статті 1194 ЦК України, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону №1961-ІУ
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладений
відповідний договір, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди, завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком в межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви до цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону №1961-ІУ
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

Згідно п.33.1.4 ЗУ №1961-ІУ, у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Згідно ч.4ст.10 ЦПК України, суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції вказані норми
права та роз'яснення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ були порушені.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.11.2012 року у 18 годин на вул. Центральній
в смт. Миколаївка Одеської області,
біля магазину «Тетяна», сталася ДТП з
вини ОСОБА_2, який керуючи автомобілем
«VOLKSWAGEN TRANSPORTER» порушив Правила
дорожнього руху, і здійснив зіткнення з
автомобілем ОСОБА_3 ВАЗ - 21011. В
результаті зіткнення автомобілів
позивач отримав тілесні ушкодження, та
був пошкоджений його автомобіль.

Висновком судової автотоварознавчої
експертизи №1014 від 29.04.2013 року,
проведеної Одеським НДІСЕ визначений
розмір завданої позивачу майнової
шкоди, який становить 10684 грн. 82 коп..
Крім того, ОСОБА_3 витратив на своє
лікування 512 грн. 12 коп..

Суд першої інстанції крім завданої
позивачу майнової шкоди стягнув
вартість робіт для відновлення
пошкодженого автомобіля у розмірі 14036
грн. 15 коп. незважаючи на те, що
цивільним законодавством не
передбачений порядок стягнення
одночасно майнової шкоди та вартості
відновлювального ремонту.

Таким чином, загальна сума, яка
підлягає відшкодування у зв'язку з
пошкодженням автомобіля склала 24720 грн.
97 коп., що перевищує ринкову вартість
автомобіля позивача, яка становить 15575
грн. 76 коп.. Тому рішення суду в цій
частині суперечить вимогам ст.ст.1166, 1187
ЦК України.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що ОСОБА_2 згідно Страхового Поліса
№АВ/3021651 від 29.05.2012 року, в обов'язковому
порядку застрахував в Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
Компанія «Лафорт»» свою
цивільно-правову відповідальність
власника наземного транспортного
засобу. Цивільно-правовою
відповідальністю був забезпечений
транспортний засіб - автомобіль «VOLKSWAGEN
TRANSPORTER», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, який знаходився у користуванні
відповідача.

Про настання страхового випадку ОСОБА_2
28.11.2012 року за телефоном №044-502-69-50
повідомив ТОВ «Грас Савуа Україна», яке
діяло від імені ПрАТ «СК «Лафорт» на
підставі договору доручення №В8/26.09.12
від 26.09.2012 року.

Письмове повідомлення від 27.11.2012 року,
складене ОСОБА_2 про настання
страхового випадку та інші документи
були передані ОСОБА_6 у м. Одесі, який
здійснював збір документів за цим
страховим випадком.

30.11.2012 року надані ОСОБА_2 документи
були передані ОСОБА_6 до ТОВ «Грас Савуа
Україна», яке в свою чергу передало їх
уповноваженому представнику ПрАТ
«СК«Лафорт» Царьову К.Ф. 06.12.2012 року за
актом приймання-передачі №11/12, що
підтверджується наданими відповідачем
доказами; договором доручення №В8/26.09.12
від 29.09.2012 року, актом №11/12 від 06.12.2012
року про виконані роботи з технічного
ассістанту.

Таким чином, відповідач у
встановленому законом порядку (п.33.1.4 ЗУ
№1961-ІУ) та відповідно до умов Договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеного з ПрАТ «СК«Лафорт»,
належним чином повідомив страховика
про страхову подію - ДТП, яка сталася
27.11.2012 року.

Суд першої інстанції цих обставин не
з'ясував, не роз'яснив сторонам, що
відшкодувати завдану шкоду повинна
страхова компанія, яку позивач
своєчасно повідомив про страховий
випадок. Суд не роз'яснив позивачу його
право притягнути до участі у справі у
якості відповідача страхову компанію
ПрАТ «СК«Лафорт», яка до теперішнього
часу не виплатила ОСОБА_3 страхове
відшкодування.

Отже, в цьому випадку позивач мав право
звернутися з заявою до ПрАТ «СК
«Лафорт» про відшкодування йому шкоди,
завданої в результаті ДТП з вини
ОСОБА_2, оскільки відшкодувати таку
шкоду була зобов'язана страхова
компанія. ОСОБА_2 своєчасно повідомив
страхову компанія про настання
страхового випадку (події), і в
апеляційній інстанції відмовився від
відшкодування шкоди, завданої ним
позивачу в результаті ДТП.

Суд першої інстанції вказаних
обставин, що мають значення для
розгляду справи не встановив, та в
порушення вказаних вище норм
матеріального права безпідставно
стягнув з ОСОБА_2 шкоду, завдану ним в
результаті ДТП, незважаючи на те, що
таку шкоду зобов'язана відшкодувати
страхова компанія.

З огляду на встановлені вище обставини,
що мають значення для справи та вказані
норми матеріального права рішення
суду підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову позивачу в
задоволенні позову, оскільки позов
заявлений не до тієї особи, яка має
відповідати за заявленими вимогами.

Колегія суддів зазначає, що позивач не
позбавлений можливості заявити вимоги
до страхової компанії ПрАТ «СК
«Лафорт» для відшкодування завданої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Керуючись ст.304, п.3ч.1ст.307, п.1,4ч.1ст.309 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду
Одеської області від 21 листопада 2013
року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення збитків та
моральної шкоди, завданих в результаті
дорожньо-транспортної пригоди -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

А.М.Кварталова

Л.Л.Троїцька