Справа № 219/1083/2013-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2014 Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Медінцевої Н.М.

при секретарі Бакановій А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом представника позивача за договором ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення -

в с т а н о в и в:

позивач просить вселити його у квартиру АДРЕСА_1, зобов'язавши відповідача дати йому ключ і виділити кімнату для проживання, вказуючи, що 23 листопада 2005 року між ним та його донькою ОСОБА_5 був укладений договір дарування спірної квартири. 25 березня 2009 року ОСОБА_5 уклала з його сином ОСОБА_3 договір дарування вказаної квартири. Після укладення цього договору дарування його син ОСОБА_3 не пускає його до квартири, позбавляє його права користуватися житловим приміщенням. Зазначає, що він зареєстрований в даній квартири з 16 червня 2004 року та до 23 листопада 2005 року, був власником квартири та подарував доньці квартиру за власним бажанням, тому що сподівався, що його діти будуть в подальшому надавати матеріальну та моральну підтримку. На теперішній час він не має житла, йому нема де жити, маючи невелика пенсія він не може винаймати інше житло. Вказує, що він зі своєї сторони і зі своєї волі не хотів сваритися з найріднішою людиною - сином, не припиняв сімейні відносини з ним, хоче нормальних сімейних стосунків з сином, хоче мати право проживати з ним, тому, виходячи з цього, вважає, що має право на користування житлом відповідача і на вселення в нього.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на вимогах, викладених на підставі позовної заяви, наполягав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що з 28.11.1987 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7. Приблизно у 1989 році вони із колишньою дружиною - ОСОБА_7 придбали двохкімнатну квартиру, та стали в ній мешкати разом. В нього є двоє дітей від іншого шлюбу - син ОСОБА_17 та донька ОСОБА_18. В 2003 році ОСОБА_7 померла. Після її смерті він вступив у спадщину за рішенням суду, та проживав у спірній квартирі до червня 2012 року. В 2006 році він зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, проживали

вони за різними адресами. Але у період до грудня 2012 року він зломав ногу, та потребував стороннього догляду за собою, тому тимчасово пішов жити до своєї дружини ОСОБА_9 Коли у грудні 2012 року він повернувся додому, то дверні замки були замінені, а в квартирі проживали інші люди, навіть не його син.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2, діюча за договором, підтримала вимоги позивача, викладені на підставі позовної заяви, просила позов задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_1 у період до грудня 2012 року потребував стороннього догляду за собою, тому тимчасово пішов жити до ОСОБА_9, з якою ще в 2006 році уклав шлюб. Коли у грудні 2012 року він повернувся додому, то дверні замки були замінені, а в квартирі проживали інші люди, навіть не його син.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, зазначивши, що позивач не проживав у спірній квартирі з травня 2012 року. До нього він з цим питанням не звертався, а подав позов до суду. Це стало причиною того, що позовні вимоги батька він не визнає, та вирішити дане питання мирним шляхом він не бажає. Ним була подана до суду позовна заява про визнання ОСОБА_1 особою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в позові йому було відмовлено, але зараз ним подана апеляційна скарга, та він очікує рішення на неї.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, підтримав думку відповідача ОСОБА_3, зазначивши, що ОСОБА_1 не проживав у квартирі з серпня 2011 року, він вивіз всі меблі, всі свої речі. Тому був поданий позов до суду з проханням визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, рішення за яким зараз оскаржується.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 підтримала думку відповідача ОСОБА_3, зазначивши, що з 2005 року по 2009 рік вона була власницею спірної квартири, потім вона подарувала дану квартиру братові - відповідачу по справі - ОСОБА_3 Батько - позивач по справі - ОСОБА_1 дійсно вивіз меблі з квартири, коли ще було тепло, з метою їх зберігання. Вважає, що спір повинен вирішити її брат - відповідач по справі ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Обставини по даній справі в судовому засіданні підтверджені поясненнями свідків, які пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона допомагала здійснювати догляд за позивачем ОСОБА_1 у 2012 році, коли останній проживав у с. Опитне Артемівського району, бо він переніс операцію. Він пішов із спірної квартири до своєї дружини ОСОБА_9, так як потребував стороннього догляду. Відносини в нього із чином ОСОБА_3 складні. Коли ОСОБА_1 вирішив повернутися у спірну квартиру, то з»ясувалося, що дверні замки були замінені.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є дружиною позивача, але проживали вони з чоловіком за різними адресами. Коли ОСОБА_1 зломав ногу, то вона забрала його до себе у с. Опитне Артемівського району, оскільки останній не міг здійснювати догляд за собою, іншого житла, крім спірної квартири, в нього немає.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він у серпні 2011 року проживав у квартирі АДРЕСА_1. Він займав одну кімнату, в якій знаходилися диван, меблевий гарнітур для залу, DVD-техніка. Інша кімната була порожня. В кухні було все необхідне: і посуд, і меблі.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є дружиною сина позивача - ОСОБА_16 Відносин між батьком та сином немає ніяких. Батько синові допомоги не надавав. Так як і син батькові також не допомагав. ОСОБА_1 проживав в спірній квартирі весь час з того моменту, коли сестра відповідача по справі ОСОБА_3 подарувала йому дану квартиру. Позивач ОСОБА_1 віддав книжки по оплаті комунальних послуг сину, та сказав, що втомився їх сплачувати, відтоді вона із чоловіком - ОСОБА_3 сплатили всю заборгованість, оскільки ОСОБА_1 сплачував тільки 25 % своїх пільг.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до договору від 25.03.2009 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім»ї власника житла втрачає правокористування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ст. 71 ЖК України також передбачає як підставу для збереження за членом сім»ї наймача права на користування житлом його тимчасову відсутність протягом 6 місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідач ОСОБА_3 звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право на користування спірною квартирою.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.01.2014 року було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 згідно договору дарування квартири від 25.03.2009 року є власником квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_3 є його батьком, тобто членом сім'ї власника квартири (а.с.40). Вказаним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено за підстав передчасності подачі такого позову, так як позов був поданий до суду 2.04.2013 року, а ОСОБА_1 не проживав у вказаній квартирі з травня 2012 року, тобто менш ніж 1 рік, що передбачено ч.2 ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначене рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.01.2014 року набрало законної сили, а тому вказані обставини доказуванню не підлягають (а.с.42-44).

Також в матеріалах даної цивільної справи мається довідка ПП «Квартал» від 08.09.2014 року, згідно якої ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1, та до складу сім»ї входять: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько, який зареєстрований за даною адресою 16.06.2004 року, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, брат, який зареєстрований за даною адресою 18.03.2009 року (л. с. 99).

Згідно епікризу травматологічного відділення № 1 міської лікарні № 7 м. Єнакієве № 54757-838 ОСОБА_1, 1945 року народження, знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні № 1 міської лікарні № 7 м. Єнакієве з 18.08.2012 року по 01.09.2012 року з діагнозом: старий субкапітальний перелом шийки лівого стегна із зміщенням. Асептичний некроз шийки та голівки стегна. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба (л. с. 100-102).

Згідно епікризу № 3106/1151 від 17.08.2012 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні ЦРБ м. Артемівська з 13.08.2012 року по 17.08.2012 року з діагнозом: постінфарктний та атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня (л. с. 103).

Згідно епікризу № 3464/1216 від 23.09.2011 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні ЦРБ м. Артемівська з 06.09.2011 року по 23.09.2011 року з діагнозом: гострий (03.09.11) Q-инфаркт міокарда передньої стінки лівого шлуночку з притягненням вертушки, бокової стінки. Атеросклеротичний кардіосклероз (л. с. 104).

Також в матеріалах даної цивільної справи мається свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1, згідно якого ОСОБА_1 (рос.) 28.11.1987 року уклав шлюб з ОСОБА_7 (рос.) (л. с. 104).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (л. с. 105).

Отже, враховуючи, що відповідач у відповідності до положень ч. 2 ст. 64 ЖК України є членом сім'ї власника квартири та має право на користування житловим приміщенням, як член сім'ї власника квартири на підставі положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України і, при цьому, відсутні обставини які б вказували на втрату ним права користування житлом у відповідності до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та вселення позивача до спірної квартири.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду, позивачем доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, а тому суд задовольняє його позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов представника позивача за договором ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 114,70 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н.М.Медінцева