Провадження № 2/487/3448/14
Заводський районний суд міста
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2014 Заводський районний суд міста
Миколаєва у складі: головуючого судді
Кузьменка В.В., із секретарем судового
засідання Каламурза О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в місті Миколаєві
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» про стягнення
заборгованості за договором кредиту з
ОСОБА_1,

встановив:

27.10.2014 до Заводського районного суду
міста Миколаєва надійшов цивільний
позов ПАТ «КБ «Приватбанк», яким
представник позивача Сафір Ф.О. просив
суд ухвалити рішення про стягнення з
відповідача на користь ПАТ «КБ
«Приватбанк» 32 546.08 грн. заборгованості
за кредитним договором №б/н від 04.01.2006,
а також 325.46 грн. витрат понесених
позивачем при сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до укладеного 04.01.2006
договору, відповідач отримав кредит у
розмірі 3 900 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою за його
користування 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Відповідач, в порушення умов
укладеного договору не належним чином
виконував взяті зобов'язання по
поверненню кредитних коштів та сплати
процентів за його користування, в
зв'язку з чим допустив заборгованість
перед позивачем, яка станом на 31.08.2014
склала 32 546.08 грн., яку представник
позивача просить стягнути на користь
ПАТ «КБ «Приватбанк».

В судове засідання представник
позивача - ОСОБА_3 не з'явився, надав
суду заяву, якою просив провести
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав повністю,
позов просив задовольнити. Позивач
повідомлявся про час і місце розгляду
справи за встановленим у законному
порядку місцем його проживання, тобто
був повідомленим в силу частини 5
статті 74 ЦПК України.

Врахувавши думку представника
позивача, висловлену у заяві про
розгляду справи за його відсутності,
суд, керуючись частиною 1 статті 224 ЦПК
України, ухвалив провести розгляд
справи у відсутність відповідача або ж
його представника, на підставі наявних
у справі матеріалів з ухваленням
заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
04.01.2006 між Закритим акціонерним
товариством «Комерційний Банк
«Приватбанк», правонаступником усіх
прав і обов'язків якого, згідно статуту
ПАТ «КБ «Приватбанк» є позивач, з
однієї сторони та ОСОБА_1, з іншої, було
укладено договір, за яким остання
отримала кредит у розмірі 3 900 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Кредитний договір від 04.01.2006 було
укладено у письмовій формі шляхом
надання відповідачу письмової заяви,
згідно якою він погодився з тим, що його
заява разом із запропонованими ЗАТ КБ
«Приватбанк» Умовами та Правилами
надання банківських послуг складає
договір про надання банківських
послуг, про що свідчить підпис
відповідача у згаданій заяві.

Відповідно до частини 1 статті 207
Цивільного Кодексу України (далі за
текстом ЦК України), правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або декількох
документах.

Згідно статті 633 ЦК України, публічним є
договір, в якому одна сторона -
підприємець, взяла на себе обов'язок
здійснювати продаж товарів, виконання
робіт або надання послуг кожному, хто
до неї звернеться.

Статтею 634 ЦК України передбачено, що
договором приєднання є договір, умови
якого встановлено однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.

Відповідно до Закону України «Про
банки та банківську діяльність», банки
самостійно встановлюють умови надання
кредиту.

На підставі зазначених норм
законодавства ПАТ «КБ «Приватбанк»
були затверджені стандартні форми -
Умови та Правила надання банківських
послуг, підписані Головою Правління
банку.

Згідно із пунктом 3.3 Умов та Правил
надання банківських послуг, підписання
договору кредиту є фактом наявності
згоди отримувача кредитної карти
відносно прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
Банком.

Пунктом 3.1 Умов та Правил надання
банківських послуг передбачено, що
датою укладення договору є дата
відкриття рахунку, яку зазначено у
розділі «Відмітки Банку» в заяві про
отримання кредиту, яку було підписано
відповідачем. У даному конкретному
випадку датою укладання договору є
04.01.2006.

Проаналізувавши зазначені положення
законодавства суд приходить до
висновку щодо відповідності договору
кредиту, який було укладено між
сторонами нормам національного
законодавства.

В порушення умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконував, станом на
31.08.2014 має заборгованість, яка
складається з наступного: 23 894.12 грн. -
заборгованість за кредитом; 6 209.28 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 416.68 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Окрім того, у
відповідності до пункту 8.6 Умов та
Правил надання банківських послуг
відповідачу нараховано 500.00 грн. штрафу
(фіксована частина) та 1 526.00 грн.
процентної складової штрафу, що разом
із заборгованість за кредитом та
заборгованістю за його користування
складає 32 546.08 грн.

Наданий суду, в підтвердження
заборгованості розрахунок, складений
та підписаний посадовою особою банку.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимогам Цивільного Кодексу
України.

Відповідно до статті 549 ЦК України
боржник у разі порушення ним
зобов'язань повинен сплатити кредитору
неустойку (штраф, пеня), розмір якої
відповідно зі статтею 551 ЦК України
може бути встановлена договором.

Згідно із статтею 1050 ЦК України, якщо
договором встановлено обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася та сплати
відсотків

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог і
заперечень.

Таким чином, представником позивача
доведено, а доводи прийнято судом, що
відповідач не виконав взятих на себе
договором зобов'язань, а тому заявлені
вимоги про стягнення заборгованості
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК
України, з відповідача на користь ПАТ
«КБ «Приват Банк» підлягають стягненню
325.46 грн. судових витрат із сплати
судового збору, що понесені позивачем
при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» про стягнення
заборгованості за договором кредиту з
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканки будинку АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 04.01.2006, яка складається з: 23 894.12
грн. заборгованості за кредитом; 6 209.28
грн. заборгованості по процентах за
користування кредитом; 416.68 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом; 500.00 грн.
фіксованої частини штрафу та 1 526.00 грн.
процентної складової штрафу, що разом
становить 32 546 (тридцять дві тисячі
п'ятсот сорок шість) грн. 08 (вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканки будинку АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1) на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
понесені при зверненні до суду витрати
зі сплати судового збору у розмірі 325
(триста двадцять п'ять) грн. 46 (сорок
шість) коп.

Рішення є заочним та може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
міста Миколаєва.

СУДДЯ
В.В.КУЗЬМЕНКО