Провадження № 2/369/4318/14
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Нікушина В.В., при секретарі Москаленко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, посилаючись на те, що 14 жовтня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ м. Києва, актовий запис № 904. Від спільного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносити між ними були припинені у березні 2011 року. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу спільне господарство між ними не ведеться.

Під час спільного проживання у шлюбі разом було набуто майно, а саме:

- телевізор «Samsung slim fit tv» чорно-сірого кольору, вартістю 2 500 грн., придбано приблизно у листопаді-грудні 2006 року, АДРЕСА_1;

- фотоапарат «Olimpys M-mini» синього кольору, вартістю 500 грн., придбано приблизно у 2008 році, АДРЕСА_1;

- відеокамера «Panasonic VDR-D51EE-S» сірого кольору, вартістю 2 848 грн., придбано 21 листопада 2008 року, АДРЕСА_1;

- аккумулятор та зарядний пристрій до відеокамери «Panasonic VDR-D51EE-S» чорного кольору, вартістю 280 грн., придбано наприкінці вересня, початку жовтня 2011 року, АДРЕСА_1;

- мікрохвильова піч «Samsung М 1712 NR» білого кольору, вартістю 300 грн., АДРЕСА_1;

- пральна машина «Samsung WF 7452S9R» сірого кольору, вартістю 3 500 грн., придбано приблизно у листопаді-грудні 2007 року, АДРЕСА_1;

- кондиціонер «DELFA» білого кольору, вартістю 2 500 грн., придбано приблизно у 2009 році;

- автомобіль «ВАЗ 2107» синього кольору, державний номерний знак АА 4412 ІХ, вартістю 19 000 грн., придбано 17 квітня 2010 року, АДРЕСА_1;

- земельна ділянка площею 0,1 га придбана 16 лютого 2011 року, вартістю 15 000 доларів США (станом на 16 лютого 2011 року за курсом НБУ вартістю 100 доларів США, що в еквіваленті 794,35 грн.), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Сагайдачного, ділянка № 41;

- радіотелефон «Siemens gigaset C455» чорного кольору, вартістю 150 грн., придбано приблизно у 2009 році, АДРЕСА_1;

- механічні ваги «Beurer» MS 01.1 білого кольору, вартістю 200 грн., АДРЕСА_1;

- електрична праска «Теfal» super glis 10-300 біло-синього кольору, вартістю 300 грн., АДРЕСА_1;

- прилад для вимірювання артеріального тиску «AND» VA-704 білого кольору, вартістю 400 грн., АДРЕСА_1;

- дівіді плеєр «PHILIPS» 3000 сірого кольору, вартістю 300 грн., Чернігівська область, Бобровицький район, с. Нова Басань по вул. Щорса, 43;

- проведено роботи по утепленню зовнішніх сторін стін квартири на загальну суму 3 000 грн., у жовтні-листопаді 2010 року, АДРЕСА_1.

Загальна вартість майна та виконаних робіт складає 154 930 грн..

Вказане майно було придбане ними під час шлюбу та має бути поділене між ними.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив поділити між ними майно, що є їхньою спільною власністю, та виділити йому автомобіль «ВАЗ 2107» синього кольору, державний номерний знак АА 4412 ІХ, вартістю 19 000 грн., 1/3 частину земельної ділянки із загальною площею 0,1 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Сагайдачного, ділянка № 41.

Виділити ОСОБА_2 - телевізор «Samsung slim fit tv» чорно-сірого кольору, вартістю 2 500 грн., придбано приблизно у листопаді-грудні 2006 року, АДРЕСА_1;

- фотоапарат «Olimpys M-mini» синього кольору, вартістю 500 грн., придбано приблизно у 2008 році, АДРЕСА_1;

- відеокамеру «Panasonic VDR-D51EE-S» сірого кольору, вартістю 2 848 грн., придбано 21 листопада 2008 року, АДРЕСА_1;

- аккумулятор та зарядний пристрій до відеокамери «Panasonic VDR-D51EE-S» чорного кольору, вартістю 280 грн., придбано наприкінці вересня, початку жовтня 2011 року, АДРЕСА_1;

- мікрохвильову піч «Samsung М 1712 NR» білого кольору, вартістю 300 грн., АДРЕСА_1;

- пральну машину «Samsung WF 7452S9R» сірого кольору, вартістю 3 500 грн., придбано приблизно у листопаді-грудні 2007 року, АДРЕСА_1;

- кондиціонер «DELFA» білого кольору, вартістю 2 500 грн., придбано приблизно у 2009 році;

- частину земельної ділянки площею 0,1 га придбана 16 лютого 2011 року, вартістю 15 000 доларів США (станом на 16 лютого 2011 року за курсом НБУ вартістю 100 доларів США, що в еквіваленті 794,35 грн.), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Сагайдачного, ділянка № 41;

- радіотелефон «Siemens gigaset C455» чорного кольору, вартістю 150 грн., придбано приблизно у 2009 році, АДРЕСА_1;

- механічні ваги «Beurer» MS 01.1 білого кольору, вартістю 200 грн., АДРЕСА_1;

- електрична праска «Теfal» super glis 10-300 біло-синього кольору, вартістю 300 грн., АДРЕСА_1;

- прилад для вимірювання артеріального тиску «AND» VA-704 білого кольору, вартістю 400 грн., АДРЕСА_1;

- дівіді плеєр «PHILIPS» 3000 сірого кольору, вартістю 300 грн., Чернігівська область, Бобровицький район, с. Нова Басань по вул. Щорса, 43;

- проведено роботи по утепленню зовнішніх сторін стін квартири на загальну суму 3 000 грн., у жовтні-листопаді 2010 року, АДРЕСА_1, стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14 жовтня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 14 жовтня 2006 року, серії 1-БК № 038966.

Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвано.

Від спільного шлюбу подружжя має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Відповідно до п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п. 24 вказаної постанови, передбачено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

У поданій позовній заяві позивач зазначив, що під час шлюбу ними за спільні кошти було придбано: фотоапарат «Olimpys M-mini» синього кольору, вартістю 500 грн., придбано приблизно у 2008 році; відеокамеру «Panasonic VDR-D51EE-S» сірого кольору, вартістю 2 848 грн., придбано 21 листопада 2008 року; аккумулятор та зарядний пристрій до відеокамери «Panasonic VDR-D51EE-S» чорного кольору, вартістю 280 грн., придбано наприкінці вересня, початку жовтня 2011 року; мікрохвильову піч «Samsung М 1712 NR» білого кольору, вартістю 300 грн.; пральну машину «Samsung WF 7452S9R» сірого кольору, вартістю 3 500 грн., придбано приблизно у листопаді-грудні 2007 року; кондиціонер «DELFA» білого кольору, вартістю 2 500 грн., придбано приблизно у 2009 році; радіотелефон «Siemens gigaset C455» чорного кольору, вартістю 150 грн., придбано приблизно у 2009 році; механічні ваги «Beurer» MS 01.1 білого кольору, вартістю 200 грн.; електрична праска «Теfal» super glis 10-300 біло-синього кольору, вартістю 300 грн.; прилад для вимірювання артеріального тиску «AND» VA-704 білого кольору, вартістю 400 грн.; DVD плеєр «PHILIPS» 3000 сірого кольору, вартістю 300 грн. та проведено у жовтні-листопаді 2010 року роботи по утепленню зовнішніх сторін стін квартири в АДРЕСА_2, на загальну суму 3 000 грн.. Однак позивачем не надано доказів та не доведено у судовому засіданні, що вказані речі придбавалися сторонами під час спільного проживання у шлюбі.

До позовної зави позивачем було надано копію тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб «ВАЗ 2107» синього кольору, рік випуску 2004, державний номерний знак АА 4412 ІХ. Згідно облікової картки приватного АМТ від 28 серпня 2012 року власником транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак АА 4412 ІХ є ОСОБА_2, однак вказані документи не підтверджують, що вказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_2 та що він придбаний під час шлюбу на спільні кошти подружжя.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено той факт, що вказані речі придбавались сторонам під час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю.

За час перебування у шлюбі відповідач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 16 лютого 2011 року придбала у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:004:0385, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Сагайдачного.

Згідно умов п. 3 договору продаж земельної ділянки вчинено за суму 69 820 грн., відповідно які покупець сплатив продавцю до підписання цього договору.

Відповідно до умов п. 11 Договору чоловіком покупця надана згода на укладення цього договору, засвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 16 лютого 2011 року за реєстровим № 281.

Суд, оцінивши в сукупності зібрані докази, дійшов висновку про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:004:0385, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Сагайдачного.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

При вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватись судом при визначенні способу поділу майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суду було надано медичну довідку від 10 грудня 2014 року на підтвердження того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває з 2012 року на диспансерному обліку у лікаря ортопеда. Згідно виданої довідки Амбулаторії загальної практики сімейної медицини Голосіївського району м. Києва № 5 від 03 грудня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03 грудня 2014 року перебуває на амбулаторному лікуванні.

Згідно наданої довідки про склад сімї від 05 грудня 2014 року, виданої ОСОБА_2 вбачається, що неповнолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею за адресою: м. Київ. АДРЕСА_3.

Враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, та бажання самого позивача проти яких в судових дебатах не заперечував представник позивача, суд вбачає підстави для відступу від засади рівності часток подружжя.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки із загальною площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка по вул. Сагайдачного, кадастровий номер :04:004:0385.

На підтвердження своїх заперечень на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про застосування строку позовної давності до заявлених вимог позивача, посилаючись на те, що шлюб між нею та ОСОБА_1 було розірвано ще в 2011 року, однак з часу припинення їхніх шлюбних відносин позивач не вчиняв ніяких дій щодо поділу майна, хоча на той час він вже знав про порушення свого права власності. Враховуючи, що з часу припинення між ними шлюбних відносин та на час подання позовної заяви про поділ майна минуло три роки, відповідач ОСОБА_2 просила застосувати загальний строк позовної давності в три роки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 72 СК України до вимог про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання (частина перша та пята статті 261 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Голосіївського районного суду від 20 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили 30 жовтня 2011 року, отже моментом припинення шлюбу є день набрання чинності рішення суду про його розірвання. Також суду надано копію і оригінал з відміткою для огляду позовної заяви з якою позивач спочатку звертався до Голосіївського районного суду міста Києва та копію ухвали про повернення заяви так як справа не підсудна їм. Тому з даним позовом позивач звернувся до суду 29 жовтня 2014 року, тобто в межах строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись п. п. 22, 24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, ст. ст. 57, 60, 65, 70, 71, 72 Сімейного кодексу України, ст. ст. 259, 261 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки із загальною площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка по вул. Сагайдачного, кадастровий номер :04:004:0385.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: В. В. Нікушин