Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року Заставнівський районний
суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Угриновської Л.Я.

при секретарі Климус Г.В.

за участю представника позивача-
прокурора Заставнівського району-
Капіцького О.С.,

представника третьої особи -Пендюра
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Заставна цивільну
справу за позовом Прокурора
Заставнівського району в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
територіальної громади с.Веренчанка
Заставнівського району, третя особа
Орган Опіки та піклування
Заставнівської РДА про визнання права
власності на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач прокурор Заставнівського
району в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом, в якому
просить визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності
по 1/2 частині за кожним на житловий
будинок із господарськими спорудами,
який розсташований в АДРЕСА_1 в порядку
спадщини за законом після смерті
батька ОСОБА_4, котрий помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В мотивування позову
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер ОСОБА_4 , котрий являвся батьком
неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2. За
життя останній заповіту не залишав, а
тому після його смерті відкрилась
спадщина по закону. Спадкоємцями
першої черги по закону є діти померлого
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мати останніх ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Позивач
посилається на те, що неповнолітні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в установленому
порядку прийняли спадщину, оскільки
проживали із спадкодавцем до часу
відкриття спадщини. Позивач
посилається на те, що опікуном ОСОБА_6 в
їх інтересах подано заяви до
нотаріальної контори про оформлення
права власності на спадщину, проте у
видачі свідоцтва про право власності
їм відмовлено із-за відсутності
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги
повністю, обгрунтував їх
вищенаведеним.

Представник територіальної громади в
судове засідання не з"явився, в заяві до
суду просить розглядати справу у його
відсутності, позовні вимоги визнає
повністю.

Представник третьої особи позов
визнав, не заперечував проти його
задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер ОСОБА_4. За життя заповіту не
складав, а тому після його смерті
відкрилась спадщина по закону.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, в тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той із
подружжя, який його пережив, батьки.

Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповiтом i за законом
можуть бути фiзичнi особи, якi є живими
на час вiдкриття спадщини.

Спадкоємцями є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати останніх
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року,
батьки померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8
після смерті сина спадщину не прийняли
та на неї не претендують .

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України
, спадкуванням є перехiд прав та
обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи,
яка померла (спадкодавця), до інших осiб
(спадкоемців). Спадкування
здійснюється за заповiтом або за
законом. До складу спадщини входять yci
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент вiдкриття
спадщини i не припинилися внаслідок
його смерті, а тому прийняття спадщини
частинами не можливе.

Спадкоємець за заповiтом чи за законом
має право прийняти спадшину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи iз застереженням.
Спадкоємець, який постiйно проживав
разом iз спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку не заявив про вiдмову вiд неї.
Незалежно вiд часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Вiдповiдно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець який бажає прийняти
спадщину, але на час смерті не проживав
постiйно iз спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Веренчанської
сільської ради на день смерті ОСОБА_4
разом із ним в одному будинку проживали
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено, що опікуном ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є ОСОБА_6, що підтверджується
розпорядженням Заставнівьскої РДА від
21.02.2012 року.

Встановлено , що ОСОБА_6 в ітересах
неповнолітніх 10.12.2012 року звернулась
до Заставнівської державної
нотаріальної контори із заявою видачу
свідоцтва про право власності на
спадщину. Згідно вказаної заяви
заведена спадкова справа № 503/2012, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32750232
від 12.12.2012 року .

Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов"язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свiдоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

На виконання вимоги даної статті,
опікун неповнолітніх ОСОБА_6
звернулася до нотаріальної контори із
відповідною заявою, проте їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
нею не було надано правовстановлюючих
документів на житловий будинок.
Вказане підтверджується Постановою
про відмову у вчиненні нотаріальних
дій від 13.06.2014 року.

Встановлено, що відповідно до рішення
Веренчанської сільської ради народних
депутатів від 11.06.1991 року ОСОБА_4 надано
дозвіл для будівництва
індивідуального житлового будинку по
АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 не оформив
документи на належне йому нерухоме
майно та не зареєстрував його в органах
БТІ.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснювався в Україні (УРСР) із 1979
року.

Згідно інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затверджена
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року, яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
України від 13 грудня 1995 року № 56,
передбачала обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності .

Вищий Спецiалiзований Суд України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 №
24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування" п 3.3.
наголошує, що всi господарсько-побутові
будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi
належать громадянам i були побудовані
до Указу Президії Верховної Ради
Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про
боротьбу з самовільним будівництвом
господарсько-побутових будiвель ", i під
час технічної інвентаризації не були
відображені в матеріалах
інвентаризації як самовільні, не
вiдносяться до категорії самовільних
(самочинних).

Також в даному листі зазначається, що
записи у погосподарських книгах, при
вирішенні питання про визнання права
власності на житлові будинки i споруди
у порядку спадкування, оцiнюються у
сукупності з iншими доказами, таким як:
рiшення про оформлення права власностi
громадян на будинки, технiчним
паспортом на будiвлi, документами про
вiдведення в установленому порядку
земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Факт належності ОСОБА_4
вищезазначеного житлового будинку
підтверджується записом в
погосподарській книзі сільської ради,
інвентарною справою.

Постанова Пленуму Верховного суду
України вiд 04.10.1991р. №7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулююе право приватної власності
громадян на жилий будинок" у п. 9
зазначає, що право власності на
житловий будинок, збудований
громадянами на вiдведенiй в
установленому порядку земельній
дiлянцi i прийнятий в експлуатацію
виникає з часу його реєстрації
виконкомі місцевої ради.

Встановлено, що згідно рішення
Веренчанської сільської ради від 06.11.2009
року було вирішено: надати дозвіл
ОСОБА_4 на виготовлення технічної
документації про передачу у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,37 га із них: 0,12 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 та 0,25 га для ведення особистого
селянського господарства.

Громадяни, які збудували житлові
будинки до 05 серпня 1992 року, могли за
умови прийняття їх в експлуатацію
відповідними комісіями отримати
правовстановлюючі документи на
будинок, навіть якщо його споруджено
самовільно (самочинно) на земельній
ділянці , яка перебуває в їх законному
користуванні або у приватній
власності . За наявності відповідних
доказів судами може визнаватися право
власності в порядку спадкування на
спірні будинки, збудовані до 05 серпня
1992 року , на які спадкодавцем не було
отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема iз
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо iнше прямо не
випливає iз закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi
вiдсутностi документів на право
власності, власник може вимагати
визнання права власності в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України
стороні на корить якої ухвалено
рішення, суд присуджує із другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково , судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задавлених
вимог.

Відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат , з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли , пропорційно до задоволеної
чи відхиленої частини вимог. Якщо
обидві сторони звільнені від оплати
судових витрат, вони компенсуються за
рахунок держави у порядкую.
встановленому Кабінетом міністрів
України .

Відповідно до ст.5 ч.1 п. 11 ЗУ "Про судовий
збір" від сплати судового збору
звільняються органи прокуратури- при
здійсненні представництва інтересів
громадян або держави в суді.

Враховуючи наведене, суд вважає , що
позов доведений та підлягає
зодоволенню.

Керуючись ст.ст.328.392, 1261,1268 ЦК України,
ст.ст.88,213-215 ЦПК України , ст.5 ч.1 п.11
ЗУ"Про судовий збір" , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Чернівецької
області загальною площею 166,0 кв.м,
житловою площею 51,70 кв.м в порядку
спадщини за законом після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року в с.Веренчанка Заставнівського
району Чернівецької області.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Чернівецької
області загальною площею 166,0 кв.м,
житловою площею 51,70 кв.м в порядку
спадщини за законом після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року в с.Веренчанка Заставнівського
району Чернівецької області.

Стягнути із територіальної громади с.
Веренчанка Заставнівського району
Чернівецької області на користь
держави судовий збір в розмірі 2906,46
грн..

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається до
Чернівецького апеляційного суду через
районний суд протягом 10 днів з часу
проголошення.

Суддя