АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 599/2408/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Кучер І.Б. Провадження №
22-ц/789/145/14 Доповідач - Дикун
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Матусів Ю.Б.

з участю сторін - адвоката ОСОБА_1, що
представляє інтереси ОСОБА_2,
представника відділу державної
виконавчої служби Зборівського
районного управління юстиції Кравця
І.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 на ухвалу
Зборівського районного суду від 13
грудня 2013 року по справі за поданням
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Зборівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Зборівського районного суду
від 13 грудня 2013 року подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Зборівського
районного управління юстиції
задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя АДРЕСА_1 право виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа до виконання зобов'язань,
згідно виконавчого листа
Тернопільського міськрайонного суду
№2-5344/11р.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду представник відповідачки
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій просить ухвалу суду скасувати.

В обгрунтування вимог зазначає, що суд
першої інстанції не встановив факту
ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення
суду, оскільки їй не було відомо про
відкриття виконавчого провадження, не
отримано постанови про відкриття
виконавчого провадження, не надано
строку на добровільне виконання
рішення суду, а тому апелянт вважає, що
застосування до ОСОБА_2 тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України є безпідставним.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги апеляційної
скарги.

Представник відділу державної
виконавчої служби Зборівського
районного управління юстиції
апеляційну скаргу заперечив, ухвалу
суду вважає законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що постановою про
відкриття виконавчого провадження
29.08.2013 року ВП №39527062 державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Зборівського
районного управління юстиції відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-5344/2011, виданого
20.08.2013 року Тернопільським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 77297,96 грн.
боргу. Строк добровільного виконання
встановлено до 04.09.2013 року.

Із матеріалів виконавчого провадження
вбачається , що боржниця ОСОБА_2 була
повідомлена про відкриття виконавчого
провадження в порядку, передбаченому
ст.31 Закону України «Про виконавче
провадження» за адресою, зазначеною у
виконавчому листі: с. Годів
Зборівського району Тернопільської
області.

В матеріалах справи наявна заява
матері боржниці ОСОБА_5 від 14.10.2013 року
до відділу ДВС Зборівського районного
управляння юстиції (а.с.9), в якій вона
підтверджує факт отримання постанови
про відкриття виконавчого провадження
про стягнення коштів із ОСОБА_2, разом з
тим повідомляє, що остання не проживає
в АДРЕСА_1 з 15 червня 2009 року і теперішнє
місце проживання їй невідоме.

Як вбачається із нотаріально
посвідченої довіреності від 30.09.2013
року, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_5 на
представництво своїх інтересів у
судових органах, будь-яких установах чи
підприємствах, інших організаціях. В
довіреності ОСОБА_2, зокрема, вказала,
що проживає у АДРЕСА_1.

У встановлений строк для добровільного
виконання рішення суду, зазначений у
постанові про відкриття виконавчого
провадження - 04.09.2013 року, а також на
момент внесення подання державного
виконавця - 12.12.2013 року боржниця рішення
суду не виконала, не провівши навіть
часткового виконання, у відділ ДВС не
з'являлась.

Вжитими державним виконавцем заходами
щодо розшуку майна боржниці виявлено
відсутність такого майна, що
підтверджується повідомленнями
Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області
від 02.09.2013 року, відділу
Держземагенства у Зборівському районі
від 04.09.2013 року. За даними Зборівського
районного центру зайнятості боржниця
на обліку у центрі зайнятості не
перебуває.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Вирішуючи питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, суд першої інстанції,
виходив з того, що боржниця ухиляється
від виконання рішення суду про
стягнення боргу, а вжиті державним
виконавцем ВДВС Зборівського РУЮ
заходи, передбачені ЗУ "Про виконавче
провадження" та спрямовані на
виконання рішення суду, зокрема, розшук
майна боржника, не дали позитивного
результату.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком, оскільки останній
відповідає вимогам закону та
обставинам, встановленим по справі.

Доводи апеляційної скарги, що боржниця
не була освідомлена про відкриття
апеляційного провадження та надання
строку для добровільного виконання
рішення суду колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки вони спростовуються
матеріалами справи, письмовою заявою
ОСОБА_5, довіреністю боржниці від 30.09.2013
року.

Колегія суддів не може визнати
обгрунтованими твердження апелянта, що
відділом ДВС не надано доказів, що
ОСОБА_2 вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
зокрема, що вона за час виконання
рішення суду виїжджала за межі України.
В апеляційній скарзі від 27.12.2013 року
представник апелянта зазначив місце її
знаходження: АДРЕСА_2 (а.с.16-18), що
свідчить що у період часу з 30.09.2013 року
(час надання доручення особисто на
території України) по 27.12.2013 року вона
виїхала за межі України, у період
виконання рішення суду.

При цьому боржниця не проводила
виконання рішення суду також із часу
подання апеляційної скарги, тобто часу,
відносно якого вона не заперечила свою
освідомленість про наявність
виконавчого провадження.

Підстав до скасування оскаржуваної
ухвали з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтресах ОСОБА_2, відхилити.

Ухвалу Зборівського районного суду від
13 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області С.І. Дикун