Справа №467/1541/13-ц 13.02.2014 13.02.2014 13.02.2014
Провадження №22-ц/784/416/14
Головуючий у 1-й інстанції Кологрива
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

Іменем
України

13 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк
Л.М.,

при секретарі судового
засідання Романенко Ю.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення

Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 12 грудня 2013
року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування
майна з чужого незаконного володіння

та зустрічним
позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі - продажу дійсним та визнання
права власності,

В С Т А Н О В И Л
А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ОСОБА_3 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Обґрунтовуючи позовні вимоги він
вказував, що йому на праві власності
належить зернозбиральний комбайн
«Нива». У червні 2009 року ОСОБА_2
домовився з відповідачем про те, що
останній візьме у борг комбайн, який в
наступному, протягом 18 місяців
викупить за 4000 доларів США.

Після спливу вказаного строку,
відповідач комбайн не купив та його не
повертає.

Посилаючись на порушення своїх прав
власника комбайну, позивач просив
зобов'язати відповідача повернути йому
із незаконного володіння комбайн в
належному зовнішньому та внутрішньому
вигляді, повному справному та
працездатному стані всіх його вузлів
та агрегатів.

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 подав
зустрічну позовну заяву про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
комбайну та визнання за ним права
власності на цю машину.

Він зазначав, що в червні 2009 року усно
домовився з ОСОБА_2 про придбання за
договором купівлі-продажу комбайну за
4000 доларів США, що було еквівалентно 32000
грн. При цьому він передав 10000 грн.
завдатку та домовився з позивачем, що
іншу суму виплатить частками до
повного погашення. В кінці липня 2010
року він передав 10000 грн. ОСОБА_2 Останні
12000 грн. повинен був передати позивачу в
листопаді 2010 року. Але той, не передав
документи на комбайн для
перереєстрації та відмовився від
отримання 12000 грн., заперечуючи
укладення договору купівлі-продажу. Це
є підставою для задоволення його
позову.

Рішенням Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 12 грудня
2013 року в задоволенні двох позовів
відмовлено.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 оскаржують рішення
суду в частині їх позовних вимог та
просять ухвалити нове рішення, про
задоволення відповідних позовів.
Апелянти вважають, що рішення суду не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дослідивши
матеріали цивільних справ №2-392/09 та №
2-205/11, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2 суд виходив
з того, що немає підстав вважати, що
спірне майно - зернозбиральний комбайн,
як самохідна сільськогосподарська
машина належить ОСОБА_2, оскільки він не
надав документів про реєстрацію та
обліку в тому числі за ним відповідної
машини.

У зв'язку з чим, суд дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав про витребування
зернозбирального комбайну у
відповідача та передачі його позивачу,
як власнику самохідної
сільськогосподарської машини.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову суд взяв до уваги вказані
обставин та відсутність доказів про
наявність угоди про продаж згаданого
засобу.

Вказані висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Так, заявляючи позовні вимоги про
витребування майна, ОСОБА_3 виходив з
того, що він є власником самохідної
сільськогосподарської машини -
зернозбирального комбайна. У зв'язку з
чим, просив зобов'язати відповідача
повернути саме таку річ, комбайн в
належному та зовнішньому вигляді
(тобто як машину), в повному та
працездатному стані всіх його вузлів
та агрегатів. При цьому позивач
спирався на документи, які на його
думку підтверджують право власності
саме на самохідну
сільськогосподарську машину, накладну
від 27 вересня 2002 року про придбання
комбайну (а не агрегатів та вузлів) в ДП
«Благо».

Проте вказана накладна не є
правовстановлюючим документом, який
підтверджує право власності позивача
саме на самохідну
сільськогосподарську машину. Тому
підстав для задоволення позовних вимог
сторін за первісним та зустрічним
позовом немає.

Доводи в апеляційних скаргах
суперечать вимогам закону та доказам у
справі.

Як виходить з листів Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області від 4 лютого 2014
року, направлених до апеляційного суду,
зернозбиральний комбайн СК-5М «Нива» з
заводським номером НОМЕР_1 та з номером
двигуна НОМЕР_2, 1986 року випуску, в
Державній інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
не реєструвався. Цей комбайн було
списано з балансу колективного
сільськогосподарського підприємства
«Благодатнівське» за узгодженням з
районною інспекцією Держтехнагляду
від 31 березня 1997 року. Ці відповіді
узгоджуються з даними формуляра на
комбайн, копія якого надана позивачем
(а.с. 73). На формулярі є відмітка від 31
березня 1997 року про узгодження
списання комбайну.

Вказані обставини не спростовує і
позивач. З його пояснень в апеляційному
суді виходить, що він придбав списаний
комбайн у правонаступника вказаного
сільського господарства в неробочому
стані та відновив комбайн. При цьому
він не реєстрував комбайн як самохідну
машину.

Таким чином, на 2002 рік, вказаний
комбайн не міг придбаватися позивачем
як самохідна сільськогосподарська
машина.

Вказані висновки відповідають
положенням закону. Зокрема Законом
України "Про дорожній рух" (ст. 29), та
постановою Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів" від 7 вересня 1998
року № 1388 (що діяв на 2002 рік), та
Правилами державної реєстрації та
обліку тракторів, самохідних шасі,
самохідних сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, сільськогосподарської техніки,
інших механізмів, затверджених наказом
Міністерства аграрної політики
України від 11 червня 2004 року № 221
визначено критерії до експлуатації за
призначенням транспортних засобів та
машин. За законом допускаються до
участі у дорожньому русі машини, які
повинні відповідати вимогам діючих в
Україні правил, нормативів і
стандартів, що мають сертифікат на
відповідність цим вимогам,
укомплектовані у встановленому
порядку і пройшли державний технічний
огляд (за винятком транспортних
засобів, що не підлягають огляду).

Відповідно до п. 8 Порядку, державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
оцінку їх вартості (проводиться
спеціалістом, що пройшов необхідну
підготовку в порядку, встановленому
МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики,
Держмитслужбою та Фондом державного
майна, і має відповідні документи),
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

У абз. 2 п. 8 вказаного нормативно -
правового акту міститься перелік
документів, які підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, які засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою.

Отже питання про витребування
зернозбирального комбайну як певного
об'єкту права власності - самохідної
сільськогосподарської техніки,
можливо при наявності певних умов, які
відносять об'єкт до самохідної
сільськогосподарської машини.
Оскільки вказаний позивачем комбайн
не зареєстрований у встановленому
законом порядку як самохідна
сільськогосподарська машина,
неможливо застосування такого захисту
права, як витребування
зернозбирального комбайну відповідної
якості, тобто як машини в робочому
стані та притаманному комбайну
вигляді, який належить, за твердженням
позивача, йому на праві власності.

Відповідно неможливо визнати право
власності на неіснуючий об'єкт -
самохідну сільськогосподарську
машину.

Питання витребування вузлів та
агрегатів або відшкодування їх
вартості позивачем не ставилося.

Інших доводів, які спростовують
висновки суду, чи доводять порушення
ним норм цивільного законодавства,
апеляційні скарги не містить. У зв'язку
з чим, підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити, а рішення Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 12 грудня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: