АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/1606/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/2504/К/14
суддя Ан О. В.
суддя-доповідач -
УХВАЛА

МЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

у складі: головуючого - судді: Соколан Н.
О.

суддів : Бондар Я. М., Зубакової В.
П.

при секретарі: Трофименко О. О.

За участю: позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3

та їх представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивачів ОСОБА_4 на
рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 06 листопада 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, Саксаганського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року позивачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до
ОСОБА_5, Саксаганського ВДВС КМУЮ про
звільнення з-під арешту нерухомого
майна. В обґрунтування позову
зазначили, що вироком Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 28
листопада 2012 року відповідач ОСОБА_5
засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України та на
підставі ст. 69 КК України до покарання у
вигляді 3 років позбавлення волі з
конфіскацією майна з відбуванням
покарання в кримінально-виконавчій
установі закритого типу. У зв'язку з
виконанням вироку 09.09.2013 року державним
виконавцем Саксаганського ВДВС КМУЮ
Макогон І. В. за виконавчим листом
№435/8154, виданим 29.03.2013 року, відкрито
виконавче провадження №39709649 та
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_5, а також
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить
боржнику.

Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована та
належить на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_3., ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 У зв'язку з тим, що частки
кожного співвласника квартири не
виділені, а арешт та заборона
відчуження накладені не на частку
квартири, що належить ОСОБА_5, а на всю
квартиру, що також знаходиться у
спільній сумісній власності позивачів,
які таким чином позбавлені правом
розпорядження власним майном, просили
суд звільнити з-під арешту зазначене
нерухоме майно.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2014
року в задоволенні позовних вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
Саксаганського ВДВС КМУЮ про
звільнення майна з-під арешту -
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачів ОСОБА_4 ставить питання про
скасування рішення та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, оскільки вважає
рішення суду ухваленим з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Суд не звернув уваги на ту
обставину, що нерухоме майно, на яке
накладено арешт, знаходиться у
спільній сумісній власності позивачів
та відповідача ОСОБА_5, частки
співвласників не виділені, позивачі
позбавлені права розпоряджатись
власним майном; відмовляючи в
задоволенні позову, суд безпідставно
послався на недоведеність позовних
вимог та ненадання позивачами акту
опису й арешту майна; арешт майна
проведено без опису й складання акту
опису й арешту майна та без визначення
частки майна боржника.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
вироком Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 28 листопада 2012 року
ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України
та на підставі ст. 69 КК України йому
призначено покарання у виді 3 років
позбавлення волі з конфіскацією майна
з відбуванням покарання в
кримінально-виконавчій установі
закритого типу.

Постановою про відкриття виконавчого
провадження від 09.09.2013 року Державного
виконавця Саксаганського ВДВС
Криворізького міського управління
юстиції Макогон І. В. відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом №435/8154 виданим 29.03.2013 року
Саксаганським районним судом м.
Кривого Рогу про конфіскацію майна, що
належить ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 30.09.1994 року за №С-4901 та
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 18.03.1999 року, квартира
АДРЕСА_1 зареєстрована та належить на
праві приватної спільної сумісної
власності ОСОБА_3., ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2
про звільнення майна з-під арешту
квартири АДРЕСА_1, частина якої
належить позивачам, суд виходив з того,
що позивачем обрано не належний спосіб
захисту своїх прав та інтересів, та не
доведено порушення їх майнових прав
діями державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 354 ЦК України
до особи може бути застосовано
позбавлення права власності на майно
за рішенням суду як санкція за вчинення
правопорушення (конфіскація) у
випадках, встановлених законом.
Конфісковане майно переходить у
власність держави безоплатно. Обсяг та
порядок конфіскації майна
встановлюються законом.

У пунктах 2,4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976
року ( з подальшими змінами) «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису» роз'яснено, що під час
розгляду позовів про виключення майна
з опису суди зобов'язані всебічно і
повно з'ясовувати обставини, наведені
позивачем на підтвердження свої вимог,
додержуючись при цьому неухильно як
правових норм, що гарантують права
осіб, які беруть участь у справі, так і
правил про належність і допустимість
доказів.

Відповідно до положень статті 60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
надали належних та допустимих доказів
суду, які б підтверджували їх право
власності на все арештоване майно -
квартиру АДРЕСА_1, то підстав для
звільнено з під арешту всього цього
майна, на думку колегії суддів, у суду
не було.

Тому доводи апеляційної скарги щодо не
відповідності висновку суду
обставинам справи не можуть бути
прийняті до уваги колегією суддів,
оскільки вони зводяться до переоцінки
доказів та незгоди з висновками суду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги, а рішення суду
повинно бути залишено без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивачів ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 06 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:

Судді: