АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/6006/14-ц 22-ц/774/2603/К/14
Справа № 214/6006/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/2603/К/14
суддя Тарасенко О.В.
Категорія - 26 ( ІІІ )
Суддя-доповідач -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М.,
Соколан Н.О.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача Публічного
акціонерного товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
заочне рішення Тернівського районного
суду м.Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
"Північний гірничо-збагачувальний
комбінат", третя особа Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області, про
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з профзахворюванням.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник відповідача Публічного
акціонерного товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат" -
Юфєрєва Олена Миколаївна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
- ПАТ "ПівнГЗК") про стягнення моральної
шкоди, посилаючись на те, що він,
працюючи тривалий час в шкідливих
умовах праці, отримав професійне
захворювання, у зв'язку із чим
висновком МСЕК від 03.06.2014 року йому було
первинно встановлено стійку втрату
професійної працездатності у розмірі
15% з наступним переоглядом 01.05.2015 року.

Вважає, що у зв'язку з отриманим
професійним захворюванням йому
спричинено моральну шкоду, розмір якої
він визначив у 60 000,00 грн. та просив суд
стягнути цю суму з відповідача на свою
користь.

Заочним рішенням Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу від 24
жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Стягнуто з ПАТ "ПівнГЗК" на користь
ОСОБА_3 на відшкодування моральної
шкоди 30 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ "ПівнГЗК" на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПАТ "ПівнГЗК" ставить
питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову
позивачу в задоволенні позову,
посилаючись на те, що позивач
добровільно працював тривалий час у
шкідливих умовах праці та, оскільки
причиною його професійного
захворювання є саме тривалий час
роботи в умовах впливу на організм
шкідливих факторів, саме його дії стали
причиною професійного захворювання;
факт заподіяння моральних страждань не
підтверджений достовірними доказами;
розмір моральної шкоди
необґрунтований.

Позивач ОСОБА_3, будучи завчасно
належним чином повідомленим про час і
місце розгляду справи за апеляційною
скаргою представника відповідача ПАТ
"ПаінГЗК" на заочне рішення
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу від 24 жовтня 2014 року шляхом
SMS-повідомлення, направленого у
відповідності до Порядку надсилання
учасниками судового процесу текстів
судових повісток у вигляді
SMS-повідомлень, затвердженого наказом
Державної судової адміністрації
України від 01.06.2013 року №73, про що
Програмою автоматизованого
документообігу апеляційного суду
Дніпропетровської області (Д-3)
сформовано довідку в електронному
вигляді, в судове засідання не з'явився,
а його представник адвокат ОСОБА_5, який
діє на підставі договору про надання
правової допомоги від 23 жовтня 2014 року
(а.с. 40), надав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності та за
відсутності позивача ОСОБА_3, що (у
відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України)
не перешкоджає розглядові справи.

Крім того, представник позивача ОСОБА_3
- ОСОБА_5 в письмовій заяві про розгляд
справи за його відсутності та за
відсутності позивача ОСОБА_3, просив
суд відхилити апеляційну скаргу
представника відповідача ПАТ "ПівнГЗК",
залишивши без змін рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача ПАТ "ПівнГЗК"
- Юфєрєву О.М., яка підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, працюючи
протягом тривалого часу (впродовж 36
років) на різних посадах ПівнГЗК, ВАТ та
ПАТ "ПівнГЗК", в умовах впливу шкідливих
факторів, отримав професійне
захворювання з відповідним діагнозом:
хронічне обструктивне захворювання
легень першої ст. (пиловий бронхіт
першої ст., емфізема легень першої ст.)
ЛН першого-другого ст.

Висновком МСЕК від 03.06.2014 року позивачу
було первинно встановлено стійку
втрату професійної працездатності у
розмірі 15% з наступним переоглядом 01
травня 2015 року (а.с. 24 ).

Суд, частково задовольняючи позов,
обґрунтовано виходив з доведеності
позовних вимог ОСОБА_3 та вірно
встановив, що між сторонами склалися
трудові правовідносини, оскільки
професійне захворювання отримано
позивачем під час виконання ним
трудових обов'язків і пов'язане з
виробництвом, і наявності у зв'язку з
цим підстав, передбачених ст. 237-1 КЗпП
України, для відшкодування моральної
шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" роз'яснено, що
відповідно до статті 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) покладається на власника
або уповноважений ним орган незалежно
від форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування
професійного захворювання від 18 квітня
2014 року (а.с. 17-19), причиною професійного
захворювання ОСОБА_3 є праця в умовах
перевищення гранично допустимого
рівня небезпечних та шкідливих
факторів виробничого середовища та
трудового процесу (аерозоль переважно
фіброгенної дії у повітрі робочої
зони), які виникли в результаті
порушення керівництвом підприємства,
де працював хворий, ст. 153 КЗпП України,
ст. 13 Закону України "Про охорону праці",
якими передбачений обов'язок власника
або уповноваженого ним органу створити
на робочому місці умови праці
відповідно до нормативно-правових
актів, а також забезпечити додержання
вимог законодавства щодо прав
працівників у галузі охорони праці.

При цьому, доводи апеляційної скарги
відповідача про добровільність
виконання робіт у шкідливих умовах
праці позивачем, не знімають з
відповідача обов'язку виконати вимоги
ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону
України "Про охорону праці" й нести
відповідальність в законом
вставленому порядку за їх невиконання.

Спростовуються й доводи відповідача
щодо відсутності підстав
відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди,
оскільки, факт заподіяння такої шкоди у
зв'язку з отриманими ним професійними
захворюваннями встановлений в
судовому засіданні. Так, позивач час
від часу змушений проходити
амбулаторний та стаціонарний курс
лікування, переносить фізичні
страждання, позбавлений нормальних
життєвих зв'язків, що вимагає
додаткових зусиль для організації його
життя.

Разом з тим, при вирішенні питання про
розмір відшкодування моральної шкоди
заподіяної позивачу, не врахував
роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31
березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" і не обґрунтував розмір
моральної шкоди в сумі 30 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія
суддів, беручи до уваги характер і
тривалість фізичних і моральних
страждань позивача, істотність
вимушених змін у його життєвих
стосунках, конкретні обставини по
справі, і наслідки, що наступили, вважає
необхідним змінити рішення суду в
частині визначеного судом розміру
моральної шкоди і зменшити її з 30 000,00
гривень до 8 000,00 гривень.

В іншій частині рішення суду
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст.
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Публічного акціонерного
товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат"
задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного
суду м.Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року
змінити, зменшивши розмір моральної
шкоди, стягнутої з Публічного
акціонерного товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь ОСОБА_3 з 30 000 (тридцяти тисяч)
гривень до 8 000 (восьми тисяч) гривень 00
копійок.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: