Справа № 161/8347/14-ц
Провадження № 2/161/2702/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

22 вересня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.05.2014 року звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики.

Свій позов мотивує тим, що 11
вересня 2013 року ОСОБА_2 позичив у нього 8
000 (вісім тисяч ) грн. Факт отримання
відповідачем у нього вищевказаної суми
коштів підтверджується власноручно
написаною останнім розпискою. 16.01.2014
року ним відповідачу було направлено
лист-вимогу щодо повернення коштів,
відповідно до якого він просив ОСОБА_2
повернути отримані кошти протягом семи
днів з моменту отримання вимоги. Вимогу
відповідач отримав особисто 21.01.2014р.,
проте коштів йому у вказаний строк не
повернув.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, відповідач повинен сплатити
йому 3(три) % річних в сумі 55,44 грн., за
період з 29 січня 2014 року по 30 квітня 2014
року, включно, а саме: (8000 грн. х 3 %) / 365
днів = 0,66 грн. /день.

92 днів прострочення виконання х
0.66 грн./день = 60,72 грн.

Також підлягають до стягнення із
відповідача інфляційні нарахування за
лютий, березень та квітень місяць в
сумі 224 грн., а саме:

8000 грн. х 100,6 % (індекс інфляції за лютий
2014 року) -8000 = 48 грн.

8000 грн. х 102,2 % (індекс інфляції за
березень 2014 року) -8000 = 176 грн.

Отже загальна сума боргу відповідача
перед позивачем становить 8 284 ( вісім
тисяч двісті вісімдесят чотири )грн.72
коп. (8000 грн. + 60,72 грн. + 48 грн. + 176 грн. =
8284,72 грн.). Порушення відповідачем умов
договору позики змушує його звернутися
до суду за захистом порушеного права.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його
користь борг в сумі 8284,72грн. (вісім
тисяч двісті вісімдесят чотири гривні
72 копійки).

В судове засідання позивач не
з'явилася, його представник подав заяву
про розгляд справи за його відсутності,
в якій зазначив, що позов підтримує з
наведених у позовній заяві мотивів, не
заперечує щодо винесення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення судових повісток. Суд
вважає можливим провести заочний
розгляд справи по наявних доказах,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року
ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 8 000 ( вісім
тисяч ) грн. Факт отримання
відповідачем у нього вказаної вище
суми коштів підтверджується складеною
і власноручно підписаною ОСОБА_2
розпискою.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Як встановлено судом, 16.01.2014 року
позивачем відповідачу було направлено
лист-вимогу про повернення коштів
протягом семи днів з моменту отримання
вимоги, проте вона залишена без
задоволення.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином з відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання),

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу, з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь період
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як встановлено судом, станом на день
розгляду справи, відповідач кошти не
повернув, в зв'язку з чим, борг
відповідача перед позивачем згідно
уточненого розрахунку, наданого
останнім і перевіреного судом, з
врахуванням трьох процентів річних та
інфляційних в загальній сумі становить
8284,72 грн., з них : 8000грн. борг за
договором позики + 3(три) проценти
річних в сумі 60,72 грн. + індекс інфляції
за лютий 2014 року в сумі 48 грн. + індекс
інфляції за березень в сумі 176 грн.

Отже загальна сума боргу відповідача
перед позивачем становить 8 284, 72 грн. (8000
грн. + 60,72 грн. + 48 грн. + 176 грн. = 8284,72 грн.).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
відповідача слід стягнути сплачене
позивачем державне мито (судовий збір) .

Таким чином, оцінивши зібрані і
дослідженні в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення, з відповідача слід
стягнути в користь позивача
встановлену в судовому засіданні суму
боргу за договором позики в розмірі
8284,72 грн. та судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 599, 1046-1047, 1218 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 8284,72
грн. (вісім тисяч двісті вісімдесят
чотири гривні 72 копійки) боргу за
договором позики та 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 копійок) судових
витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В.Івасюта