Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Гапоненко А. П. ,

при секретарі - Миронова Н. В.,

за участю позивача та його
представника, розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в м. Біла Церква
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна, що є предметом спільної
сумісної власності подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права на частку майна
спільної сумісної власності подружжя ,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом в якому зазначив, що він з
відповідачкою перебували у
зареєстрованому шлюбі з 25.01.2000 року по
30.08.2013 року. 19 грудня 2001 року сторони за
спільні кошти сім'ї придбали 2-х
кімнатну квартиру АДРЕСА_1 яку
зареєстрували на ім'я відповідачки
ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу
відповідачка не визнає права спільної
власності на квартиру і чинить
позивачу перешкоди щодо користування
нерухомістю, тому він вимушений
тимчасово проживати у батьків і
звернутись до суду за захистом своїх
прав. Позивач просить суд поділити між
ОСОБА_2 та ним майно, що є предметом
спільної сумісної власності подружжя,
виділивши йому та визнати за ним право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1

До початку розгляду справи по суті
відповідач та її представник
звернулись до суду із зустрічним
позовом про визнання права на частку
майна у спільній сумісній власності
подружжя та провести розподіл
зазначеної квартири з врахуванням
їхньої дитини і відступити від
рівності часток, виділивши позивачу 1/2
частину квартири.

Ухвалою суду від 23.10.2014 року зустрічний
позов прийнятий до провадження і
об'єднаний в одне провадження з
первісним позовом.

Сторони просили суд відкласти розгляд
справи для вирішення цивільного спору
шляхом укладення мирової угоди, але в
подальшому ОСОБА_2 та її представник
звернулись до суду з заявами про
залишення зустрічного позову без
розгляду, визнання позовних вимог
ОСОБА_1 і розгляд справи без їхньої
участі.

Ухвалою суду від 22.12.2014 року зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права на частку майна спільної
сумісної власності подружжя залишено
без розгляду до початку розгляду
справи по суті.

Позивач та його представник свої
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, пославшись на обставини та
підстави, викладені у позовній заяві,
просять суд позов задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши позивача та його
представника, вивчивши та дослідивши
письмові матеріали справи, надані
докази, суд дійшов висновку про
задоволення позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 25
січня 2000 року по 30 серпня 2013 року, який
було розірвано на підставі рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області.

Під час перебування в шлюбі 19 грудня 2001
року сторони за спільні кошти сім'ї
придбали 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1
Даний факт підтверджується
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу квартири
зареєстрованим в реєстрі за № 6-4393
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори.

Зазначені обставини повністю
підтверджуються матеріалами справи і
не заперечуються сторонами.

Відповідно до ст.60 СК України, - майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними.

У відповідності до ст. 68 ч.1 Сімейного
кодексу України розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними.

Враховуючи, що спірна квартира
являється спільною власністю сторін,
позовні вимоги слід задовольнити.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим у відповідності до норм
ЦПК в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом були надані рівні права сторонам
процесу щодо подання доказів, їх
дослідження і доведення перед судом їх
переконливості.

При вирішені питання про судові
витрати суд враховує, що позивач
звільнений від сплати судового збору.
Відповідач при подачі зустрічного
позову сплатила судовий збір, який
зарахований на користь держави, а позов
за заявою залишений без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 364, 368, 370 ЦК України, ст.ст. 60,61,63,70 СК
України та ст. ст. 10, 60, 84,88 ,212-215 ЦПК
України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно, що
є предметом спільної сумісної
власності подружжя, виділивши ОСОБА_1
та визнати за ним право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений
26.12.2014 року

Суддя А. П. Гапоненко