Провадження № 2/359/2584/2014
Справа № 359/9843/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 16" грудня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді -
Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

29.09.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з даним позовом, з
урахуванням позовної заяви поданої на
виконання ухвали від 20.10.2014, з проханням
: визнати за нею право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1 вартістю 75 000
гривень та визнати за відповідачем
ОСОБА_2 право власності на ? частини
квартири АДРЕСА_1 - вартістю 225 000,00
гривень та стягнути з відповідача на її
користь судовий збір (а. с. 2-4, 24-25).

Обґрунтовуючи тим, що вона та
відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006
року. Від шлюбу у них народилась донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 02.02.2012 шлюб між
ними був розірваний.

В період шлюбу, у серпні 2010 року, вони
разом за спільні кошти на підставі
договору купівлі-продажу від 18 серпня
2010 року придбали ? частину квартири
АДРЕСА_1. Іншу частину розміром ?
придбала мати відповідача ОСОБА_4, яка
свою частину 23 вересня 2010 року
подарувала відповідачу. У вказаній
квартирі зареєстровані вона,
відповідач та їх донька ОСОБА_3. Всі
комунальні послуги повністю
оплачуються нею.

Враховуючи, що ? частини квартири є
спільним майном, яке набуте в шлюбі,
вона вимушена звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на ? частину вказаної квартири.

У судове засідання сторони не
з'явились. Від позивача надійшла заява
з проханням слухати справу без її
участі, позовні вимоги повністю
підтримала та просила задовольнити,
проти заочного розгляду справи не
заперечувала.

Відповідач у призначені судові
засідання 26.11.2014 року на 15.00 годин та
16.12.2014 року на 09.30 годин не з'явився, про
дату та місце розгляду справи
повідомлений належним чином за
зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224
Цивільного процесуального кодексу
України суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи, проти такого
вирішення справи позивач не заперечує.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в
шлюбі з 25 лютого 2006 року, в якому у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
Серії НОМЕР_3, виданим Лівобережним
відділом реєстрації шлюбів м. Києва з
державним Центром розвитку сім'ї та
свідоцтвом про народження Серії
НОМЕР_4, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану Дарницького
районного управління юстиції м. Києва
(а.с. 9-10).

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 02 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 був розірваний (а.с. 11).

Позивачем ОСОБА_1 18 серпня 2010 року було
надано згоду своєму чоловікові ОСОБА_2
на купівлю ? частки квартири під
АДРЕСА_1, що підтверджується згодою, яка
зареєстрована в реєстрі за № 2686 (а.с. 14).

18 серпня 2010 року відповідач ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 купили та зобов'язувались
прийняти у власність в рівних долях
кожен, квартиру під АДРЕСА_1. Квартира
складається з однієї кімнати житловою
площею - 16,7 кв. м., загальна площа
квартири - 31,0 кв. м., що підтверджується
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу квартири, реєстровий №
2687, та витягом з Державного реєстру
правочинів від 18.08.2010 року (а.с. 12-13).

Згідно з договором дарування від 23.09.2010
року ОСОБА_4 передала у власність
ОСОБА_2 належну їй ? частину квартири
АДРЕСА_1, який зареєстрований в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 20 жовтня 2010 року (а. с. 15).

У вказаній квартирі зареєстровані
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою КП «ЖЕК-1» від
18.09.2014 року № Н-119 (а. с. 17).

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60
Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1,2,3 статті
61 Сімейного кодексу України об'єктами
права спільної сумісної власності
подружжя можуть бути будь-які речі, за
винятком тих, які виключені з
цивільного обороту, а також заробітна
плата, пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя і внесені до
сімейного бюджету або внесені на його
особистий рахунок у банківську
(кредитну) установу. Якщо одним із
подружжя укладено договір в інтересах
сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі
гонорар, виграш, які були одержані за
цим договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1
статті 70 Сімейного кодексу України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. У разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності пёодружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Будь-яких доказів на підтвердження
того, що між сторонами був укладений
шлюбний договір, а також будь-які інші
письмові договори щодо майна, яке є їх
особистою приватною власністю, а також
щодо майна, яке є об'єктом спільної
сумісної власності, суду надано не було
та не зазначено джерел їх здобуття.

Відповідно до вимог частин 1,2 статті 370
Цивільного кодексу України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладеного, а також,
враховуючи, що зазначене в позовній
заяві майно було набуто під час
перебування сторонами у
зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 750 гривень, що
підтверджується квитанцією № 9766026 від
26 вересня 2014 року (а. с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 79, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса
реєстрації : АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації :
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2 - судовий збір в розмірі 750
гривень ( сімсот п'ятдесят гривень)

Рішення суду може бути переглянуто
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області за заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення, а
також позивачем на рішення суду може
бути подана апеляційна скарга
Апеляційному суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: І. В.
Муранова-Лесів