Справа № 638/4620/13-ц
Провадження № 2/638/3298/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 Дзержинський районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника
Мірошніченко В.О.

з участю третьої особи ОСОБА_2

з участю представника третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до житлового кооперативу
"Роща-6", Комунального підприємства
"Харківське міське бюро технічної
інвентаризації", третя особа: ОСОБА_2
про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2013 року позивач ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
житлового кооперативу "Роща-6",
Комунального підприємства "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації",
третя особа: ОСОБА_2, про визнання права
власності, в якій просить суд
встановити факт внесення пайових
внесків за квартиру за адресою: АДРЕСА_1
за рахунок доходу від спільної праці
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6; Визнати
право спільної сумісної власності
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 на
грошові кошти, які сплачувались як
пайові внески за квартиру за адресою
АДРЕСА_1; визнати право спільної
сумісної власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6 на квартиру за адресою
АДРЕСА_2, яке існувало на час смерті
ОСОБА_6; Визнати частково недійсним у
частині реєстрації квартири за адресою
АДРЕСА_2 на праві особистої приватної
власності за ОСОБА_6 реєстраційне
посвідчення Харківського міського
бюро технічної інвентаризації
(реєстровий номер 56480) від 09.09.1993 року.

26.08.2014 року, 18.09.2014 року, 18.11.2014 року,
18.12.2014 року, позивач в судове засідання
не з'являлась, з таких підстав суд
вважає, що позивач навмисно
перешкоджає розгляду справи, та сприяє
затягуванню розгляду справи по суті, у
зв'язку з чим суд визнає повідомлені
нею причини неявки не поважними,
ухвалює рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Представник відповідача житлового
кооперативу "Роща-6" в судове засідання
не з'явився, надав суду заяву с
проханням розглядати справу за їх
відсутністю.

Представник відповідача Комунального
підприємства "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації", в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
с проханням розглядати справу за їх
відсутністю.

Третя особа ОСОБА_2 та представник 3-ї
особи ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечували проти задоволення позову,
просили відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши доводи третьої особи
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,
оцінивши докази, представлені в
матеріалах справи, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальний строк позовної давності у
три роки.

Позивачка мала можливість звернутися
до суду за захистом свого права и
визнання частково недійсним
реєстраційного посвідчення, виданого
КП «ХМБТІ» ще у 2005 році, так як це
питання було предметом розгляду по
справі № 2-391/06 по котрій Дзержинським
районним судом м. Харкова 08 червня 2006
року було винесено рішення.

Позивачка ОСОБА_4 не надала суду
пояснень з с приводу пропуску строку
позовної давності та поважності причин
такого пропуску.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, що встановлені судовим
рішенням в цивільній справі, яка набула
законної сили, не підлягають
доказуванню при розгляді інших справ, в
яких приймають участь ті ж самі особи,
відносно котрих встановлені ці
обставини.

Законність набуття права власності на
1/3 частини квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_2
була встановлена судами першої та
другої інстанції, що набули чинності.

У 2005 році ОСОБА_4 зверталася до
Дзержинського районного суду до ОСОБА_2
про визнання ОСОБА_2 таким, що не має
права на частину спадкового майна на
підставі п.5 ст.1224 ЦК України, а ОСОБА_2
звертався до ОСОБА_4 з зустрічним
позовом про визнання за ним права
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_4 справа №2-391/06.

В рішенні Дзержинського районного суду
м. Харкова по справі №2-391/06 від 08.06.2006
року були встановлені обставини
законності набуття у 1994 році ОСОБА_6
(спадкодавцем) права особистої
власності на квартиру АДРЕСА_3.

15 серпня 2006 р. по справі №2-ц-4352 2006 р.
судова колегія судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Харківської області винесла ухвалу в
мотивувальній частині котрої
зазначила «Задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_2 суд обґрунтовано, на
підставі ст. ст. 1217, 1218 ЦК України
виходив з того, що оскільки ОСОБА_2
входить до кола спадкоємців першої
черги за законом, він у передбачений
законом строк звернувся з заявою про
прийняття спадщини, то він має право на
1/3 частини вищевказаної квартири.
Посилання апелянта ОСОБА_4 на те, що
вона має право власності на частку
спірної квартири, оскільки проживала
разом з батьком однією сім'єю в цій
квартирі є безпідставними, оскільки
право власності на квартиру
зареєстровано 19.12.2003р. за ОСОБА_6.».

У мотивувальній частині рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова по справі №2-29/11 провадження №
2/2011/361/2012 від 15.03.2012 року за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_8
про визнання порядку користування
квартирою і вселення зазначено « Судом
встановлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить 1/3
частини квартири АДРЕСА_5, згідно
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 08.06.2006р. ОСОБА_4 на праві
приватної власності належить 2/3
частини вказаної квартири. Вказана
обставина сторонами не оспорюється.»

31 травня 2012 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
по справі №2-9/2011 року провадження
№22ц/2090/3593/12 в ухвалі вказала «Судом
встановлено, підтверджується
письмовими доказами і не оспорюється
сторонами, що ОСОБА_2 належить право
власності на 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1 в м. Харкові, 2/3 частини даної
квартири належить ОСОБА_4 (а.с.5-8)».

Дзержинський районний суд м. Харкова
при винесенні рішення по справі № 2-391/06
від 08 червня 2006 року в мотивувальній
частині зазначив обставини на підставі
яких було винесено рішення і які не
потребують доказів, а саме: «Довідками
з місця роботи померлого ОСОБА_6, який
працював в ОАО ХТЗ в пресованому цеху
до 24.02.1994р., крім цього получав пенсію. І
вже 26.03.1992 року сплатив увесь пай за
кооперативну квартиру».

Рішення судів за справами №2-391/06,
№2-ц-4352 2006р, №2-29/11 провадження №
2/2011/361/2012, №2-9/2011р. провадження
№22ц/2090/3593/12 не скасовані є чинними
підстав для їх перегляду не вбачається.

Таким чином, доводи надані позивачем в
позовній заяві про те що пай в ЖБК
«Роща» за квартиру АДРЕСА_6 був
сплачений внаслідок спільної праці та
за спільні кошти з ОСОБА_6
спростовуються матеріалами справ та
обставинами які були встановлені при
винесені рішень судом, та не потребують
додаткового доказування.

На цій підставі позовні вимоги в
частині встановлення факту внесення
пайових внесків за квартиру за адресою
АДРЕСА_7 за рахунок доходу від спільної
праці ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.25 ЦК України у момент
смерті припиняється цивільна
правоздатність фізичної особи.
Вирішувати питання про права осіб, які
не є сторонами процесу, а саме ОСОБА_6
(помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року), який не є
стороною процесу у зв'язку зі смертю
суперечить вимогам ст.3 ЦПК, ст. 27-31 ЦПК
України

Оскільки обставина набуття права
власності на квартиру АДРЕСА_8 ОСОБА_6
(спадкодавцем), а також обставина
набуття права власності (спадкоємцями)
ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини і ОСОБА_4 у
розмірі 2/3 частини були встановлені
судовими рішеннями, ці обставини не
підлягають доказуванню, та не можуть
бути спростовані доводами сторони.

На цій підставі позовні вимоги про
визнання права спільної сумісної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на грошові
кошти, які сплачувалися як пайовий
внесок за квартиру, та визнання права
спільної сумісної власності ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 на квартиру за адресою АДРЕСА_1,
яке існувало на час смерті ОСОБА_6 не
підлягають задоволеню.

Згідно з ст.58. Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу
Затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. N 186
повнолітні члени сім'ї члена
житлово-будівельного кооперативу
зобов'язані брати участь в оплаті
витрат по експлуатації та ремонту
будинку і квартири.

Тому оскільки позивачка ОСОБА_4 була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 в м.
Харкові то відповідно до діючого на той
час законодавства повинна була
приймати участь у сплаті витрат по
експлуатації та ремонту будинку і
квартири.

Положення ст. 17 Закону України «Про
власність» щодо виникнення спільної
сумісної власності членів сім'ї на
майно, придбане внаслідок їх спільної
праці, не поширюються на
правовідносини, які мали місце до
набрання чинності цим Законом, тобто до
15 квітня 1991 р. Але ж пай виплачувався
ОСОБА_6 з 1982 року по 26.03.1992 рік.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 ЦК України позовна
давність не поширюється на вимоги
власника про визнання незаконним
правового акту органу державної влади
або місцевого самоврядування.

Реєстраційне посвідчення Харківського
міського бюро технічної
інвентаризації (реєстровий номер 5680)
від 09.09.1993 року, яке позивачка просить
суд визнати частково недійсним не є
правовим актом, а КП «ХМБТІ» не є
органом державної влади або місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 267 ЦК України суд
приймає до розгляду заяву незважаючи
на те що строк позовної давності
закінчився. Але позовна давність
приймається судом лише по заяві
сторони у спорі.

Строк позовної давності про визнання
частково недійсним реєстраційного
посвідчення виданого КП «ХМБТІ»
закінчився 09.09.1996 року.

Закінчення позовної давності, про
застосування котрої заявлено стороною
в спорі, є підставою для відмови в
позові.

На цій підставі відповідно до ч.4 ст. 267
ЦК України суд відмовляє у задоволені
позову ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ч.4 ст. 267 ЦК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
житлового кооперативу "Роща-6",
Комунального підприємства "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації",
третя особа: ОСОБА_2 про визнання права
власності - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору
залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення. У разі, якщо рішення
ухвалено без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Головуючий: