Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3825/14 Головуючий у 1-й
інстанції Марченко Н.В.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:
головуючого Пільщик Л.В.

суддів
Краснокутської О.М., Сапун О.А.

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою Концерну «Міські
теплові мережі» в особі Філії Концерну
«МТМ» Заводського району на рішення
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року у справі
за позовом Концерну «Міські теплові
мережі» в особі Філії Концерну «МТМ»
Заводського району до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за послуги
централізованого опалення,

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2013 року Концерн «МТМ» в
особі Філії Концерну «МТМ» Заводського
району звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги централізованого опалення.

В обґрунтування позову зазначав, що
рішенням Виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 29.01.2009
року № 25 Концерн «МТМ» визначено
виконавцем послуг для населення, що
мешкає у житловому фонді комунальної
власності м. Запоріжжя - з
централізованого опалення, постачання
гарячої води в будинках, мереж, які
безпосередньо приєднані до теплових
мереж Концерну «МТМ».

Рішенням Виконавчого комітету
Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011
року «Про визнання виконавцем
комунальних послуг» Концерн «МТМІ»
визначений виконавцем послуг з
централізованого опалення, підігріву
питної води для населення, що мешкає в
житловому фонді комунальної власності
міста Запоріжжя в будинках, мережі яких
безпосередньо приєднані до теплових
мереж Концерну «МТМ».

У період з 01 січня 2010 по 01 листопада 2013
року концерн надав відповідачу ОСОБА_2
послуги з централізованого опалення
централізованого постачання гарячої
води на загальну суму 6 441 грн. 39 коп.

Станом на 01.11.2013 року відповідач
здійснив оплату за надані послуги у
розмірі 2 774 грн. 79 коп.. Перерахунок,
виконаний Концерном «МТМ» за вказаний
період, складає - 613 грн. .36 коп. Сума
заборгованості складає 3 053 грн. 24 коп.

Посилаючись на те, що заборгованість в
добровільному порядку не погашена,
просив суд стягнути з відповідача борг
в сумі 3 053 грн. 24 коп. та судовий збір в
сумі 229 грн. 40 коп.

Рішенням Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2013 року у
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Концерн «МТМ» в особі Філії Концерну
«МТМ» Заводського району подав
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та постановити нове рішення, яким позов
задовольнити

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 11 лютого 2014
року апеляційну скаргу Концерну
«Міські теплові мережі» задоволено,
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_2 задоволено частково,
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 11 лютого 2014 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Згідно до вимог ч.4 ст.338 ЦПК України
висновки і мотиви,з яких скасовані
рішення,є обов»язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
новому розгляді справи.

Із ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.07.2014 року,
вбачається,що наданий позивачем
розрахунок заборгованості не є
обґрунтованим, суду апеляційної
інстанції належить перевірити
правильність здійсненого перерахунку
за ненадання послуги належної якості.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшло
заперечення на апеляційну скаргу,у
якому вона, посилаючись на Акт-припис
позивача від 16.12.2009 року і те,що позивач
не виконав умови договору, просить
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

На виконання вимог ст.338 ЦПК України
ухвалою судової колегії апеляційного
суду Запорізької області від 26
листопада 2014року позивач був
зобов»язаний надати обґрунтований
перерахунок заборгованості ОСОБА_2 з
урахуванням актів-претензій за
ненадання або надання не у повному
обсязі послуг.

Позивач надав судовій колегії
пояснення до апеляційної скарги, у
якому він , з урахуванням
актів-претензій у 2010,,2011р,2012р,2013р,
погодився з тим ,що у зазначений в актах
період було часткове ненадання або
надання послуги з опалення не у повному
обсязі ,здійснив перерахунок
заборгованості , за яким стягненню
підлягає сума 2801гр.07коп.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за наступних підстав.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин ,на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами,які були досліджені в
судовому засіданні.

За змістом вимог ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням ,що ґрунтується на
всебічному,повному,об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Суд оцінює
належність,допустимість,достовірність
кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв»язок доказів
у їх сукупності.

Оскаржуване рішення суду не
відповідає зазначеним вимогам закону.
Судом першої інстанції не надано
належної оцінки доказам у справі у їх
сукупності, внаслідок чого частково
неправильно встановлені обставини
справи і здійснені помилкові висновки
щодо виконання сторонами зобов»язань
за договором і доведеності позовних
вимог.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача про стягнення заборгованості,
суд першої інстанції виходив із
того,що позивачем не виконувались свої
зобов»язання за укладеним договором
щодо своєчасного надання споживачеві
послуг у встановлених обсягах,належної
якості,безпечних для його
життя,здоров»я відповідно до вимог
закону і умов Договору.

З такими висновками суду судова
колегія не погоджується,виходячи із
наступного.

Судом першої інстанції встановлено
і з матеріалів справи вбачається,що
рішеннями Виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 29.01.2009
року № 25 і № 200 від 28.04.2011 року «Про
визнання виконавцем комунальних
послуг» Концерн «МТМ» визначено
виконавцем послуг для населення, що
мешкає у житловому фонді комунальної
власності м. Запоріжжя - з
централізованого опалення, , підігріву
питної води і постачання гарячої води в
будинках, мереж, які безпосередньо
приєднані до теплових мереж Концерну
«МТМ».

Відповідачка ОСОБА_2, з якою 16.12.2010року
позивачем укладений Договір про
надання послуг з централізованого
опалення ,постачання гарячої води, є
споживачем зазначених послуг за
адресою: АДРЕСА_1.

Обов'язок відповідачки
оплачувати надані послуги ґрунтується
на вимогах ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного
Кодексу України, та нормах Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Згідно до вимог ч.1 ст. 509 ЦК України.
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії , а кредитор має право
вимагати від боржника виконання цього
обов»язку. Відповідно до вимог ст.
526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах, а відповідно до
частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата
за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно, відповідно до
умов договору. Статтями 20, 21
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» визначені обов'язки споживача
та виконавця житлово-комунальних
послуг. Обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом.
Правовідносини між сторонами також
регулюються Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення , затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21.07.2005 року (далі Правила).

Згідно до п.6 вказаних Правил
послуги з централізованого опалення
повинні відповідати нормативній
температурі повітря у приміщеннях
квартири (будинку садибного типу) за
умови їх утеплення споживачами та
вжиття власником (балансоутримувачем)
будинку та/або виконавцем заходів до
утеплення місць загального
користування будинку.Температура
повітря в житлових приміщеннях (за
умови їх утеплення) повинна
відповідати діючим нормам +18 град. С , а
у наріжних кімнатах +20 град. С.

На підставі акту-претензії та у
відповідності до п.2 Порядку проведення
перерахунків розміру плати за надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі, зниження
якості, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №151 від
17.02.2010 року у разі ненадання послуг або
надання їх не в повному обсязі,
зниження якості, зокрема відхилення їх
кількісних і якісних показників від
нормативних, виконавець проводить
перерахунок розміру плати за фактично
надані послуги шляхом зменшення
розміру плати за надання послуг.

Пунктами 4, 5 цього Порядку передбачено,
що в разі якщо надання послуг з
централізованого опалення розпочалося
пізніше встановленого строку або
опалювальний сезон достроково
закінчився, а також за наявності перерв
у наданні послуг, що перевищують
допустимий строк (12 годин на добу один
раз на місяць), у разі невідповідності
фактичної температури в житлових
приміщеннях нормативній перерахунок
за надання послуг з централізованого
опалення за відсутності квартирних та
будинкових засобів обліку теплової
енергії проводиться за відповідними
формулами.

Оскільки у наріжних кімнатах
температура має бути + 20 град., а
максимальне відхилення від цієї
температури може бути до +14 град., а у
іншій частині житлового приміщення
,температура має бути +18 град.,
максимальне відхилення допустиме до +12
град.С., то у разі ,коли температура
повітря менша,плата за централізоване
опалення не справляється Зменшення
плати у разі перерахунку в межах
допустимої температури здійснюється
на 5% за кожний градус відхилення за
період відхилення.

Із матеріалів справи вбачається
,що у період з 01 січня 2010року по 01
листопада 2013року споживачем ОСОБА_2
спільно з представниками виконавця
послуг були складені акти-претензії
про неналежне надання, а також про
фактичне ненадання послуг з
централізованого опалення у житловому
приміщенні відповідачки за адресою:
АДРЕСА_2, а саме: Актом-претензією від
20.01.2010року(а.с.28), 04.01.2011року(а.с.29),
26.02.2010р(а.с.54), 01.03.2011р(а.с.55),
13.02.2012р(а.с.30),02.01.2013р(а.с.31),04.02.2013р(а.с.178)
були встановлені показники
температури в кімнатах,нижчі за
затверджені

і складали відповідно : +12 град. у
наріжній кімнаті та +13 град іншій
кімнаті; +13,5 у наріжній кімнаті та +16 у
іншій ; +15 у наріжній кімнаті та +16 у і
іншій; +15 у наріжній кімнаті та +17 у
іншій ; + 8 у наріжній кімнаті та +15 в
іншій; + 17 у наріжній кімнаті та +18 у
іншій ; + 17 у наріжній кімнаті та +18 в
іншій.

Таким чином, оскільки згідно
актів-претензій від
20.01.2010року,04.01.2011року,13.02.2012року
температура повітря у наріжній кімнаті
складала : +12 град,+13,5 град.,+8 град.,що
менше мінімально допустимої
температури , а внутрішніх кімнат хоча
не виходила за межі мінімально
допустимої і дорівнювала відповідно:
+13 град,+16град,+15 град., судова колегія
приходить до висновку,що у ці періоди
послуга взагалі не надавалась і у
відповідності до п.5 Порядку
проведення перерахунків… плата за
надані послуги з опалення не повинна
здійснюватись споживачем, а тому
нараховані за відповідні місяці суми
175гр.11коп. у січні 2010року, 198,28коп. у
січні 2011року, 202гр.32коп. у лютому 2012року
не підлягають стягненню.

Разом із тим із матеріалів справи
вбачається ,що згідно актів-претензій
від 26.02.2010р(а.с.54) від 01.03.2011р(а.с.55) від
02.01.2013р(а.с.31) від 04.02.2013р(а.с.178) послуга
фактично надавалась із зниженням її
якості,оскільки нормативні вимоги
температурного режиму були додержані
не у всіх жилих приміщеннях, однак не
виходили за межі мінімально допустимої
температури, проте суд дійшов
помилкового висновку про ненадання
взагалі послуги позивачем і відмовив у
повному обсязі у задоволенні позову.

Відповідно до вимог п.5 Порядку
перерахунку… і формул,наведених у п.5
цього Порядку перерахунку у даній
справі підлягають нараховані суми
шляхом зменшення нарахувань
відповідно до актів-претензій від
26.02.2010р(а.с.54)на суму 22гр.73 коп., від
01.03.2011р(а.с.55) на суму 22гр.19коп.,
від02.01.2013р(а.с.31) на суму 15гр.57коп., від
04.02.2013р(а.с.178) на суму 13гр.63 коп.,коли
була надана послуга неналежної якості .

Так, виходячи із того,що у лютому
2010року згідно акту-претензії від
26.10.2010року температура повітря
наріжної кімнати складала +15 град, а
температура у внутрішніх жилих
приміщеннях +16град,то ,виходячи із

d

формули: C=T x 0,05 x( 18 - t) x--------, при 12
град.С<= t < = 18 градС

m

С= T x 0,05 x (20-t) x d1 : М, при 14 град.С
< t < 20 град.С

( для наріжних кімнат),

Сума зменшення розміру плати за площею
квартири повинна бути :

3,90гр./м2 х 28х2х5%х31,5 кв.м : 28 = 12,28
гр.

3,90 гр./м2 х 28х4х5%х13,4кв.м : 28 = 10,45 гр

12,28гр.+ 10,45гр.=22,73гр.,тобто
перерахунок здійснений щодо всієї
житлової площі квартири.

З таким розрахунком і за іншими
актами- претензіями погоджується
судова колегія,оскільки він
відповідає вимогам п.5 Порядку
проведення перерахунків розміру плати
за надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення в разі
ненадання їх або надання не в повному
обсязі, зниження якості, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№151 від 17.02.2010 року .

Із розрахунку позивача видно,що за
період з 01.01.2010року по 01 .11.2013року
нараховано до сплати 6441гр.39коп,
сплачено відповідачкою 2774гр.79коп.

З урахуванням виключених із рахунку
сум за ненадання послуги і зменшених
за надання неякісних послуг в
зазначений період як на підставі
наданих актів-претезій,що містяться в
матеріалах справи, так і за інші місяці
,у які позивачем зменшена сума до
сплати у зв»язку із неналежим наданням
послуги з опалення на загальну суму
289гр.82коп., стягненню з відповідачки
підлягає: 6441гр.39коп.- 575гр.71коп
.-289гр.82коп.-. 2774гр.79коп.= 2801гр.07 коп.

Посилання відповідачки на Акт-припис
представника концерну МТМ від 16.12.2009
року на адресу балансоутримувача
будинку АДРЕСА_1 м. Запоріжжі і
ствердження про те,що концерном
взагалі не були надані їй послуги з
опалення , а тому вона не зобов»язана
сплачувати будь-яку суму ,не можуть
бути взятими до уваги, оскільки
суперечать здобутим доказам, зокрема,
актам- претензіям від 26.02.2010р(а.с.54) від
01.03.2011р(а.с.55) від 02.01.2013р(а.с.31) від
04.02.2013р(а.с.178) ,із яких вбачається,що
послуги з опалення відповідачка
отримувала, а тому пропорційно
отриманим послугам повинна їх
оплачувати.

З огляду на зазначене, судова колегія
приходить до висновку про те,що рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Концерну «Міські
теплові мережі» в особі Філії Концерну
«МТМ» Заводського району задовольнити
частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року у цій
справі скасувати.

Позовні вимоги Концерну «Міські
теплові мережі» в особі Філії Концерну
«МТМ» Заводського району задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну
«Міські теплові мережі» м.Запоріжжя
2801гр.07коп.(дві тисячі вісімсот одну
гривню),а також судовий збір в сумі
114гр.70коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: