Справа № 697/2953/14-ц
№ пров. 2/697/843/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року

Канівський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі : головуючого судді - Льон О.М.

при секретарі - Дряновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Каневі Черкаської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та виконавчого
комітету Канівської міської ради про
часткове скасування розпорядження та
часткове скасування свідоцтва про
право власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та виконавчого
комітету Канівської міської ради про
часткове скасування розпорядження та
часткове скасування свідоцтва про
право власності посилаючись на те, що
відповідно до розпорядження відділу
приватизації державного житлового
фонду Канівської міської ради № 1122 від
15.02.1994 вирішено безоплатно передати у
приватну власність ОСОБА_3 та членам її
сім'ї - ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4
квартиру АДРЕСА_1. На підставі цього
рішення виконкому вказаним особам
видано 15.02.1994 видано свідоцтво № 1499 про
право власності на житло.

Позивач вважає, що зазначене
розпорядження № 1122 від 15.02.1994 та
свідоцтво про право власності на житло
№ 1499 від 15.02.1994 в частині виникнення та
фіксування права власності на квартиру
у позивача - ОСОБА_1, є незаконним та
підлягають до скасування, поскільки на
момент приватизації квартири позивач
проживав в АДРЕСА_4 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, подала до суду письмову
заяву в якій справу просить слухати в
його відсутність, позов підтримує в
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилися, подали
до суду заяви в яких просять справу
слухати в їх відсутність, щодо
задоволення позову не заперечують.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Канівської міської ради, в
судове засідання не з'явився, до суду
надійшла заява про розгляд справи без
їх участи, вважають позов
обґрунтованим та таким, що підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяв сторін про слухання
справи за їх відсутності, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до
розпорядження відділу приватизації
державного житлового фонду Канівської
міської ради № 1122 від 15.02.1994 вирішено
безоплатне передати у приватну
власність ОСОБА_3 та членам її сім'ї -
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право
власності № 1499 від 15.02.1994, виданого на
підставі рішення виконкому Канівської
міської ради № 1122 від 15.02.1994,
вбачається, що квартира в АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_3 та членам її сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_1
та ОСОБА_4 (а.с. 17-19).

Згідно свідоцтва про одруження від
10.08.1998 ОСОБА_4 змінила прізвище на
«ОСОБА_4» ( а.с. 15) .

Відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», приватизація державного
житлового фонду - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Відповідно до п.2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», передача займаних
квартир (будинків, кімнат у
гуртожитках) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають в
цій квартирі (будинку, кімнаті
гуртожитку), в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку, кімнати в гуртожитку).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і вдіповідати цого
внутрішній волі.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України ,
передбачено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом достовірно встановлено, що на
момент приватизації квартири, а саме: у
1994 році позивач ОСОБА_1 проживав у
АДРЕСА_4 ( з жовтня 1992 року), що
підтверджується даними його паспорта (
а.с. 4-5), у подальшому позивач
постійно проживав у м. Києві за різними
адресами та жодного разу не проживав та
не реєстрував своє місце перебування у
м. Каневі, у зв'язку з чим, суд вважає, що
оспорюване розпорядження відділу
приватизації державного житлового
фонду Канівської міської ради є
незаконним і підлягає скасуванню, а
свідоцтво про право власності на житло
- визнанню недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197, 214-215, 294 ЦПК
України, ст.ст. 203,328 ЦК України , суд -

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження відділу приватизації
державного житлового фонду Канівської
міської ради № 1122 від 15.02.1994 та
свідоцтво про право власності на житло
№ 1499 від 15.02.1994 в частині виникнення та
фіксування права власності на квартиру
АДРЕСА_1 у ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Черкаської області через Канівський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення

Головуючий -підпис-
О . М . Льон

З оригіналом згідно

Суддя
О.М. Льон