АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 441/9330/12 22-ц/774/2024/К/14
Справа № 441/9330/12 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/2024/К/14 інстанції - Тарасенко О.В.
Категорія 43 (4) Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Остапенко В.О., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Герасимчук Г.І.,

за участю - позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - Відділ опіки та піклування неповнолітніх виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Тернівський районний сектор у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2, прізвище якої у теперішній час ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 вересня 2012 року є єдиною власницею квартири АДРЕСА_1. Разом із нею у квартирі зареєстровані її рідний брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та рідна сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Останні у квартирі не проживають, однак на них нараховуються комунальні послуги, що змушує її нести додаткові витрати на утримання своєї власності та завдає перешкоди у користуванні нею, тому просила суд усунути їй перешкоди в праві користування власністю - квартирою АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі зобов'язавши Тернівський районний сектор у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації у вказаній квартирі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, усунуто їй перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі та знято ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно розглянув справу за відсутності відповідача, позбавивши його права захистити інтереси своїх неповнолітніх дітей, незаконно порушив право неповнолітніх дітей на житло, а також не врахував, що позивачем не заявлялася вимога про позбавлення неповнолітніх дітей права користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття їх з реєстрації.

В своїх запереченнях позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.09.2012 року.

Згідно довідки № 152 від 09.11.2012 року виданої Криворізькою міською довідково-інформаційною службою у вказаній квартирі крім позивача зареєстровані її рідний брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та рідна сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.09.2004 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування комунальних платежів ОСОБА_2 з урахуванням реєстрації у спірній квартирі її неповнолітніх брата та сестри є порушенням права позивача у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим дійшов висновку, що це порушення підлягає захисту, оскільки вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у тому числі і малолітніх дітей, відповідачем в свою чергу не надано доказів, які б підтверджували поважність причин не проживання дітей всупереч їх бажанню на спірній жилій площі, а пов'язування права користування жилим приміщенням з реєстрацією осіб у цьому приміщенні, на думку суду, є неправильним.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ст. 7 Закону від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-ІV) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Діти віком від 15 до 18 років подають заяву особисто. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх, які не мають батьків, та осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон № 1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК), про що зазначено і в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року та в Узагальненні судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» від 28 січня 2013 року.

Як убачається із матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом позивачем ОСОБА_2 питання про право користування неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі відповідно до норм житлового та цивільного законодавства не ставилося, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою, які є похідними від права користування житловим приміщенням ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Крім того, знявши ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з реєстрації у вказаній квартирі, судом не враховано, що зняття з реєстрації не входить до компетенції суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням, відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, прізвище якої у теперішній час ОСОБА_2, до ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: