Справа № 127/7930/14-ц Провадження № 22-ц/772/3811/2014Головуючий в суді першої інстанції Бар'як А. С.
Категорія 55 Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.

суддів: Копаничук С.Г., Чорного В.І.

при секретарі Кирилюк Л.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницяліфт» про стягнення компенсації середнього заробітку, стягнення компенсації втрати частки заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницяліфт» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2014 року, ухвалене по даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницяліфт» (надалі ТОВ «Вінницяліфт»).

Мотивуючи позовні вимоги він посилався на те, що працюючи на посаді інженера охорони праці та техніки безпеки в ТОВ «Вінницяліфт», 11 лютого 2013 року звільнився з цієї посади за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю. В день звільнення ТОВ «Вінницяліфт» розрахунку з ним не провело.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 05 листопада 2013 року з ТОВ «Вінницяліфт» стягнуто на його користь: вихідну допомогу в розмірі 5100 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1214 грн. 29 коп. та 2000 грн. моральної шкоди.

Проте, не зважаючи на ухвалене рішення, відповідач на час звернення до суду з цим позовом розрахунку з ним не провів. В зв'язку з цим він просив стягнути з ТОВ «Вінницяліфт» середньомісячний заробіток за час затримки проведення розрахунку в сумі 14441 грн. 02 коп., компенсацію втрати частки заробітку в сумі 214 грн. 69 коп., інфляційні втрати в сумі 214 грн. 86 коп. та 3825 грн. моральної шкоди.

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Вінницяліфт» на користь ОСОБА_2 14441 грн.02 коп. середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

На рішення ТОВ «Вінницяліфт» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про його скасування в частині стягнутої судом середньомісячної заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на обставинах про те, що згідно наявних у справі довідок ОСОБА_2 була нарахована за вказаний період допомога по безробіттю в сумі 11849,85 грн., яка судом першої інстанції, при задоволенні позовних вимог була врахована частково.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом при вирішенні питання про визначення розміру заробітної плати за час затримки розрахунку з ОСОБА_2 не була врахована допомога по безробіттю, знайшли своє часткове підтвердження.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, погодився з доводами позивача, про те, що виплачена йому в грудні 2013 року допомога в сумі 6620 грн. 02 коп., перевищувала його середньомісячний заробіток і тому її не слід враховувати в загальну суму виплаченої допомоги по безробіттю.

Однак такі висновки є хибними і за своїми наслідками вони потягли за собою ухвалення в цій частині незаконного рішення.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 05 листопада 2013 року з ТОВ «Вінницяліфт» було стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 1214 грн. та вихідну допомогу в розмірі 5100 грн. Вказане рішення в частині проведення розрахунку з ОСОБА_2 було виконане відповідачем лише 23 квітня 2014 року.

З часу звільнення ОСОБА_2 з роботи, а саме з 12 лютого 2013 року по 23 квітня 2014 року з ним не проводився розрахунок. Дані обставини відповідачем не оспорювались.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст. 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до постанови КМ України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» така заробітна плата обчислюється із сумарної заробітної плати за два останніх місяці, що передували звільненню.

Згідно довідки заробітна плата ОСОБА_2 в грудні 2012 становила 1700 грн., а в січні 2013 року 1295 грн.24 коп. За цей період ним було відпрацьовано 37 робочих днів. Отже його середньоденна заробітна плата становила 1700 грн. + 1295 грн.24 коп. : 37 днів = 80 грн. 95 коп.

Розрахунок робочого часу на 2013 та 2014 роки здійснюється відповідно до листів Міністерства соціальної політики України від 21.08 2012 року за № 9050/0/14-12/13 та від 04.09.2013 року за № 9884/0/14-13/13.

За період з дати звільнення ОСОБА_2, а саме з 12 лютого 2013 року по 23 квітня 2014 року, тобто по дату проведення з ним розрахунку кількість робочих днів становила 301 день, із яких за період з 12 лютого по 4 березня 2013 року стягнута з ТОВ «Вінницяліфт» середня заробітна плата за рішенням апеляційного суду від 05 листопада 2013 року за 15 робочих днів в сумі 1214 грн. 95 коп.

Отже, ОСОБА_2 мала б бути виплачена заробітна плата в сумі (301 день - 15 днів) х 80 грн. 95 коп. = 23151 грн.70 коп., але враховуючи те, що йому згідно довідок Державного центру зайнятості була виплачена допомога по безробіттю, в загальній сумі 11849 грн. 85 коп., сума стягуваного з відповідача середнього заробітку має бути зменшена до 11301 грн. 85 коп. ( 23151 грн.70 коп.-11849 грн. 85 коп.) (а.с. 18,19).

За наведених обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 14441 грн. 02 коп. підлягає скасуванню.

На підставі ст. 116, 117 КЗпП України, керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницяліфт» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2014 року ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницяліфт» про стягнення компенсації середнього заробітку, стягнення компенсації втрати частки заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, в частині стягнення 14441 грн. 02 коп. - середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницяліфт» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 11301 грн. 85 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя Підпис В. П. Нікушин

Судді: Підпис С. Г. Копаничук

Підпис В. І. Чорний

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області ________ В. П. Нікушин