Справа № 201/5772/14-ц
Провадження 2/201/1727/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Трещова
В.В., при секретарі Поддєлковій К.В.

розглянувши за участю представників
сторін у відкритому судовому засіданні
в м.Дніпропетровську цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Актабанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Товариства
з обмеженою відповідальністю «Ареал»
про виділ частки майна в натурі та
звернення стягнення на неї,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Актабанк» звернулось до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ареал» про виділ
частки майна в натурі та звернення
стягнення на неї, посилаючись у
позовній заяві на те, що між ним та ТОВ
«Ареал» було укладено кредитний
договір №01-869/Т від 20.02.2012 року.
Відповідно до умов вказаного договору
банк надав ТОВ «Ареал» кредит в сумі
900000 доларів США, а боржник зобов'язався
повернути кошти, одержані в рахунок
кредиту, сплатити проценти за
користування кредитом у розмірі 13,5%
річних та виконати свої зобов'язання у
повному обсязі у строки передбачені
кредитним договором.

З метою забезпечення виконання
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_1 було укладено договір поруки
№01-869/Т/4 від 20.02.2012 року. Відповідно до
положень вказаного договору поруки
поручитель зобов'язується перед банком
відповідати за належне виконання
боржником, зобов'язань, що випливають з
кредитного договору №01-869/Т від 20.02.2012
року в тому числі зобов'язань щодо
повернення кредитних коштів, сплати
комісій у розмірі та в порядку
зазначеному в кредитному договорі,
відшкодування боржником будь-яких
витрат та збитків кредитора, пов'язаних
з неналежним виконанням боржником умов
кредитного договору (в тому числі
сплати пені, штрафів, відшкодування
збитків).

ТОВ «Ареал» в порушення своїх
зобов'язань за кредитним договором не
сплачує відсотки за кредитним
договором починаючи з липня 2012 року.
Також боржником було порушено умови
кредитного договору щодо повернення
тіла кредиту починаючи з липня 2012 року.

Лист-попередження про необхідність
погашення заборгованості, що виникла
за кредитним договором було направлено
ТОВ «Ареал» 01.02.2013 року.

Пунктом 1.4 вказаного договору поруки
вказано, що у разі невиконання
боржником умов основного зобов'язання
в строк, визначений кредитним
договором, поручитель погашає суму
заборгованості за кредитним договором,
нараховані проценти, комісії, штрафні
санкції за несвоєчасне повернення
боржником коштів, наданих в межах
кредитного договору, та інші платежі
передбачені кредитним договором, а
також відшкодовує кредитору збитки за
неналежне виконання умов основного
зобов'язання за першою вимогою
кредитора протягом 10 календарних днів
з моменту направлення кредитором за
адресою, зазначеною у реквізитах
поручителя в договорі поруки,
письмової заяви про невиконання
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором. Станом на 04.04.2014
року поручитель зобов'язання за
кредитним договором поруки не виконав.
Станом на 14.04.2014 року загальна
заборгованість ТОВ «Ареал» перед
банком складає 1 002 609,19 доларів США.
Оскільки майна ОСОБА_1 недостатньо для
виконання ним своїх зобов'язань по
договору поруки від 20.02.2012 року №
01-869/Т/4, позивач звернувся з даним
позовом про стягнення частки у
спільній сумісній власності подружжя
та членів родини.

Позивач просив суд виділити ? частки
майна ОСОБА_2, що належить ОСОБА_1 на
праві спільної сумісної власності
подружжя, а саме: квартири,
містобудівного ансамблю «Крутогорний»
- комплекс «Східна Башта», АДРЕСА_1,
паркувального місця поз. НОМЕР_4
третьої черги містобудівного ансамблю
«Крутогорний» - комплекс «Східна
Башта», АДРЕСА_2, паркувального місця
поз. НОМЕР_5 третьої черги
містобудівного ансамблю «Крутогорний»
- комплекс «Східна Башта», АДРЕСА_2,
нежилого приміщення, що знаходиться в
АДРЕСА_3, офісного приміщення поз.
НОМЕР_7 другої черги громадських
будівель багатофункціонального
призначення (офісний центр) літ. Б-18, б-1,
АДРЕСА_4, автомобіля марки BMW Е60/523І, д.н.
НОМЕР_1, 2005 р.в., автомобіля OPEL VECTRA, д.н.
НОМЕР_6, 2004 р.в.

Виділити 1/3 частки майна ОСОБА_3, що
належить ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності, а саме:
торгово-офісної будівлі, загальною
площею 4256,6 кв.м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_1 належну йому 1/2
частку: квартири, містобудівного
ансамблю «Крутогорний» - комплекс
«Східна Башта», АДРЕСА_1, паркувального
місця поз. НОМЕР_4 третьої черги
містобудівного ансамблю «Крутогорний»
- комплекс «Східна Башта», АДРЕСА_2,
паркувального місця поз. НОМЕР_5
третьої черги містобудівного ансамблю
«Крутогорний» - комплекс «Східна
Башта», АДРЕСА_2, нежилого приміщення,
що знаходиться в АДРЕСА_3, другої черги
громадських будівель
багатофункціонального призначення
(офісний центр) літ. Б-18, б-1, АДРЕСА_4,
автомобіля марки BMW Е60/523І, д.н. НОМЕР_1,
2005 р.в., автомобіля OPEL VECTRA, д.н. НОМЕР_6, 2004
р.в. та належну йому 1/3 частку
торгово-офісної будівлі, загальною
площею 4256,6 кв.м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_5.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №01-869/Т від 20.02.2012
року та договором поруки № 02-869/Т/4 від
20.02.2012 року стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акта Банк» (ЄРДПОУ 35863708) в загальному
розмірі 1 002 609, 19 доларів США, а також
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Актабанк» судові витрати.

Представник позивача у судовому
засідання позов підтримав з підстав в
ньому викладених.

Представники відповідачів у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, посилаючись на його
безпідставність та необґрунтованість.
Надали у судовому засіданні копію
рішення Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 23 вересня 2014
року.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи у судовому засіданні
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши представника позивача,
представників відповідачів,
дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до наступного.

Правовідносини, які виникли між
сторонами по даній цивільній справі
врегульовані нормами ЦК України та
умовами кредитного договору №01/869/Т від
20.02.2012 року та договором поруки.

Судом встановлено, що між ПАТ
«Актабанк» та ТОВ «Ареал» було
укладено кредитний договір № 01-869/Т від
20.02.2012 року.

Відповідно до умов вказаного
кредитного договору позивач надав ТОВ
«Ареал» кредит в сумі 900 000 доларів США,
а боржник зобов'язався повернути кошти,
одержані в рахунок кредиту, сплатити
відсотки за користування кредитом у
розмірі 13,5% річних та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки
передбачені кредитним договором.

Пунктом 3.6 кредитного договору
встановлено, що у разі прострочення
боржником строку сплати процентів,
комісій відповідно до умов кредитного
договору протягом 10 календарних днів, у
перший робочий день після спливу
вказаного 10-денного строку
прострочення позивач має право вважати
строк повернення кредиту таким, що
настав, та вимагати від позичальника в
цей день погасити кредит в повному
обсязі, сплатити проценти, комісію,
пеню, неустойку та інші платежі, що
вказані у кредитному договорі,
розраховані на цей день (за фактичний
час користуванням кредитом або його
частиною).

ТОВ «Ареал» в порушення своїх
зобов'язань за кредитним договором не
сплачує відсотки за кредитним
договором починаючи з липня 2012 року.
Також боржником було порушено умови
кредитного договору щодо повернення
тіла кредиту починаючи з липня 2012 року.

Станом на 14.04.2014 року загальна сума
заборгованості ТОВ «Ареал» перед
позивачем за кредитним договором
№01-869/Т від 20.02.2012 року становить 1 002 609,19
доларів США, а саме: - строкова
заборгованість за кредитом 632 150
доларів США, прострочена
заборгованість за кредитом 224 994
доларів США, заборгованість за
відсотками станом на 14.04.2014 року
складає 123 017,20 доларів США в тому числі
прострочена заборгованість за
відсотками складає 120 269,72 доларів США,
пеня за прострочення строків
повернення кредиту в розмірі 13 659,83
доларів США, пеня за прострочення
строків повернення відсотків у розмірі
8 788,16 доларів США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_1 було укладено договір
поруки №01-869/Т/4 від 20.02.2012 року.

Відповідно до положень вказаного
договору поруки поручитель
зобов'язується перед банком
відповідати за належне виконання
боржником, зобов'язань, що випливають з
кредитного договору № 01-869/Т від 20.02.2012
року, в тому числі зобов'язань щодо
повернення кредитних коштів, сплати
комісій у розмірі та в порядку
зазначеному в кредитному договорі,
відшкодування боржником будь-яких
витрат та збитків кредитора, пов'язаних
з неналежним виконанням боржником умов
кредитного договору(в тому числі
сплати пені, штрафів, відшкодування
збитків).

Пунктом 1.4 вказаного договору поруки
вказано, що у разі невиконання
боржником умов основного зобов'язання
в строк, визначений кредитним
договором, поручитель погашає суму
заборгованості за кредитним договором,
нараховані проценти, комісії, штрафні
санкції за несвоєчасне повернення
боржником коштів, наданих в межах
кредитного договору, та інші платежі
передбачені кредитним договором, а
також відшкодовує кредитору збитки за
неналежне виконання умов основного
зобов'язання за першою вимогою
кредитора протягом 10 календарних днів
з моменту направлення кредитором за
адресою, зазначеною у реквізитах
поручителя в договорі поруки,
письмової заяви про невиконання
боржником своїх зобов'язань по
кредитному договору.

Судом встановлено, що 01.02.2013 року банк
направив поручителю повідомлення -
вимогу від 30.01.2013 року, в якій
зазначалось про невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором та
про необхідність погашення склавшоїся
заборгованості з зазначенням
відповідних рахунків, на які суми
підлягають сплаті. Таким чином
відповідно до пунктів 1.4. та 2.1.1.
Договору поруки Поручитель повинен був
сплатити по зобов'язанням боржника за
кредитним договором протягом 10 днів з
моменту направлення такої вимоги,
тобто до 11.02.2013 року включно. Станом на
04.04.2014 року поручитель зобов'язання за
договором поруки не виконав.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Положення частин 1 та 2 ст. 554 ЦК України
передбачають, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до частини першої статі 543
ЦК України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо. Отже, положення
законодавства надають банку право
пред'явити позов як до боржника та
поручителя разом так і до кожного з них
окремо.

У зв'язку з наведеним грошові вимоги
щодо стягнення заборгованості за
кредитним договором банк правомірно
пред'являє до поручителя відповідно до
умов договору поруки.

Судом також було встановлено, що 12
квітня 2013 року Жовтневим районним
судом м.Дніпропетровська винесено
рішення за позовом ПАТ «Актабанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 7 452 596,51
грн.

На виконання вказаного рішення
Жовтневим районним судом
м.Дніпропетровська старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Саване С.М.
відкрито виконавче провадження № 38707994
по виконанню виконавчого листа
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 14.06.2013 року по
справі №201/2262/13ц, по стягненню з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Актабанк» 7 452 596,51 грн.

14.11.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Саване С.М.
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві по
виконавчому провадженню №38707994 у
зв'язку з неможливістю виконання -
відсутністю у боржника майна на яке
може бути здійснено стягнення.

Встановлено, що між банком та ОСОБА_1
було укладено договір застави
(транспортного засобу) №01-869/Т/3 від
20.02.2012 року, згідно з умовами п. 1.2 якого
заставодавець передав в заставу банку
належний йому автомобіль TOYOTA CAMRY,
реєстраційний номер НОМЕР_3.

У зв'язку з невиконанням Позичальником
та Заставодавцем у встановлений строк
умов кредитного договору, 19 березня 2013
року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу вчинено
виконавчий напис №1051 на автомобіль:
марка - TOYOTА; модель - CAMRY; тип ТЗ -
ЛЕГКОВИЙ СЕДАН - В; рік випуску - 2007;
реєстраційний номер НОМЕР_3; номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_8, VIN-НОМЕР_9, колір
сріблястий, що належить ОСОБА_1.

01.04.2013 року постановою старшого
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Вороніної І.М. (ВП
№37319135) накладено арешт та заборону
відчуження на вищевказаний автомобіль,
що є предметом звернення стягнення.

02.04.2013 року вищевказана постанова про
арешт та заборону відчуження
автомобіля TOYOTA CAMRY була направлена
державним виконавцем до ГУ МВС України
в Дніпропетровській області (вих. №10292
від 02.04.2013 року) для відома та виконання.

05.02.2014 року старшим державним
виконавцем Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Вороніною І.М.
складено акт опису та арешту
вищевказаного автомобіля, який було
передано на відповідальне зберігання
директору торгуючої організації - ТОВ
«Кібелла» Саркісову В.Л.

Згідно умов договору застави, заставна
вартість автомобіля TOYOTA CAMRY,
реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 170550
грн., що не достатньо для погашення
заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 366 ЦК України,
кредитор співвласника майна, що є у
спільній частковій власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї.

Оскільки майна відповідача ОСОБА_1 не
достатньо для виконання ним своїх
зобов'язань по договору поруки від
20.02.2012 року №01-869/Т/4, то відповідно
позивач має право звернутися з даним
позовом про стягнення частки у
спільній сумісній власності подружжя
та членів родини.

Встановлено, що 29 березня 1986 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом ЗАГС
Бабушкінського району
м.Дніпропетровська було зареєстровано
шлюб. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до вимог ст. 60 СК
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку.

Згідно положень ст. 370 ЦК України,
співвласники мають право на виділ
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Відповідно до частини 1 статті 371 ЦК
України кредитор співвласника майна,
що є у спільній сумісній власності, у
разі недостатності у нього іншого
майна, на яке може бути звернене
стягнення, може пред'явити позов про
виділ частки із спільного майн в натурі
для звернення стягнення на неї.

Відповідно до ч. 2 статті 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Відповідно до частини 1 ст. 366 ЦК України
кредитор співвласника майна, що є у
спільній частковій власності,у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, у разі
неможливості виділу в натурі частки із
спільного майна або заперечення інших
співвласників проти такого виділу
кредитор має право вимагати продажу
боржником своєї частки у праві
спільної часткової власності з
направленням суми виторгу на погашення
боргу.

У разі відмови боржника від продажу
своєї частки у праві спільної
часткової власності або відмови інших
співвласників від придбання частки
боржника кредитор має право вимагати
продажу цієї частки з публічних торгів
або переведення на нього прав та
обов'язків співвласника-боржника, з
проведенням відповідного перерахунку.

Згідно із частиною другою статті 368 ЦК
України суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи.

Відповідно до ч. 4 статті 3 СК України
сім'я утворюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки; дитина належить до сім'ї
своїх батьків і тоді, коли спільно з
ними не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 368 ЦК
України майно набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Відповідно до статті 175 СК України
майно, набуте батьками і дітьми за
рахунок їхньої спільної праці чи
спільних коштів, належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що 23 вересня 2014 року
Бабушкінським районним судом
м.Дніпропетровська було винесено
рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя.
Вказаним рішенням у задоволенні
позовних вимог було відмовлено, що
підтверджується копією зазначеного
рішення наявного в матеріалах справи.
Вказане рішення набуло законної сили.

Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо
виділу частини із спільного майна в
натурі для звернення стягнення на неї,
суд прийшов до висновку, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити, оскільки, як було
встановлено рішенням Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
23 вересня 2014 року, майно з якого просить
позивач виділити частку із спільного
майна відповідачу ОСОБА_1 не належить, а
належить відповідачу ОСОБА_2, тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

З урахуванням того, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, також не
підлягає стягненню судовий збір, який
було сплачено позивачем при поданні
позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська.

Суддя