АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/939/2013
Головуючий в І інстанції: :
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при
секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дніпровського районного
суду міста Києва від 27 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва,
треті особи: комунального підприємства
«Головний інформаційно-обчислювальний
центр», приватне акціонерне товариство
«Отіс» про визнання недійсним і
скасування боргу,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, у якому просила визнати
недійсним і скасувати борг по оплаті
житлово-комунальних та інших послуг за
період 2000-2001 років та зобов'язати КП УЖГ
Дніпровського району м. Києва
здійснити перерахунок оплати за
житлово-комунальні послуги згідно
тарифом оплати до 20-го числа за період з
1 жовтня 2012 року, виключивши при цьому
оплату за користування ліфтом і в
подальшому не нараховувати платежі за
користування ліфтом.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 27 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримала та
просила її задовольнити.

Представник КП УЖГ Дніпровського
району м. Києва - Пількевич О.А. та
представник третьої особи КП «ГІОЦ» -
Науменко С.В. проти апеляційної скарги
заперечували, просили суд рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 27 листопада 2013 року залишити
без змін.

Представник третьої особи ПрАТ «Отіс»,
належним чином повідомленої про дату,
час та місце розгляду справи у судове
засідання не прибув, про причини неявки
суд не повідомив, у зв'язку із чим
колегія суддів вважала за можливе
слухати справу у його відсутність на
підставі частини другої статті 305 ЦПК
України.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність її часткового
задоволення з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,
що позивач проживає у АДРЕСА_1 та,
відповідно, є споживачем
житлово-комунальних послуг за вказаною
адресою.

З копій свідоцтв про смерть батьків
позивача вбачається, що мати ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а батько ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6 мала право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - учасників бойових
дій, а ОСОБА_7 був інвалідом 1 групи та
мав пільги, як ветеран війни - інвалід
війни, що підтверджується відповідними
посвідченнями.

Також з матеріалів справи вбачається,
що позивач зверталась до Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації зі скаргою від 23.08.2013 про
надання житлово-комунальних послуг
низької якості та у зв'язку з цим з
проханням врегулювати оплату за дані
послуги щодо її квартири із
застосуванням звичайного, а не
підвищеного тарифу.

На звернення ОСОБА_3 Дніпровською
районною в м. Києві державною
адміністрацією надана відповідь від
18.09.2013, у якій зазначено про те, що
будинок позивачки прийнято на
утримання та експлуатаційне
обслуговування КП по УЖГ Дніпровського
району м. Києва, згідно розпорядження
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації від 01.08.2012 № 330,
технічне обслуговування ліфту
проводиться організацією ПрАТ «СЛУ-1
ОТІС», ліфтове обладнання під'їзду
будинку позивачки перебуває в робочому
стані, в обслуговуючу організацію ПрАТ
«ОТІС» ЖРЕО-417 подано заяву на
відновлення кнопки виклику на другому
поверсі будинку. Станом на
01.09.2013заборгованість за
житлово-комунальні послуги по квартирі
позивача складає 2 150,08 грн, яка виникла
за період 2000-2001 р.р., списання боргів за
спожиті житлово-комунальні послуги
чинним законодавством не передбачено,
за умови укладення договору на
реструктуризацію заборгованості та
його виконання при нарахування оплати
за житлово-комунальні послуги будуть
застосовуватися тарифи, встановлені
для розрахунку з населенням з оплатою
останнім до 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Також судом першої інстанції
встановлено, що позивачем договір про
участь у витратах на утримання будинку
та прибудинкової території укладений
15.11.1996 з ЖЕК-902, з відповідачем такий
договір не укладався.

Як вбачається із рахунку на сплату за
житлово-комунальні послуги за серпень
2013 року по квартирі АДРЕСА_1 нарахована
заборгованість у розмірі 2 150,08 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позову в частині вимог про
визнання недійсним та скасування боргу
по оплаті житлово-комунальних послуг
за період 2000-2001 років, так як вони не
знайшли свого підтвердження при
розгляді справи.

Разом з тим помилковим є висновок суду
щодо застосування до спірних
правовідносин строку позовної
давності, про який заявлено стороною у
справі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Проте, до спірних правовідносин
підлягає застосуванню частина п'ята
статті 261 ЦК України, згідно з якою за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Враховуючи, що тарифи після 20 числа
введені в дію з 01.02.2011 згідно
розпорядження КМДА від 29.12.2010 № 1221 та №
1222, то фактично з цього часу для
позивача починає свій перебіг строк
позовної давності.

Враховуючи викидане, відсутні підстави
вважати, що ОСОБА_3 звернулась до суду
із пропуском строку позовної давності.

Разом з тим, суд дійшов законного та
обґрунтованого висновку щодо того, що
по будинку позивача вартість складової
на утримання ліфта по квартирам з
другого та вище поверхів включена до
тарифу на послуги з утримання будинків,
а тому в частині вимог зобов'язання
відповідача виключити по квартирі
позивачки із нарахувань вартості
житлово-комунальних послуг витрат на
обслуговування ліфта правомірно
відмовив.

Не підлягають задоволенню також вимоги
щодо зобов'язання відповідача в
майбутньому не нараховувати плати за
користування ліфтом, оскільки судом
врегульовуються спірні
правовідносини, що вже виникли між
сторонами.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що суд дійшов помилкових
висновків по суті заявлених вимог, а
нарахування боргу по квартирі АДРЕСА_1
є безпідставним, не знайшли свого
підтвердження при апеляційному
розгляді справи.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, не відносяться до підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, і
рішення суду зміні з виключенням з
мотивувальної частини посилання на
відмову в позові з підстав пропуску
строку позовної давності на підставі
пункту третього частини першої статті
307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 27 листопада 2013 року
змінити.

Виключити з мотивувальної частини
рішення посилання на відмову в позові з
підстав пропуску строку позовної
давності.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий : І.М.
Вербова

Судді : Г.М.
Кирилюк

М.М.Панченко