У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2014
року

місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого – судді Бенца К.К.,

при секретарі Вайда Я.П.,

розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів з 14.05.2013 р. по 02.04.2014 р.,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області звернулася з
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів з 14.05.2013 р. по 02.04.2014 р.

Головуючий суддя Бенца К.К.
заявила самовідвід, мотивуючи це
тим, що позивачем по справі ОСОБА_1 по
іншій справі, яка надійшла на розгляд
судді Бенца К.К. за №308/2557/14-ц за заявою
ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2,
відділ РАЦС Ужгородського МУЮ
Закарпатської області про
встановлення факту проживання однією
сім’єю чоловіка та жінки без шлюбу,
було надано заяву в якій позивач
поширила неправдиву інформацію про те,
що суддя Бенца К.К. перебуває у дружніх
стосунках з стороною по справі ОСОБА_2
що може негативно вплинути на
вирішення даної справи, в зв’язку з чим
просила її заяву залишити без розгляду.

Суд вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції про захист прав людини та
основних свобод і ст. 9 Конституції
України, ст.20 ЦПК України суддя не
може брати участь у розгляді справи,
оскільки є обставини, які викликають
сумнів в його безсторонності, а отже і
об'єктивності.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції про захист прав людини та
основних свобод і ст. 9 Конституції
України кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов’язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського
Суду з прав людини наявність
безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6
Конвенції повинна визначатись
суб’єктивними та об’єктивними
критеріями. Відповідно до
суб’єктивного критерію беруться до
уваги особисті переконання та
поведінка окремого судді, тобто чи
виявляв суддя упередженість або
безсторонність у даній справі.
Відповідно до об’єктивного критерію
визначається, серед інших аспектів, чи
забезпечував суд як такий та його склад
відсутність будь-яких сумнівів у його
безсторонності. У кожній окремій
справі слід враховувати, чи мають
стосунки, що розглядаються, таку
природу та ступень, що свідчать про
небезсторонність суду.

Згідно п.12 висновку №1 (2001)
Консультативної ради європейських
суддів для Комітету ОСОБА_3 Європи про
стандарти незалежності судових
органів та незмінюваність суддів
незалежність судової влади означає
повну неупередженість із боку суддів.
При винесенні судових рішень відносно
сторін у судовому розгляді, судді
повинні бути безсторонніми, а саме:
вільними від будь-яких зв’язків,
прихильності чи упередження, що
впливає - або може сприйматися як таке,
що впливає - на здатність судді
приймати незалежні рішення. В цьому
випадку незалежність судової влади є
втіленням загального принципу: “ніхто
не

може бути суддею у власній справі”.
Значення цього принципу виходить
далеко за конкретні інтереси певної
сторони в будь-якій суперечці. Судова
влада повинна користуватися довірою не
тільки з боку сторін по конкретній
справі, але й з боку суспільства в
цілому. І суддя повинен не тільки бути
реально вільним від будь-якого
невідповідного упередження або
впливу, але він або вона повинні бути
вільними від цього й в очах розумного
спостерігача. В іншому випадку довіра
до незалежності судової влади буде
підірвана.

Пунктом 4 частини 1 статті 20 ЦПК України
встановлено, що суддя не може брати
участі в розгляді справи і підлягає
відводу (самовідводу), якщо є інші
обставини, які викликають сумнів в
об’єктивності та неупередженості
судді.

На підставі викладеного вище, в силу
статті 20 п.4 ЦПК України з врахуванням
позиції Європейського Суду з прав
людини, суд приходить до висновку, що
вище викладені обставини можуть
викликати сумніви у об’єктивності та
неупередженості головуючого по даній
справі судді та є підставою для
задоволення заяви про самовідвід.

Відповідно до статті 25 ЦПК України у
разі задоволення заяви про відвід
комусь із суддів або всьому складу
суду, якщо справа розглядається
колегією суддів, справа розглядається
в тому самому суді тим самим кількісним
складом колегії суддів без участі
відведеного судді або іншим складом
суддів, який визначається у порядку,
встановленому частиною третьою статті
11-1 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 20, 23-25, 208-210 ЦПК
України, суд -

ухвалив:

Задовольнити заяву головуючого –
судді Бенца К.К. про самовідвід по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів з 14.05.2013
р. по 02.04.2014 р.

Передати матеріали цивільної справи
канцелярії Ужгородського
міськрайонного суду для виконання
вимог, передбачених ст. 25 ЦПК
України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

К.К.Бенца