Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Леска В.В., Чужі Ю.Г.,

з участю секретаря - Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції на рішення
Ужгородського міськрайонного суду вді
06 серпня 2014 року по справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_1, ТзОВ "Серпантин", третя особа МВ
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ПАТ КБ „Приватбанк"
(далі: Банк) звернулося в суд з
зазначеним позовом, в якому просило
виключити із акту опису та звільнити з
під арешту рухоме майно, яке належить
на праві власності ТзОВ „Серпантин", а
саме: - автомобіль марки RENAULT, модель:
MAGNUM 440, рік випуску: 2002, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2 та
автомобіль марки RENAULT, модель: MAGNUM 440.18Т,
рік випуску: 2002, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер: НОМЕР_4, мотивуючи
тим, що вказані автомобілі являються
предметом застави за кредитним
договором №К125-07/Ф, укладеним 28.09.2007 між
Банком і ОСОБА_1, а постановами МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції від 27.08.2009 та від
05.08.2013 накладено арешт на ці автомобілі,
чим порушено право Банку на
задоволення вимог за рахунок предмету
застави.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 06 серпня 2014 року позов
задоволено.

На дане рішення МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову. Зазначає, що рішення суду є
незаконним та необгрунтованим
внаслідок допущених судом першої
інстанції порушень норм матеріального
та процесуального права. Крім того
вважає, що суду слід було залучити до
участі в справі ПАТ „ВТБ Банк", як
особу, в інтересах якої накладено арешт
на майно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, позицію представників апелянта
та Банку, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 28.09.2007 між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№К125-07Ф, згідно якого ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 150000 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15.65% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 27.092012
(а.с.4-6). В забезпечення виконання
зобов'язання за вищезазначеним
договором 28.09.2007 між позивачем та ТзОВ
„Серпантин" було укладено договір
застави рухомого майна, а саме:
автомобіля марки RENAULT, модель: MAGNUM 440,
рік випуску: 2002, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2 та
автомобіля марки RENAULT, модель: MAGNUM 440.18Т,
рік випуску: 2002, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер: НОМЕР_4 (а.с.7-9).

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна,
заставу рухомого майна згідно договору
застави від 28.09.2007 було зареєстровано
12.10.2007 (а.с.92).

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
17 липня 2013 року, що набрало законної
сили, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№К125-07Ф від 28.09.2007, звернуто стягнення
на предмет застави, в тому числі і на
автомобіль марки RENAULT, модель: MAGNUM 440,
рік випуску: 2002, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2 та
автомобіль марки RENAULT, модель: MAGNUM 440.18Т,
рік випуску: 2002, тип ТЗ: сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер: НОМЕР_4, що
належать на праві власності ТзОВ
„Серпантин", шляхом опису та передачі
вказаних автомобілів ПАТ КБ
"Приватбанк" з правом їх продажу ПАТ КБ
"Приватбанк" з укладенням від імені
ТзОВ „Серпантин" договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, зі зняттям
вказаних автомобілів з обліку в
органах ДАІ України, а також наданням
ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу
(а.с.10).

Також встановлено, що постановою
заступника начальника МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Венжега М.Р. від
27.08.2009 на підставі виконавчого напису
№2020, виданого 10.12.2008 приватним
нотаріусом Мукачівського
міськрайонного нотаріального округу,
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ТОВ „Серпантин" у
межах суми звернення стягнення: 1111283.94
грн. Стягувач - ЗАТ КБ „ПриватБанк"
(а.с.11). Як було стверджено в судовому
засіданні апеляційного суду, за заявою
Банку виконавчий напис було повернуто
без виконання

Постановою заступника начальника МВ
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Венжега М.Р. від
05.08.2013 на підставі виконавчого листа
№712/10275/12, виданого 04.07.2013 Ужгородським
міськрайонним судом, накладено арешт
на все майно, що належить боржнику ТОВ
„Серпантин" у межах суми звернення
стягнення: 287770.72 грн. Стягувач - ПАТ
„ВТБ Банк" (а.с.12).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що вищий
пріоритет на заставлене майно має ПАТ
КБ «ПриватБанк".

Такий висновок відповідає обставинам
справи та нормам матеріального права.

Згідно з положеннями ст. 572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

За правилами ст.ст. 14, 23 Закону «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження. Відповідно до
забезпечувального обтяження обтяжувач
має право в разі порушення боржником
забезпеченого обтяженням зобов'язання
або договору, на підставі якого виникло
забезпечувальне обтяження, одержати
задоволення своєї вимоги за рахунок
предмета обтяження в черговості згідно
з установленим пріоритетом.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Заставу спірного рухомого майна згідно
договору застави від 28.09.2007 було
зареєстровано 12.10.2007 (а.с.92) - раніше, ніж
було видано виконавчий напис, та
раніше, ніж було ухвалено рішення суду
на користь ВТБ «Банк», який не є
заставодержателем.

У Договорі застави вартість предмету
застави було визначено сторонами 638430,60
грн. (а.с.9). Як вбачається з рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 17.07.2013,
заборгованість ОСОБА_1 перед Банком
становить 3719119,32 грн. (а.с.12).

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Таким чином, Банк, як заставодержатель,
мав право на звернення до суду із
позовом про зняття арешту із
заставленого майна, тим паче, що на це
майно уже звернено стягнення рішенням
суду.

МВ ДВС Ужгородського МРУЮ вважає, що до
участі в даній справі слід було
залучити ПАТ „ВТБ Банк", оскільки
вимогами даного позову порушуються
його права як стягувача у виконавчому
провадженні за виконавчим листом
712/10275/12, виданим 04.07.2013 Ужгородським
міськрайонним судом. Проте постановою
від 05.08.2013 арешт накладено на все майно
ТзОВ "Серпантин", а позивач ставить
вимогу про зняття арешту лише з майна,
яке перебуває в заставі у Банку.

Таким чином, судом першої інстанції
правомірно вирішено зняти арешт з
автомобілів, які перебувають у заставі
Банку.

Проте, як було встановлено апеляційним
судом, акти опису цих автомобілів не
складались, а тому рішення суду в
частині виключення з акту опису
автомобіля марки RENAULT, модель: MAGNUM 440,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, та
автомобіля марки RENAULT, модель: MAGNUM 440.18Т,
реєстраційний номер: НОМЕР_4 - слід
скасувати, як таке, що не відповідає
обставинам справи (п.3 ч. 1 ст 309 ЦПК
України), та у задоволенні такої
позовної вимоги Банку - відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції - задовольнити
частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 06 серпня 2014 року в частині
виключення з акту опису автомобіля
марки RENAULT, модель: MAGNUM 440, рік випуску:
2002, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, та автомобіля марки RENAULT,
модель: MAGNUM 440.18Т, рік випуску: 2002, тип ТЗ:
сідловий тягач-Е, №;кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер: НОМЕР_4 -
скасувати, та у задоволенні такої
позовної вимоги - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча Судді