Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова

в складі : головуючого -
судді Труханович В.В.

за участю секретаря -
Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
3-ті особи Харківська міська рада,
Інспекція державного архітектурного
будівельного контролю в Харківській
області про визнання права власності,
суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Жовтневого районного суду м. Харкова з
позовом до ОСОБА_2, 3-ті особи Харківська
міська рада, інспекція ДАБК в
Харківській області про визнання права
власності на нерухоме майно, в якому
просила суд визнати за нею право
власності на житловий будинок літ.
«З-2», розташований за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 214, 4 кв.м, житловою
площею 116,3 кв.м, допоміжною площею 98,1
кв.м, разом із надвірними будівлями літ.
«з» - тераса, літ. «з1» - ганок, літ. «з2» -
ганок.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що їй на
праві власності належить житловий
будинок АДРЕСА_1, яке виникло на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку від 01.03.2014 року.

Позивачем за власні кошти було
перебудовано вищезазначений житловий
будинок, а саме збудовано житловий
будинок літ. «З-2», загальною площею 214,4
кв.м, надвірні будівлі тераса літ. «з»,
ганок літ. «з1», ганок літ. «з2».

Роботи по будівництву житлового
будинку виконано без розробки проекту
та без отримання відповідного дозволу
на початок будівельних робіт.

01.04.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі-продажу
об'єкта незавершеного будівництва,
готовністю 90%, житловий будинок літ.
«З-2» разом із усіма надвірними
будівлями.

Відповідно до п. 1.2. цього договору
продаж вказаного об'єкта незавершеного
будівництва визнано 1 500 000 грн., які
покупець повинен передати продавцю
протягом 3 банківських днів з моменту
укладання цього договору, факт сплати
яких підтверджується видачею
відповідної розписки з боку продавця.
Покупець (відповідач) своїм листом від
15.04.2014 року повідомив продавцю, що через
важкі фінансові обставини ним не було
здійснено вказану оплату. На його думку
відповідно до п.1.2 договору, строк
оплати може бути продовженим. На
підставі цього покупець (відповідач)
просив продовжити строк оплати за п.1.2.
договору до 31.05.2014 року.

Позивач не погодився з даною
пропозицією відповідача щодо
продовження терміну сплати до 31.05.2014
року, так як це не відповідає інтересам
та намірам продавця щодо завершення
будівництва вказаного об'єкту
незавершеного будівництва та
звернутися до суду з вимогою про
визнання права власності на вказане
нежитлове приміщення. Таким чином, у
відповідності до п.1.2. цього договору,
відповідачу було повідомлено, що
зобов'язання сторін за цим договором
припиняються, а договір вважається
розірваним за згодою сторін з
наступного дня після спливу строку
здійснення оплати за п.1.2. цього
договору, з 07.04.2014 року.

Після цього, 29.04.2014 року відповідачем на
адресу позивача було направлено листа,
відповідно до якого він заперечував
проти припинення договору, який було
укладено між ним та позивачем, та що він
заперечує проти прав позивача на
набуття, визнання за ним права
власності на збудоване нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що дана позиція
відповідача не ґрунтується на вимогах
норм діючого законодавства і, що такими
діями відповідача порушуються права
позивача, у зв'язку з чим вона змушена
звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явилась, надав заява про
розгляд справи за його відсутності,
прийняти рішення у відповідності до
діючого законодавства.

Представник третьої особи Харківської
міської ради, Жилко С.Е., який діє на
підставі довіреності від 30.12.2013 року, в
судове засідання не з'явився, надав
суду відзив на позовну заяву, в якому
просив суд прийняти законне та
обґрунтоване рішення, яке не порушує
права третіх осіб, та розглянути справу
за наявними в матеріалах справи
доказами та без його участі.

Представник третьої особи Інспекції
ДАБК в Харківській області, Осадчук
В.М., який діє на підставі довіреності
від 05.09.2014 року, в судове засідання
також не з'явився, просив суд
розглянути справу за його відсутності,
постановити рішення у відповідності до
вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
щона підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку від 01.03.2014 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі
за № 195, ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Вищезазначений житловий будинок
розташований на земельній ділянці
площею 0,0433 га. Згідно витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку № НВ-014, виданого
відділом Держземагенства у м. Харкові
28.02.2014 року, кадастровий номер
земельної ділянки:
:07:034:0003,призначення - для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. (а.с.
13-14)

Право власності позивача на
вищезазначений об'єкт нерухомого майна
зареєстровано у встановленому законом
порядку. ( а.с. 15)

До позовної заяви позивачем було
надано копію договору купівлі-продажу
об'єкта незавершеного будівництва від
01.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_1
(продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем),
відповідно до якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю об'єкт незавершеного
будівництва, готовністю 90%, житловий
будинок літ. «З-2» разом із усіма
надвірними будівлями, розташований за
адресою АДРЕСА_1, загальною площею 214,4
кв.м. ( а.с. 9)

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що
сторони зобов'язуються посвідчити
вказаний договір у строк трьох
банківських днів з моменту здійснення
покупцем платежу передбаченого п.1.2.
цього договору.

Як зазначає в позовні заяві ОСОБА_1, і це
підтверджується перепискою між
сторона по договору, відповідач ОСОБА_2
у встановлений договором строк оплату
за нерухоме майно не здійснив, у зв'язку
з чим на підставі п.1.2. Договору
зобов'язання за цим договором
припиняються, а договір вважається
розірваним за згодою сторін з
наступного дня після спливу строку
здійснення оплати. ( а.с. 9-12)

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

В ч 2 ст. 215 ЦК України зазначено, що
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Судом було встановлено, що договір
купівлі-продажу об'єкта незавершеного
будівництва від 01.04.2014 року, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, нотаріально не
посвідчений, у зв'язку з чим, відповідно
до норм діючого законодавства є
нікчемним та не породжує жодних
наслідків для сторін.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що
вона за власні кошти збудувала
житловий будинок літ. «З-2» по АДРЕСА_1.
Однак, дане будівництво було проведено
без розробки проекту та без отримання
відповідного дозволу на початок
будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно Технічного висновку про стан
будівельних конструкцій, складеного
ФОП «ОСОБА_6», враховуючи результати
проведеного огляду основних
будівельних конструкцій житлового
будинку літ. «З-2» з верандою лі. «з»,
ганками літ«з1» та «з2», що розташоване
за адресою АДРЕСА_1 - можлива для
експлуатації, дефектів у несучих
конструкціях і фундаменту будівлі не
виявлено. Технічний стан будівельних
конструкцій в цілому забезпечує
надійну експлуатацію та безпеку для
життя і здоров*я мешканців. Технічне
вирішення, які прийняті при
будівництві житлового будинку
відповідають вимогам діючих норм та
правил державних стандартів
будівельних, санітарних та
протипожежних норм. (а.с.16- 33)

Згідно ч. 2,3 ст. 376 ЦК України, особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» від 30.03.2012 № 6
встановлено, що позов особи, яка
самочинно збудувала нерухоме майно на
земельній ділянці, власником або
користувачем якої є інша особа, про
визнання права власності на цю
нерухомість може бути задоволено судом
на підставі частини третьої статті 376
ЦК, якщо буде встановлено, що власник
або користувач земельної ділянки не
заперечує проти цього, будівництво не
порушує права інших осіб і відповідає
будівельним, архітектурним,
санітарним, екологічним та іншим
нормам і правилам, державним
стандартам.

Відтак, судом було встановлено, що
будівництво будинку літ. «З-2» з
верандою літ. «з», ганками літ«з1» та
«з2» по АДРЕСА_1 не порушує права третіх
осіб і відповідає будівельним,
архітектурним, санітарним, екологічним
та іншим нормам і правилам, державним
стандартам та побудовані на земельній
ділянці, що була відведена для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Разом з тим, позивач в тексті позову
вказує, що відповідач ОСОБА_2 не визнає
його права власності на спірну будівлю.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_2 не може претендувати на
визнання за ним права власності на
житловий будинок літ. «З-2» з верандою
літ. «з», ганками літ«з1» та «з2» по
АДРЕСА_1, оскільки договір
купівлі-продажу, який укладений між ним
та ОСОБА_1 01.04.2014 року є нікчемним.

Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи викладене, позовна заява
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 209-210, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 215, 220, 319, 321, 328, 331, 376, 392
Цивільного кодексу України, п. 14, 15, 16, 17
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» від 30.03.2012 № 6, ст. 112 ЦК
Української РСР, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті
особи Харківська міська рада,
Інспекція державного архітектурного
будівельного контролю в Харківській
області про визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок літ. «З-2»,
розташований за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 214, 4 кв.м, житловою
площею 116,3 кв.м, допоміжною площею 98,1
кв.м, разом із надвірними будівлями літ.
«з» - тераса, літ. «з1» - ганок, літ. «з2» -
ганок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В. В. Труханович