Справа № 372/3178/14 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/6944/14 Доповідач у 2 інстанції Суханова
Категорія 46 24.12.2014
О К Р Е М А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: Суханової Є.М.,
суддів: Мережко М.В.,
при секретарі: Франюк Т.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної справи з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду від 31 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Трипільської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сільської ради, недійсним договорів дарування та скасування державної реєстрації, третя особа Управління Держземагенства Обухівського району,
Позивач звернулася до Обухівського районного суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначила, що вона після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка отримала спадщину у виді 11/18 частини житлового будинку №27 по вул. Наддніпрянська с. Трипілля Обухівського району. Іншим співвласником даного будинку, якому належить 7/18 частини будинку є відповідачка ОСОБА_2. земельна ділянка на якому знаходиться будинок перебувала в її користуванні та користуванні відповідачки. В 2014 році позивачка звернулася землевпорядної організації для виготовлення документації на приватизацію земельної ділянки, та в подальшому дізналася , що дана земельна ділянка якою вона спільно з відповідачем користувалася, вже приватизована ОСОБА_4 ще в 2005 році, коли остання вже не являлася власником вказаного будинку. Вважає що дане ріше сільської ради , яким надано дозвіл на приватизацію є незаконним та просить його скасувати, а також визнати недійсним договір дарування земельної ділянки та державний акт на право власності на земельну ділянку.
Рішенням Обухівського районного суду від 31 жовтня 2014 року по справі позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправним рішення 20 сесії 4 скликання Трипільської сільської ради від 29.04.2005 року №16 в частині затвердження технічної документації на ім'я ОСОБА_4.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,146 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, розташованої с. Трипілля обухівського району вул. Наддніпрянська, 27,кадастровий № 0:01:028:0034 від 22 серпня 2009 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №1474.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії СГ №158883 площею 0,146 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, розташованої с. Трипілля обухівського району вул. Наддніпрянська, 27,кадастровий № 0:01:028:0034 виданий на ім'я ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та не є мотивованим.

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2014 року, апеляційну скаргу апелянта задоволено, рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Під час розгляду справи, судом апеляційної інстанції, були виявлені грубі порушення цивільного процесуального законодавства, судом першої інстанції.

За змістом ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 54 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 2, 3, 5, 160 ЦПК України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, який діє на засадах законності, рівності учасників судового процесу перед законом і судом; провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи; кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону; суддя зобовязаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обовязків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Як встановлено колегією суддів апеляційної інстанції, при оцінці доказів, суд першої інстанції, в порушення вимог діючого процесуального законодавства та в порушення прав сторін по справі, «надав перевагу доказам наданими позивачем та його представником», з посиланням на те, що «вони є взаємоузгодженими, відповідають показам сторін та фактичним обставинам справи, надані в належним чином, а тому ставиться критично до показів представника відповідача, які є не належними та не підтверджуються обставинам справи».

Це є єдине обґрунтування, яке зазначене в рішенні місцевого суду, що призвело до постановлення рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства, дійсним обставинам справи та не враховує правовідносини сторін.

Так, згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Посилання суду першої інстанції на те, що він віддає «перевагу доказам наданими позивачем та його представником, які є взаємоузгодженими, відповідають показам сторін та фактичним обставинам справи, надані належним чином, а тому ставиться критично до показів представника відповідача, які є не належними та не підтверджуються обставинам справи» є грубим порушенням вимог зазначенного вище законодавства та протирічить засадам обєктивного, неупердженного розгляду справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Незаконним є висновок суду про перевагу доказів, які були надані однією стороною над іншими.

Жодних доказів того, що права позивачки були порушені діями відповідачів, суд не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Надання переваги одним доказам над іншими є грубим порушенням вимог чинного законодавства, яке призвело до ухвалення незаконного рішення та порушення прав та правоохоронювальних інтересів, однієї з сторін,

Вказані порушення свідчать про недотримання суддею вимог процесуального законодавства в ході розгляду справи, та з метою недопущення помилок і порушень вимог закону при розгляді цивільних справ у подальшому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу голови Обухівського районного суду Київської області на недоліки і порушення, виявлені при розгляді апеляційної скарги на рішення в справі за позовом ОСОБА_3 до Трипільської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сільської ради, недійсним договорів дарування та скасування державної реєстрації, третя особа Управління Держземагенства Обухівського районудля відповідного реагування і вжиття заходів по недопущенню порушень у майбутньому.

Керуючись ст. 320 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Звернути увагу голови Обухівського районного суду Київської області на порушення вимог закону і недоліки, допущенні суддею Обухівського районного суду Київської області Зінченком О.М. при розгляді справи та ухваленні рішення для відповідного реагування і вжиття заходів по недопущенню порушень у майбутньому.

Про вжиті заходи повідомити Апеляційний суд Київської області протягом одного місяця з дня надходження окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: