Справа №
У Х В А Л А

12 грудня 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого – судді
Спінчевської Н.А.,

при секретарі – Ковальовій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві подання
Ленінського відділу державної
виконавчої служби ММУЮ про примусове
проникнення до житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2014 року Ленінський відділ ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про примусове проникнення до
житлового приміщення – житлового
будинку № 39 по вул. 9 Лінії у м.
Миколаєві.

Державний виконавець вказує на
те, що в Ленінському відділі державної
виконавчої служби ММУЮ на виконанні
знаходиться зведене виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №/489/3018 від 3 лютого
2014 року, виданого Ленінським районним
судом м. Миколаєва про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми авансу в
розмірі 48525,80 грн. та судового збору в
розмірі 485,25 грн., та виконавчого листа
№ 2/489/2328 від 15 жовтня 2013 року, виданого
Ленінським районним судом м. Миколаєва
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Фідкомбанк» заборгованості за
кредитним договором у розмірі 17441,71 грн.
та судового збору в сумі 229,40 грн.

Копії постанов про
відкриття виконавчих проваджень були
направлені боржниці ОСОБА_1.

4 лютого 2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, копія
якої направлено боржниці.

Згідно відповіді бази
даних АІС транспортних засобів за
боржницею не зареєстровано. Згідно
інформаційної довідки з реєстру прав
власності на нерухоме майно за ОСОБА_1
зареєстровано житловий будинок № 39 по
вул. 9 Лінії у м. Миколаєві.

Згідно відібраних пояснень боржниця
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

29 серпня 2014 року ОСОБА_1 направлена
вимога державного виконавця про
зобов’язання бути присутньою 5
вересня 2014 року за місцем свого
проживання для надання державному
виконавцеві безперешкодного доступу
до житлового приміщення для
перевірки її майнового стану.

5 вересня 2014 року державним виконавцем
здійснено вихід за адресою проживання
боржниці та встановлено, що боржник на
момент проведення виконавчих дій була
відсутня в будинку, про що складено
відповідний акт.

26 вересня 2014 року державним виконавцем
було повторно направлено ОСОБА_1
вимогу бути присутньою 2 жовтня 2014
року за місцем свого проживання для
надання державному виконавцеві
безперешкодного доступу до житлового
приміщення для перевірки її
майнового стану.

Проте, 2 жовтня 2014 року боржниця не
допустила державного виконавця до
житлового будинку, хоча була присутня,
про що складено відповідний акт.

Станом на 1 грудня 2014 року боржницею на
депозит Ленінського відділу ДВС було
перераховано 1000 грн. для погашення
заборгованості за вищевказаними
виконавчими документами.

Оскільки боржниця перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Миколаєва, 8
грудня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про звернення
стягнення на доходи боржника та
направлено для виконання до
управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва.

Посилаючись на
викладене, державний виконавець
просив суд дозволити

примусовий вхід до житлового
приміщення – житловий будинок № 39 по
вул. 9 Лінії у м. Миколаєві для
примусового виконання виконавчих
листів № 2/489/3018 від 3 лютого 2014 року, та
№ 2/489/2328 від 15 жовтня 2013 року.

В судовому засіданні головний
державний виконавець Ленінського
відділу ДВС подання підтримала.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши та оцінивши в
сукупності наявні у справі докази, суд
приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 п. 4 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
(надалі - Закон) державний виконавець
зобов'язаний вжити передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом;
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належить боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища.

Зі змісту положень ст.. 376 ЦПК
України вбачається, що за поданням
державного виконавця судом
вирішується питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника – фізичної особи
або особи, у якої знаходиться майно чи
кошти, що належать боржнику.

Як вбачається з матеріалів
справи, 27 грудня 2013 року державним
виконавцем Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2/489/2328, виданого 15 жовтня 2013
року Ленінським районним судом м.
Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Фідкомбанк»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 17441,71 грн. та судового збору в
сумі 229,40 грн.

18 серпня 2014 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2/489/3018, виданого 3 лютого 2014
року Ленінським районним судом м.
Миколаєва про стягнення про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
суми авансу в розмірі 48525,80 грн. та
судового збору в розмірі 485,25 грн.
(боржник ОСОБА_1В.).

4 лютого 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, копія якої
направлено боржниці.

Копії зазначених постанов було
направлено боржниці ОСОБА_1, проте
поштові відправлення були повернені
державному виконавцеві за закінченням
терміну зберігання.

19 лютого 2014 року ОСОБА_1 надала
державному виконавцеві пояснення з
приводу відкритого виконавчого
провадження.

Згідно відібраних пояснень боржниця
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, як вбачається з матеріалів
подання, представник боржниці ОСОБА_1 8
жовтня 2014 року ознайомився з
матеріалами зведеного виконавчого
провадження, про що є його підпис.

Як вбачається з відповіді бази даних
АІС транспортних засобів за боржницею
не зареєстровано. Згідно
інформаційної довідки з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 9
грудня 2014 року за ОСОБА_1 на праві
власності зареєстровано житловий
будинок № 39 по вул. 9 Лінії у м.
Миколаєві.

29 серпня 2014 року ОСОБА_1 направлена
вимога державного виконавця про
зобов’язання бути присутньою 5
вересня 2014 року за місцем свого
проживання для надання державному
виконавцеві безперешкодного доступу
до житлового приміщення для
перевірки її майнового стану.

5 вересня 2014 року державним виконавцем
здійснено вихід за адресою проживання
боржниці по вул. 9 Лінії, 39 у м.
Миколаєві та встановлено, що боржниця
на момент проведення виконавчих дій
була відсутня в будинку, про що
складено відповідний акт.

26 вересня 2014 року державним виконавцем
було повторно направлено ОСОБА_1
вимогу бути присутньою 2 жовтня 2014
року за місцем свого проживання для
надання державному виконавцеві
безперешкодного доступу до житлового
приміщення для перевірки її
майнового стану.

Проте, 2 жовтня 2014 року боржниця не
допустила державного виконавця до
житлового будинку, хоча була присутня,
про що складено відповідний акт у
присутності двох понятих.

Як вбачається з матеріалів подання
станом на 1 грудня 2014 року боржницею на
депозит Ленінського відділу ДВС було
перераховано 1000 грн. для погашення
заборгованості за вищевказаними
виконавчими документами.

Згідно відповіді управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва.

8 грудня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про звернення
стягнення на доходи боржника та
направлено для виконання до
управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва.

Таким чином, рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 24
вересня 2013 року, яке набрало законної
сили 5 жовтня 2013 року, та рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 28 листопада 2013 року, яке
набрало законної сили 16 січня 2014 року,
до теперішнього часу є невиконаними.

Згідно ст.30 Конституції України
кожному громадянину гарантується
недоторканність житла. Проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
допускається лише за вмотивованим
рішенням суду.

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено у
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави у права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Статтею 75 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі – Закону)
встановлені загальні умови виконання
рішень, за якими боржник зобов’язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 75 Закону,
якщо рішення не виконане і виконання
не може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

Зі змісту положень ст.. 376 ЦПК України
вбачається, що за поданням державного
виконавця судом вирішується питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника – фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно чи кошти, що належать боржнику.

За таких обставин та враховуючи
викладене, з огляду на характер
покладеного на боржника обов’язку, а
також на те, що державний виконавець
позбавлений можливості провадити
виконавчі дії, суд приходить до
висновку, що подання державного
виконавця про примусове проникнення до
житла боржника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.14,15 209, 212-215, 376 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції ОСОБА_3
задовольнити.

Дозволити примусове входження
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції до житлового приміщення –
житлового будинку № 39 по вул. 9 Лінія у
м. Миколаєві для проведення виконавчих
дій.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через

Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Н.А. Спінчевська