Справа №635/12/14-ц
Провадження № 2/635/876/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Харківський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого - судді
Сітбаталової Н.І.

за участі секретаря -
Руденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду с. Покотилівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє особисто від себе та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, яка діє особисто від себе та в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, треті особи: КП «Харківське
районне бюро технічної
інвентаризації», Служба у справах
дітей Харківського району Управління
служби у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської районної державної
адміністрації, Коротичанська селищна
рада Харківського району Харківської
області, Друга державна нотаріальна
контора Харківського району про
встановлення юридичного факту,
визнання недійсною приватизацію
житла, свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання права
користування житлом та права
власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд ухвалити
рішення згідно якого встановити факт
постійного її проживання разом з
матір'ю ОСОБА_5 станом на 09.09.2013 року у
квартирі АДРЕСА_1; визнати за нею і її
неповнолітньою донькою ОСОБА_2 1998
року народження, право користування
житловим приміщенням у кВ. АДРЕСА_1;
відновити їй та її неповнолітній
доньці ОСОБА_2 , 1998 року народження,
право на безоплатну приватизацію
житла відповідно до Закону України
«Про приватизацію житлового фонду»
від 19.06.1992 року; визнати приватизацію
2/5 частин квартири АДРЕСА_1, вчинену
ОСОБА_5, ОСОБА_3 за себе особисто та в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, 2001 року народження, 14.10.2005 року
недійсною, внаслідок порушення норм
законодавства; визнати дублікат
свідоцтва про право власності,
виданого відділом приватизації КП
«ХРБТІ» 05.07.2012 року, на підставі
розпорядження КП «ХРБТІ» від 14.10.2005
року № 14879, про спільну сумісну
власність на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 частково недійсним; визнати її
та її неповнолітню доньку ОСОБА_2, 1998
року народження, співвласниками
квартири АДРЕСА_1, загальною площею
29,20кв.м, житловою площею 10,00кв.м., а
саме 2/5 її частин, які належали ОСОБА_5,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4; зобов'язати відділ
приватизації КП « ХРБТІ» включити її
та її неповнолітню доньку до числа
власників квартири АДРЕСА_1 та видати
свідоцтво про право власності на
житло вказаної квартири, перевести
відповідні суми житлових чеків в
установи Ощадбанку України для
зарахування на депозитний рахунок
громадян; визнати свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане 2-ю ДНК
Харківського району 27.07.2012 року,
реєстр № 429/2011, на 1/3 частину
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , в
порядку спадкування за законом
після смерті матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я ОСОБА_3, частково
недійсним; визнати за нею право
власності на 1/10 частину
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 зазначила, що однокімнатна
квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в 1/3
частині за її сестрою ОСОБА_3, в 1/3
частин за неповнолітньою ОСОБА_4 на
праві спільної сумісної власності
на підстві дублікату свідоцтва про
право власності , виданого 28.12.2005 року
відділом приватизації КП «ХРБТІ» та в
1/3 частині за ОСОБА_6 на підстві
свідоцтва про право на спадщину,
виданого Другою держаною нотаріальною
конторою Харківського району
Харківської області. Вважає, що
приватизація вказаної квартири та
оформлення спадкових прав на частку
ОСОБА_5 відбулося з порушенням норм
законодавства, житлових і спадкових
прав її та її неповнолітньої доньки
ОСОБА_2, оскільки вони постійно
мешкають та зареєстровані в спірній
квартирі, як на час приватизації, так
і на момент відкриття спадщини. Про
те, що вказана квартира була
приватизована відповідачем та матір'ю
ОСОБА_5 в 2005 році їй стало відомо в
грудні 2013 року при розгляді
цивільної справи Харківським
районним судом Харківської області
за позовом ОСОБА_3 до неї та доньки
про усунення перешкод в користуванні
власністю і виселення. Рішенням суду
від 10.12.2013 року позов ОСОБА_3
задоволений. Остання з донькою були
зареєстровані але в квартирі не
мешкали і не мешкають на даний час. На
момент приватизації в квартирі були
зареєстровані: вона, її донька
ОСОБА_2, матір ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з
донькою. Вважає, що кожен має право
претендувати на право власності на
1/5 частину спірної квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_5
Остання заповітів не залишила, тому
спадкування відбувається за законом.
На момент смерті матері вона з нею
мешкала, від спадщини не
відмовлялася, приймала участь в її
похованні, тому спадщину прийняла
фактично.

В судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали в
повному обсязі.

Відповідач позов не визнала та
вказала, що позивач після одруження в
1998 році знялася з реєстрації та в
спірній квартирі не проживала. ОСОБА_1
погано відносилася до матері :
сварилася з нею та била її, ніколи їй
не допомагала, у зв'язку з чим матір
її боялася. На час приватизації
ОСОБА_1 з донькою в квартирі не були
зареєстровані та не мешкали. Остання
заяву на приватизацію від себе та
її доньки не писала. На момент
смерті матері ОСОБА_1 також в
спірній квартирі не мешкала. Після
смерті ОСОБА_5 вона звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та отримала
свідоцтво про право на спадщину на 1/3
частину. Після смерті матері ОСОБА_1
з донькою та співмешканцем самочинно
вселилися в спірну квартиру та
перешкоджає їй з дитиною
користуватися власністю. Рішенням
Харківського районного суду від 10.12.2013
року її позов до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні власністю
та вселення задоволений. Однак ОСОБА_1
продовжує перешкоджати їй з дитиною
проживати в спірній квартирі , учиняє
скандали та сварки, вживає із
співмешканцем спиртні напої, виганяє
їх. Її донька не може спокійно
робити уроки та відпочивати, нервує
та боїться залишатися в квартирі із
співмешканцем позивача.

Представник відповідача позов
також не визнала.

Представник третьої особи: КП
«Харківське районне бюро технічної
інвентаризації» в судове засідання
не з'явився. З листа від 17.02.2014 року
за № 63 вбачається, що КП «ХРБТІ» позов
не визнає, посилаючись, що
приватизація була проведена згідно
матеріалів інвентаризаційної справи ,
підготовку документів для оформлення
свідоцтва про право власності
проведено виконавчим комітетом
Коротичанської селищної ради
Харківського району Харківської
області. Справу просить розглянути за
відсутності свого представника.

(а.с. 55-56)

Представник третьої особи:
Служба у справах дітей Харківського
району Управління служби у справах
дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
районної державної адміністрації в
судове засідання не з'явився, просив
справу розглянути за його
відсутності, письмових пояснень,
заперечень не надав, що
підтверджується заявою.

(а.с. 57-58)

Представник третьої особи:
Коротичанської селищної ради
Харківського району Харківської
області не заперечував проти позовних
вимог, а також вказав, що у період
проведення приватизації ОСОБА_1 з
заявою до селищної ради про
оформлення квартири в приватну
власність від себе особисто та в
інтересах доньки не зверталася.

Представник третьої особи:
Другої державної нотаріальної
контори Харківьского району в
судове засідання не з'явився.
Державна нотаріальна контора просить
справу розглянути у відсутності
свого представника та надіслала
заперечення на позов, в яких
зазначила , що свідоцтво про право
власності на ім'я ОСОБА_3 на спадкове
майно, а саме 1/3 частину спірної
квартири було видано відповідно
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністра
Юстиції України від 03.03.2004 року за №
20/5, Закону України «Про нотаріат»,
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженого
Міністерством України 22.02.2012 року за
№ 296/5 та на підставі діючого
Цивільного Кодексу України.

(а.с. 50-51)

Суд заслухавши сторони, їх
представників, представника третьої
особи, свідків вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що раніше
житловий будинок АДРЕСА_1 був
гуртожитком радгоспу «Пісочинський»,
знаходився на балансі радгоспу, що
підтверджується актом прийомки,
затвердженому рішенням виконкому
Харківської районної ради від 15.07.1971
року за № 818.

(а.с. 6)

Рішенням виконавчого комітету
Коротичанської селищної ради від
12.04.2005 року за № 70 вказаний
гуртожиток було прийнято до
комунальної власності та присвоєно
статус житлового будинку.

(а.с. 10)

На підставі рішення виконкому
Коротичанської селищної ради від
12.04.2005 року було видано 25.04.2005 року
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, яке зареєстровано в
КП «ХРБТІ»

(а.с. 12, 12обр)

Рішенням виконавчого комітету
Коротичанської селищної ради від
14.06.2005 року за № 109 вирішено видати
ордери на квартири на ім'я власників
та внести до ордеру всіх
проживаючих членів родин.

(а.с. 11)

В 2005 році мешканці
приватизували квартири в буд.
АДРЕСА_1

Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане 05.07.2012 року
відділом приватизації КП «Харківське
районне юро технічної інвентаризації
« за № 14879 та витяг про державну
реєстрацію прав, виданий 05.07.2012 року КП
« Харківське районне бюро технічної
інвентаризації» за № 34722071 свідчать,
що однокімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_1, по праву приватної спільної
сумісної власності належить: ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_3.

(а.с. 13, 13об)

Приватизація житла проводилась
відповідно до Закону України «При
приватизацію державного житлового
фонду» від 19.06.1992 року.

Стаття 5 цього Закону
передбачає, що право на приватизацію
квартири державного житлового фонду
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах,
а до членів сім'ї наймача квартири,
що підлягає приватизації,
включаються лише громадяни, які також
постійно проживають в квартирі разом
з наймачем або за якими зберігається
право на житло.

Стаття 8 вказаного Закону вказує,
що приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами , організаціями ,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд, а підготовку та оформлення
документів про передачу у власність
громадян квартир може бути покладено
на спеціально створені органи
приватизації.

З листа КП «Харківське районне
бюро технічної інвентаризації» від
17.02.2014 року за № 63 вбачається, що
згідно архівних даних КП «ХРБТІ»
приватизаційні документи були
підготовлені виконавчим комітетом
Коротичанської селищної ради
Харківського району Харківської
області, а саме: довідки про склад
сім'ї наймача зазначеної квартири
ОСОБА_5 від 09.09.2005 року та заяви
наймача про оформлення квартири в
приватну власність від 09.09.2005 року та
було встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 на момент оформлення права
власності постійно мешкали: ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4. На підставі наданих
документів відділом приватизації КП
« ХРБТІ» 28.12.2005 року було видано
свідоцтво про право власності на
зазначену квартиру. В матеріалах
інвентарної справи на житловий
будинок АДРЕСА_1 відсутні відомості
щодо наявності на момент
приватизації квартири 10 (колишній №2)
інших її співнаймачів.

(а.с. 55-56)

Представник третьої особи
підтвердив, що Коротичанська селищна
рада Харківського району
Харківської області підготовлювала
документи на приватизацію, але ОСОБА_1
з заявою до селищної ради не
зверталася ні особисто від себе, ні в
інтересах своєї доньки ОСОБА_2,
паспорт свій не подавала.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(серія НОМЕР_1).

(а.с. 17)

В запереченнях Другої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області від
25.01.2014 року за № 194/01-16 зазначено, що
28.11.2011 року до нотаріальної контори
після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася її донька
ОСОБА_3 з письмовою заявою про
прийняття спадщини. ЇЇ заява була
прийнята та в цей же день
зареєстрована в книзі обліку та
реєстрації спадкових прав за № 1052, та
на її підставі відкрито спадкову
справу № 429/2011. В матеріалах спадкової
справи зберігається довідка за № 790,
яка видана 15.08.2012 року виконкомом
Коротичанської селищної ради, в якій
вказано, що на момент смерті ОСОБА_5 в
квартирі АДРЕСА_1, була зареєстрована
тільки ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, крім заяви
ОСОБА_3 в шестимісячний строк до
нотаріальної контори будь-яких інших
заяв про прийняття або про відмову
від спадщини не надходило, що
підтверджується журналом обліку
вхідних документів та книгами обліку
та реєстрації спадкових справ за
2011-2012 роки. 27.07.2012 року за реєстровим №
3-595 державним нотаріусом було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_3 на спадкове
майно, що складалося з 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1. Підставою для
видачі вказаного свідоцтва був
дублікат про право власності, виданий
05.07.2012 року відділом приватизації КП
«Харківське районне бюро технічної
інвентаризації», замість втраченого
свідоцтва про право власності ,
виданого 28.12.2005 року відділом
приватизації КП «Харківське районне
бюро технічної інвентаризації» на
підставі розпорядження КП «ХРБТІ» від
14.10.2005 року за №24879.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 вказали, що
ОСОБА_1 у спірній квартирі не
проживала. Між нею та матір'ю
стосунки були поганими. ОСОБА_1
матері не допомагала, сварилася з
нею, била її. ОСОБА_5 боялася ОСОБА_1 та
неодноразово, коли дочка приходила,
бігла до них, свідків, ховалася від
неї та залишалася ночувати.

Свідок ОСОБА_9, голова обласної
організації УТОГ, вказала, що зі слів
ОСОБА_3 знає, що сестра ОСОБА_10 погано
відноситься до матері ОСОБА_5 Їх
організація опікує ОСОБА_3, допомогла
останній зібрати документи для
приватизації спірної квартири.
Стосунки між сестрами погані, вони
не можуть знайти між собою
порозуміння, ОСОБА_1 виганяє ОСОБА_3 з
дитиною із квартири.

Суд визнає вірогідність
показів вказаних свідків тому, що їх
покази не суперечать зібраним по
справі доказам.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61
цього Кодексу, докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір , доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст.. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Стаття 1269 ЦК України передбачає,
що спадкоємець , який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини подається,
спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.. 1270 ЦК України не
подав заяву про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв
її.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що позивач не
довела, що вона зі своєю донькою
проживала та була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, як на момент
приватизації так і на момент смерті
матері ОСОБА_5

Надані позивачем акти депутатів
Коротичанської селищної ради про те,
що вона проживала в спірній
квартирі, судом до уваги не
приймається та спростовується всіма
вказаними вище доказами.

Крім того, в паспорті ОСОБА_1
зазначено, що вона зареєстрована в
житловому будинку АДРЕСА_1. При цьому
номер квартири не зазначено. Підстав
вважати , що остання зареєстрована та
проживає саме в квартирі АДРЕСА_1
немає.

Таким чином, суд відмовляє ОСОБА_1
повністю в задоволенні позовних
вимог.

Згідно ст.. 88 ЦПК України, судові
витрати, понесені позивачем, суд
відносить за його рахунок.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60,61, 88, 209, 112-115 ЦПК
України; Законом України «Про
приватизацію житлового фонду» від
19.06.1992 року; ст..ст. 1268-1270,1272 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1, яка діє особисто від себе та в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог
повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1
віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення рішення суду, а
особам, без участі яких постановлено
рішення протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляцію не
буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Н.І. Сітбаталова