Справа № 450/1452/14
Головуючий у 1 інстанції: Мельничук
Провадження № 22-ц/783/7817/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника відділення
виконавчої дирекції

Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на

виробництві у Пустомитівському районі
Львівської області

Кошевого А.Л.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 05
листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась з позовом до ПАФ
"Винниківський", третя особа -
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві у
Пустомитівському районі Львівської
області про встановлення факту
отримання ОСОБА_3, 04.09.1985 року,
виробничої травми при виконані нею
трудових обов"язків у радгоспі
"Винниківський".

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржила ОСОБА_3, в апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що підставою відмови у задоволенні
позову, як зазначено в рішенні суду, є
недотримання позивачкою вимог ст.ст. 10,
11, 60, 61 ЦПК України та ст. 17 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", п. 23
Порядку проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого Постановою
КМУ від 30.11.2011 року №1232, однак судом, на
її думку, не досліджено та не враховано
фактичних обставин справи та зібраних
доказів, що призвело до ухвалення
незаконного та необгрунтованого
рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4. на
підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення представника
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві у
Пустомитівському районі Львівської
області Кошевого А.Л щодо задоволення
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частинами 1,2, 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України передбачає,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Докази
мають бути належними та допустимими.

Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до увги докази, які одержані
з порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачкою всупереч вимогам
ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України не доведено
належними та допустимими доказами
настання 04.09.1985 року нещасного випадку
під час виконання нею трудових
обов»язків у радгоспі «Винниківський»,
внаслідок якого вона отримала
виробничу травму.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

За загальним правилом питання,
пов»язані із встановленням факту
каліцтва, коли з приводу цього виникає
спір, а також якщо на підставі факту
нещасного випадку призначається
пенсія особам, які внаслідок цього
стали інвалідами, вирішується в
порядку, встановленому для трудових
спорів. Спори, що виникають із цього
приводу, можуть вирішуватися у
позасудовому порядку спеціально
уповноваженим органом або судом.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачка в обґрунтування позовних
вимог про встановлення факту отримання
нею 04.09.1985 року виробничої травми при
виконання трудових обов»язків у
радгоспі «Винниківський», покликалася
на виписку з історії хвороби та довідку
про результати визначення ступеня
втрати професійної працездатності.

Разом з тим, як вбачається з медичної
карти амбулаторного хворого ОСОБА_3, у
ній містяться записи, починаючи лише з
2013 року, а також посилання на рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 06.02.2006 р., яке
скасоване Апеляційним судом
Львівської області 13.11.2006 року, а
відтак така не є належним доказом на
підтвердження отримання позивачкою
04.09.1985 року виробничої травми під час
виконання нею трудових обов»язків у
радгоспі «Винниківський».

Крім цього, покликання позивачки у
позовній заяві про її перебування на
лікуванні з 04.09.1985 року до 20.09.1985 року, не
підтверджено належними доказами,
позивачкою не зазначено та не
підтверджено документально, до якого
лікувального закладу вона після
отримання травми внаслідок нещасного
випадку на виробництві була
доставлена, у якому лікувальному
закладі проходила лікування. Зазначена
інформація не підтверджена довідкою
лікувального закладу.

З наданої позивачкою довідки про
результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках, потреби у додаткових видах
допомоги серії 10ААА №108953 від 23.10.2013 р.
№239, виданої МСЕК, вбачається, що ОСОБА_3
безтерміново встановлено 10% ступеню
втрати професійної працездатності, в
довідці є посилання на акт №2143/7, однак
такий акт до матеріалів справи не
долучено. Вищезгадана довідка не є
належним доказом втрати ОСОБА_3
професійної працездатності саме
внаслідок нещасного випадку, який, як
стверджує позивачка, стався з нею 04.09.1985
року, настання нещасного випадку,
внаслідок якого вона отримала
виробничу травму саме під час
виконання трудових обов»язків у
радгоспі «Винниківський».

Перебування позивачки у зазначений
період у трудових відносинах з
радгоспом «Винниківський» також не
підтверджено записами у трудовій
книжці, копія якої до матеріалів справи
позивачкою не долучалася. Інші докази
перебування ОСОБА_3 у трудових
відносинах з радгоспом
«Винниківський» в матеріалах справи
відсутні.

Відтак, оцінивши у відповідності до
вимог ст. 212 ЦПК України надані
позивачкою докази, за відсутності
належних та допустимих доказів на
підтвердження отримання позивачкою
виробничої травми при виконанні нею
трудових обов»язків у радгоспі
«Винниківський», яку, як стверджує
позивачка, вона отримала 04.09.1985 року,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про безпідставність
позову ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з"ясував обставини справи,
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 05
листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою апеляційного суду
законної сили.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.