Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/35/14-ц
Провадження № 2-о/670/4/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
смт. Віньківці

Віньковецький районний суд
Хмельницької області у складі:

головуючого- судді Потапова О.О.,

за участю секретаря Білої Л.М.,

заінтересованих осіб ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду смт. Віньківці цивільну
справу за заявою ОСОБА_3,
заінтересовані особи: Майдано -
Олександрівська сільська рада, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про встановлення факту
постійного проживання із
спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в
якій просить встановити факт, що вона
до дня смерті постійно проживала зі
спадкодавцем ОСОБА_4.

Вимоги заяви мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявниці -
ОСОБА_4, колишня мешканка АДРЕСА_2. Після
смерті матері відкрилася спадщина на
підставі заповіту, складеного померлою
на ім'я заявниці.

На час відкриття спадщини заявниця
постійно проживала однією сім'єю із
ОСОБА_4 (з серпня 2010 року по день її
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1), що стверджується
актом обстеження житла та довідкою
об'єднання співвласників будинку
АДРЕСА_1 за № 14 від 11.01.2014 року. Разом з
тим, матір була зареєстрована за
адресою АДРЕСА_2, тобто не за місцем
фактичного проживання разом із
спадкоємцем.

У визначений ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк заявниця не
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, поскільки вважала,
що спадщину автоматично прийняла в
порядку, передбаченому ст.1268 ч.3 ЦК
України.

В зв'язку з необхідністю оформлення
спадщини, що залишилася після смерті
матері, заявниця звернулася до
державного нотаріуса Віньковецької
державної нотаріальної контори для
видачі їй Свідоцтва про право на
спадщину за законом, однак нотаріусом
заявниці було відмовлено у зв'язку з
пропущенням терміну прийняття
спадщини.

Заявниця ОСОБА_3, будучи належним чином
повідомлена про день, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з'явилася, однак подала до суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності та про те, що вимоги заяви
підтримує повністю та просить суд їх
задоволити.

Представник заінтересованої особи -
Майдано - Олександрівської сільської
ради, в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце слухання справи
був повідомлений належним чином.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1
з позицією заявниці погодились.
Підтвердили, що з серпня 2010 року до дня
смерті матір проживала у сестри і та її
обходила, лікувала, доглядала. В них був
спільний бюджет. Вони як спадкоємці не
мають майнових претензій до сестри.

Заслухавши заінтересованих осіб,
свідка, вивчивши письмові докази у їх
сукупності та взаємозв'язку, суд вважає
заяву обґрунтованою та такою, що
підлягає до задоволення із таких
підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявниці -
ОСОБА_4, колишня мешканка АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина. Все своє спадкове майно
померла 16 березня 2000 року заповіла
ОСОБА_3.

На час відкриття спадщини заявниця
постійно проживала однією сім'єю із
ОСОБА_4 (з серпня 2010 року по день її
смерті -ІНФОРМАЦІЯ_1), що стверджується
актом обстеження житла та довідкою
об'єднання співвласників будинку
АДРЕСА_1 за № 14 від 11.01.2014 року. Разом з
тим, матір заявниці була зареєстрована
в АДРЕСА_2.

У визначений ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк заявниця не
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, поскільки вважала,
що спадщину автоматично прийняла в
порядку, передбаченому ст.1268 ч.3 ЦК
України.

В зв'язку з необхідністю оформлення
спадщини, що залишилася після смерті
ОСОБА_4 заявниця звернулася до
нотаріуса Віньковецької державної
нотаріальної контори для видачі їй
Свідоцтва про право на спадщину за
законом, однак нотаріусом заявниці
було відмовлено по причині пропуску
шестимісячного строку. Відповідно до
п.п. 4.2, 4.4 Наказу Мін'юсту від 22.02.2012 року
за № 296/5 "Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України", факт проживання спадкоємців
однією сім'єю зі спадкодавцем
підтверджується рішенням суду, яке
набрало законної сили.

Так як таке рішення в заявниці
відсутнє, то вона змушена звернутись до
суду з заявою про встановлення факту
проживання постійно однією сім'єю зі
спадкодавцем з метою оформлення та
видачі Свідоцтва про право на спадщину.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено,
що у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

У відповідності до п.1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
31.03.1995 року "Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення", в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 за №
7 "Про судову практику у справах про
спадкування", якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Враховуючи, що заявницею прийнято
спадщину в порядку, визначеному ч.3
ст.1268 ЦК України, поскільки вона
постійно проживала разом із
спадкодавцем до часу відкриття
спадщини, однак без реєстрації в даному
місці, встановлення в судовому порядку
факту її постійного проживання разом
із матір'ю дасть заявниці можливість
реалізувати її спадкові права, а
будь-які інші документи, що
підтверджують даний факт, не дадуть
заявниці можливості отримати у
нотаріуса Свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_4, оскільки це буде суперечити
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» від 22.02.2012 року за
№ 296/5 (із змінами). З аналізу наведених
аргументів, суд приходить до
переконання, що у заявниці є всі
правові підстави для задоволення її
вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 30, 60, 61, 214, 215, 218, 271-275 ЦПК України
та Постановою ПВС України від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення", суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що спадкоємець ОСОБА_3
постійно, понад півроку до часу
відкриття спадщини, проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_4 в квартирі
АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Хмельницької області через
Віньковецький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя О.О.
Потапов