Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/1954/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.12.2014 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі
головуючого судді Разумовської О. Г.,
при секретарі Кожину В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в порядку регресу,
В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (який уточнювала) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в порядку регресу у розмірі 5679, 20 грн., а також стягнення судового збору у розмірі 243, 60 грн., мотивуючи наступним.
26. 06. 2003 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та приватним підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 297/2003, за яким банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії з лімітом (враховуючи укладену в наступному додаткову угоду)86 550, 00 грн., а позичальник - ОСОБА_2 зобов'язалась повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду в обумовлені договором терміни. Позивач виступила поручителем ОСОБА_2
В подальшому відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконувала, через що перед банком виникла заборгованість, яка за рішеннями судів стягується з позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 як з солідарних боржників.
За період з квітня 2013 року по березень 2014 року з пенсії позивача у рахунок погашення вказаної заборгованості було відраховано 5679, 20 грн. Оскільки позивачу на підставі ст. 544 ЦК України належить право вимоги відшкодування виплаченої суми заборгованості, позивач звернулася з даним позовом до суду.
До судового засідання представник позивача не з'явилася, суду надала заяву, в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові підтвердила, просила суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася вчасно, причин неявки суду не повідомила, відповідно до ст. 224 ЦПК України справа розглядалась за їхньої відсутності, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, 26. 06. 2003 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та приватним підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 297/2003 за яким банк зобов'язався надати позичальнику - ОСОБА_2 кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії з лімітом 25 000, 00 грн., а позичальник - ОСОБА_2 зобов'язалась повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду в обумовлені договором терміни.
Додатковою угодою від 18. 09. 2003 до кредитного договору було внесено зміни в частині збільшення суми кредиту до 86 550, 00 грн.
З метою забезпечення належного виконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором 26. 06. 2003 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого позивач прийняла на себе зобов'язання перед ЗАТ КБ «Приватбанк» відповідати за виконання ОСОБА_2 обов'язків за кредитним договором № 297/2003 від 26. 06. 2003.
Пунктом 2 вказаного договору поруки передбачено солідарну відповідальність боржника та поручителя перед кредитором у разі невиконання боржником своїх обов'язків за кредитним договором.
У зв'язку із порушенням боржником умов кредитного договору в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом, процентів за користування та пені 04. 06. 2004 рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08. 07. 2004 у справі № 2-4721/04 за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» з боржника - ОСОБА_2 та з позивача, як із поручителя в солідарному порядку було стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 297/2003 від 26. 06. 2003 у розмірі 94 444, 87 грн. та витрати по оплаті державного мита в сумі 944, 45 грн. з кожної.
На виконання рішення Заводським районним судом м.Миколаєва було видано виконавчий лист від 28. 07. 2004 № 2-4721 та у наступному відкрито виконавче провадження.
Іншим рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13. 12. 2012 по справі № 22-ц/1490/3426/12 із боржника - ОСОБА_2 та з позивача, як із поручителя за наслідками розгляду позову ЗАТ КБ «Приватбанк» в солідарному порядку було стягнуто на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» додаткову заборгованість за кредитним договором № 297/2003 від 26. 06. 2003 в сумі 56 658, 33 грн., заборгованість по простроченим процентам та 5 000, 00 грн. пені, а також судові витрати по 414, 78 грн. з кожної.
На виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13. 12. 2012 по справі № 22-ц/1490/3426/12 Жовтневим районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист та у наступному відкрито виконавче провадження.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18. 05. 2013 по справі № 2/487/1181/13 із ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто суму заборгованості в розмірі 30 537, 11 грн., яка визначена на підставі повідомлення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області від 21. 12. 2012 за вих. № 50-13/01 щодо відрахування сум із січня 2007 року по березень 2013 року в розмірі 30 537, 11 грн.

Натомість, з урахуванням того, що ОСОБА_2 не виконувала своїх обов'язків за кредитним договором відповідно до відомостей Управління ПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області від 13. 03. 2014 за вих. № 7-в/01 протягом квітня 2013 року - березня 2014 року з позивача на користь ПАТ «ПриватБанк» було стягнуто додаткову суму в розмірі 5679, 20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Частиною 2 ст. 556 ЦК України передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні.

За такого, оскільки сторони є солідарними боржниками перед банком, беручи до уваги той факт, що позивачем здійснено виконання зобов'язання перед кредитором, у позивача виникло право регресу до відповідача на стягнення 5679, 20 грн. боргу, як додатково виконаного нею зобов'язання кредитору.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог: з відповідача на користь позивача у якості відшкодування в порядку регресу підлягає стягненню сплачена позивачем сума у розмірі 5679, 20 грн.

На підставі ст. ст. 86, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) заборгованість в порядку регресу у розмірі 5679, 20 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, передбачені ст. ст. 294 - 296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданої протягом 10 днів з моменту його отримання.

Суддя О.Г. Разумовська