Справа № 159/832/14-ц
Провадження № 4-с/159/7/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
19 лютого
2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням
судді Денисюк Т.В., за участю секретаря
Пухер Л.Р., заявника ОСОБА_1, головного
державного виконавця Мацюха Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії та рішення головного державного
виконавця ВДВС Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Мацюха Дмитра Юрійовича та начальника
відділу державної виконавчої служби
Сидорчука І.Л.,

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1, будучи боржником у
виконавчому провадженні №41224170 від
12.12.2013 р. по виконанню рішення
Ковельського міськрайонного суду, яким
його зобов'язано усунути перешкоди
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користуванні
житловим будинком та земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом надання
ключів від воріт, хвірток огорожі та
вхідних дверей, звернувся до суду із
скаргою на дії та рішення головного
державного виконавця ВДВС Мацюха Д.Ю.
та начальника відділу Сидорчука І.Л.,
зокрема просить:

- визнати протиправними дії головного
державного виконавця по призначенню
проведення перевірки виконання
рішення суду від 20.01.2014 року та від
29.01.2014 р.

- скасувати постанову головного
державного виконавця від 17.01.2014 р. про
відкладення провадження виконавчих
дій,

- визнати неправомірними дії
начальника ВДВС та скасувати постанову
від 28.01.2014 р. за наслідками перевірки
виконавчого провадження,

- скасувати постанову головного
державного виконавця від 29.01.2014 р. про
накладення штрафу на боржника.

Обгрунтовуючи подану скаргу
ОСОБА_1 вказує на те, що самостійно
виконав рішення суду направивши
стягувачу бандероль із ключами, яку
стягував безпідставно відмовляється
отримувати, а тому усі рішення
головного державного виконавця про
призначення дати перевірки виконання
рішення суду, про відкладення
виконавчих дій та накладення штрафу за
невиконання судового рішення є
неправомірними. За вказаних обставин
державний виконавець зобов'язаний був
закінчити виконавче провадження у
зв'язку із фактичним його виконанням
боржником самостійно, а стягувача
повинен притягнути до
відповідальності за перешкоджання
вчиненню виконавчих дій, адже саме вона
безпідставно відмовляється
отримувати бандероль. На допущені
державним виконавцем порушення вимоги
законодавства начальник ВДВС уваги не
звернув, необхідних дій не вжив та
ухвалив протиправну постанову за
наслідками перевірки. ОСОБА_1 просить
скаргу задовольнити і зобов'язати
головного державного виконавця
закінчити виконавче провадження у
зв'язку з добровільним виконанням його
боржником, та притягнути стягувача
ОСОБА_4 до відповідальності на підставі
ст..90 Закону України «Про виконавче
провадження».

В судовому засіданні ОСОБА_1
подав заяву про залишення без розгляду
вимог про скасування постанови
головного державного виконавця від
29.01.2014 р. про накладення штрафу на
боржника, в іншій частині скаргу
підтримав повністю з підстав вище
вказаних, додатково пояснив, що
законодавством не передбачено яким
чином має виконуватись рішення суду
про надання стягувану ключів від
домогосподарства, а тому він обрав
такий спосіб, як надіслання ключів
бандероллю на ім'я стягувача, вважає
таке виконання належним.

Головний державний виконавець
ВДВС Ковельського міськрайонного
управління юстиції Мацюх Д.Ю. проти
задоволення скарги заперечив та
пояснив, що відкривши 12 грудня 2013 року
виконавче провадження №41224170, яким
ОСОБА_1 зобов'язано вчинити на користь
стягувача певні дії - надати ключі від
домогосподарства, він визначив для
боржника строк для самостійного
виконання - до 19.12.2013 року, зобов'язавши
повідомити про виконання судового
рішення чи перешкоди для його
виконання протягом трьох днів
письмово. 19 грудня 2013 р. від ОСОБА_1
надійшло клопотання про відкладення
виконавчих дій у зв'язку із
несвоєчасним отриманням постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Постановою від 23 грудня 2013 р.
провадження виконавчих дій відкладено
до 28.12.2013 р., а 25 грудня 2013 р. від ОСОБА_1
надійшло повідомлення про те, що він
пропонує стягувачу з'явитися за місцем
розташування домогосподарства 26
грудня 2013 р. з 06 год. до 06.15 год. для
отримання ключі. 27 грудня 2013 р. ОСОБА_1
повідомив про те, що 26 грудня стягувач
не з'явилась за ключами, тому того ж дня
він направив їх бандероллю. 30 грудня 2013
р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку із
фактичним виконанням рішення суду.
Однак така постанова може бути
винесена лише після перевірки факту
виконання, в тому числі з'ясування у
стягувача обставин щодо прийняття
такого виконання. З цією метою і
призначались дати перевірки стану
виконання судового рішення. В той же
час на початку січня 2014 року виконавче
провадження було предмет перевірки як
суду, так і Головного управління ДВС, що
зумовило винесення постанови від 17.01.2014
р. про відкладення виконавчого
провадження до 27.01.2014 р. та призначення
дати перевірки виконання рішення суду
на 28 січня 2014 р. із залученням
працівників органів внутрішніх справ.
28 січня 2014 р. перевірено стан виконання
та складено відповідний акт, у
присутності стягувача встановлено, що
вона будь-яких повідомлень від
боржника не отримувала , добровільно
боржник ключі стягувану у присутності
державного виконавця не передав. У
зв'язку з чим 29.01.2014 р. винесено
постанову про накладення на боржника
штрафу в розмірі 170 грн. та визначено
дату повторної перевірки стану
виконання рішення суду на 05 лютого 2014 р.
Вважає свої дії та рішення такими, що
відповідають вимогам законодавства, а
тому у задоволенні скарги просить
відмовити.

Начальника ВДВС Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Сидорчук І.Л. в судове засідання не
з'явився, подав клопотання про розгляд
скарги у його відсутності та письмові
заперечення проти скарги, в яких
просить скаргу залишити без
задоволення.

Суд, заслухавши пояснення
учасників судового розгляду, вивчивши
матеріали справи, приходить до
висновку про безпідставність поданої
скарги, яка задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного:

Віповідно до ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі Закон) державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст. 75 Закону після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону і не пізніше п'яти робочих днів з
дня його накладення повторно перевіряє
стан виконання рішення.

За наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного
одержання сторонами документів
виконавчого провадження, внаслідок
чого вони були позбавлені можливості
скористатися правами, наданими їм
цим Законом, державний виконавець
може в силу ст..35 Закону відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладення провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що

повідомляє сторонам.

Як вбачається з матеріалів
справи 12.12.2013 р. відкрито виконавче
провадження №41224170 по виконанню
рішення Ковельського міськрайонного
суду, яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути
перешкоди ОСОБА_4 та неповнолітньому
ОСОБА_5 в користуванні житловим
будинком та земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 шляхом надання ключів від
воріт, хвірток огорожі та вхідних
дверей.

Цією постановою боржнику надано
строк для самостійного виконання до
19.12.2013 р.

За заявою боржника через
несвоєчасне отримання даної постанови
провадження виконавчих дій відкладено
до 28.12.2013 р.

За змістом вище наведених
правових норм відкладено саме
проведення виконавчих дій , які мали
полягати у перевірці стану виконання
боржником рішення суду.

До 28.12.2013 р. боржником подано
державному виконавцю ряд повідомлень
про виконання рішення суду самостійно
шляхом відправлення ключів поштою.

Відповідно до ст. 6 Закону
державний виконавець повинен вживати
всіх заходів для виконання судового
рішення, не порушуючи прав як
стягувача, так і боржника.

При виконанні рішення суду, яким
зобов'язано боржника усунути стягувачу
перешкоди в користуванні нерухомим
майном шляхом надання ключів належним
виконанням може вважатись
встановлення факту передачі боржником
та отримання стягувачем ключів, які
забезпечують доступ до майна.

Отже, державний виконавець,
отримавши від боржника повідомлення
про направлення ключів від
домогосподарства стягувачу поштою,
зобов'язаний перевірити чи отримав
стягувач ці ключі, чи забезпечують ці
ключі доступ до будівлі та земельної
ділянки, та скласти відповідний акт у
присутності боржника і стягувача.

Лише сам факт надіслання ключів
стягувачу не може вважатись належним
виконанням судового рішення.

Таким чином, відкладаючи 17 січня
2014 р. провадження виконавчих дій та
призначаючи дату перевірки стану
виконання рішення суду на 28.01.2014 р.
державний виконавець діяв відповідно
до вимог законодавства.

Згідно акту перевірки від 28.01.2014 р.
стягувач заперечила факт отримання як
повідомлень про надіслання їй ключів,
так і самих ключів, боржник доказів
отримання стягувачем ключів не надав,
боржник ключів у присутності
державного виконавця та понятих не
передав.

У зв'язку з чим 29.01.2014 р. державним
виконавцем винесено постанову про
накладення на боржника штрафу та
призначено дату повторної перевірки
виконання рішення суду на 05.02.2013 року.

Дії та рішення державного
виконавця по призначенню перевірки
стану виконання судового рішення
відповідають вимогам ст..75 Закону, а
твердження боржника про самостійне
виконання судового рішення є власним
невірним тлумаченням законодавства.

Підстави для закінчення
виконавчого провадження через
фактичне виконання судового рішення
боржником відсутні.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на дії
головного державного виконавця
начальник ВДВС Ковельського
міськрайонного управління юстиції дав
їм вірну оцінку, вказавши у постанові
від 28.01.2014 р. про відповідність дій
державного виконавця вимогам
законодавства.

В судовому засіданні не знайшли
свого підтвердження і вимоги ОСОБА_1
про притягнення стягувача до
відповідальності за процедурою
передбаченою ст..90 Закону України «Про
виконавче провадження».

Так, відповідно до вказаної норми
за наявності ознак кримінального
правопорушення в діях особи, яка
умисно перешкоджає виконанню рішення
чи іншим чином порушує вимоги закону
про виконавче провадження, державний
виконавець складає акт про
порушення і звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення особи
до кримінальної відповідальності
відповідно до закону.

Як роз'яснино в п.13.2-13.3.1
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
р. №512/5 у разі наявності у діях боржника
ознак злочину, передбаченого статтями
164, 342, 343, 382, 388 Кримінального кодексу
України, державний виконавець
звертається до правоохоронних органів
з поданням про притягнення особи до
кримінальної відповідальності
відповідно до закону.

У разі наявності в діях боржника
ознак іншого злочину державний
виконавець звертається з
повідомленням до правоохоронних
органів.

У разі порушення особою вимог
Закону державний виконавець складає
протокол про адміністративне
правопорушення.

Підставами для складання
протоколу є:

а) невиконання законних вимог
державного виконавця фізичними,
юридичними чи посадовими особами;

б) несвоєчасне подання або неподання
звітів про відрахування із заробітної
плати та інших доходів боржника,
неподання або подання неправдивих
відомостей про доходи і майновий стан
боржника;

в) неповідомлення боржником про зміну
місця проживання чи місцезнаходження
або місця роботи (отримання доходів);

г) неявка без поважних причин за
викликом державного виконавця.

Боржником не надано суду доказів
вчинення стягувачем дій, які б могли
бути підставою для вжиття державним
виконавцем перелічених заходів.
Відмова стягувача отримувати
бандероль із ключами не може свідчити
про умисне створення перешкод для
виконавчого провадження чи про
невиконання вимог державного
виконавця.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
протягом протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особами, які брали
участь у розгляді справи, але не були
присутні при її проголошенні - протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча: Т. В. Денисюк