19.09.2014 Єдиний унікальний номер 205/796/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Тауса М.М.

при секретарі Попович Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця та за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визнання права на спадщину за законом та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01 лютого 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, в якому, згідно уточнень, просить встановити факт родинних відносин між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_12 року, а саме, що ОСОБА_5 являлась двоюрідною тіткою позивачці ОСОБА_1; надати їй, ОСОБА_1 право на спадкування після померлої ОСОБА_5 разом із спадкоємцями третьої черги, стягнути з відповідачів солідарно на її користь 9380,59 грн. в рахунок відшкодування 2/3 витрат на утримання, догляд, лікування та поховання померлої ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог позивачка у позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_12 року померла громадянка ОСОБА_5, яка була донькою сестри її дідуся, тобто її двоюрідна тітка. Після її смерті у Другій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 714/2012 (оскільки заповіту померлою складено не було, то спадкування буде відбуватися за законом). Із заявою про прийняття спадщини по даній справі звернулося три спадкоємці: ОСОБА_1, ОСОБА_2 - двоюрідна сестра померлої (спадкоємець третьої черги за правом представлення) та ОСОБА_3 - тітка померлої (спадкоємець третьої черги).

На сьогоднішній день відсутні будь-які документи, які б прямо вказували на її споріднення із померлою, проте даний факт може бути підтверджений тим, що до одруження батьками позивачки ОСОБА_1 були: мати - ОСОБА_7 та батько - ОСОБА_8, що підтверджується її свідоцтвом про народження (місце народження - с. Сурсько-Литовське). Батьком її матері (її дідом) був ОСОБА_9, який являвся рідним братом матері померлої (мати померлої - ОСОБА_10).

Оскільки у ОСОБА_1 не було документів, які б підтверджували її спорідненість з померлою, то нею було зроблено запити до Державного архіву Дніпропетровської області, отримавши наступні відповіді: № К-205-2012 від 12.06.2012 р., згідно якої підтвердити факт народження ОСОБА_10 у с. Сурсько-Литовське Катеринославського повіту та губернії неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг церкви с. Сурсько-Литовське за 1919 рік; № К-202-2012 від 13.06.2012 р., згідно якої підтвердити факт народження ОСОБА_9 у 1908-1910 роках в с. Сурсько-Литовське, Катеринославського повіту та губернії неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг церкви с. Сурсько-Литовське; № К-203-2012 від 13.06.2012 р., згідно якої підтвердити факт народження ОСОБА_7 у 1935 році в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району та області неможливо через відсутність на зберіганні книг реєстрації актів цивільного стану відділу РАЦС при Сурсько-Литовській сільській раді за 1935 рік.

Тобто жодні архіви на сьогоднішній день не зберегли такі відомості і, окрім як через рішення суду, даний факт встановити неможливо.

Також ОСОБА_1 постійно підтримувала дружні і близькі зв'язки із померлою: їх родини спільно справляли свята, часто бачилися у вихідні дні, постійно допомагали одна одній. У 2009 році тяжко захворів чоловік померлої (ОСОБА_11) у нього було виявлено онкологічне захворювання ротової порожнини, у зв'язку цим він потребував негайної операції. Оскільки грошей у сім'ї ОСОБА_11 не було для такої операції, вартість проведення операції на той день складала - 8000 грн., то ОСОБА_1 та їх сусідами було надано відповідну грошову суму. У 2011 році чоловік ОСОБА_5 помер.

Після його смерті, через деякий час, тяжко захворіла і ОСОБА_5. Розуміючи, що вона перебуває у безпорадному стані, зумовленому похилим віком і тяжкою хворобою, потребує стороннього догляду, і те, що ніхто окрім ОСОБА_1 за нею не буде піклуватися, вона переїхала до неї. В період з лютого 2012 року по день її смерті ОСОБА_1 постійно була біля ОСОБА_5, доглядала її, купувала харчові продукти (як у магазині, так і на ринку), готувала їжу, сплачувала за комунальні послуги, купляла ліки, оплачувала її лікувальні процедури тощо. У березні 2012 року, з метою змінити оточуючу обстановку навколо хворої і за її проханням, ОСОБА_1 з чоловіком провели ремонт будинку.

Спостерігаючи піклування про себе, ОСОБА_5 виявила бажання скласти на ім'я позивачки заповіт, з цією метою вони викликали приватного нотаріуса. Проте, нотаріус, з урахуванням хворобливого стану ОСОБА_5 зазначив, що встановити вільне волевиявлення буде складно і що такий заповіт може бути оскаржено в судовому порядку. У зв'язку з цим, вони вирішили відмовитись від складення заповіту. Крім того, вже після смерті ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_1 оплачувала вартість всіх ритуальних послуг, організовувала поховання та інші пов'язані з ним процедури.

Загальна сума витрат на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_5, які понесла позивачка ОСОБА_1 складає 25 503,53 грн. Таким чином, їй з боку інших спадкоємців підлягає відшкодуванню 2/3 зазначеної суми, тобто 9380,59 грн.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_1 в якому просять встановити факт родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 й ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_5 являлася рідною племінницею ОСОБА_3, а ОСОБА_3, в свою чергу, рідною тіткою ОСОБА_5, а також, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 являлися одна одній двоюрідними сестрами; визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спадкоємцями третьої черги після смерті ОСОБА_5; визнати за ними право на спадщину після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у позовній заяві зазначили, що ОСОБА_3 є рідною тіткою, а ОСОБА_2, відповідно, є двоюрідною сестрою по відношенню до ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 року відкрилася спадщина, що складається з будинку АДРЕСА_1.

Родинні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_5 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5, свідоцтвом про народження ОСОБА_2, свідоцтвом про шлюб батька позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_12 та ОСОБА_13, довідками та письмовими відповідями органів місцевого самоврядування за місцем проживання родичів ОСОБА_5

Також у зустрічній позовній заяві позивачі зазначили, що все життя між ними та померлою ОСОБА_5 були дружні стосунки, вони разом святкували свята, опікувалися та допомагали та підтримували одна одну.

За своє життя ОСОБА_5 дозволила мешкати у своєму будинку квартирантам - ОСОБА_1 з її родиною (відповідачці за зустрічним позовом).

Після раптової смерті ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_1 не впускає їх до домоволодіння, не віддає їм документи ОСОБА_5 та документи на підтвердження її права власності на спірне домоволодіння.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_14 уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували. У своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені у позовній заяві, окрім цього, ОСОБА_1 зазначила, що з померлою ОСОБА_5 багато років перебувала у тісних дружніх стосунках. Кірм того, ОСОБА_5 була хрещеною її молодшого сина і завжди опікувалася за ним. Вони спільно святкували всі свята, проводили багато вільного часу разом. При цьому, у домі ОСОБА_5 вони ніколи не бачили ні ОСОБА_2, ні інших її родичів. Проте, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_5 їй розповідала, що по сусідству з нею, на цій же вулиці, проживає її двоюрідна сестра ОСОБА_2, з якою вони багато років не спілкуються через погані стосунки. Коли ОСОБА_5 хворіла, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 до неї не приходили, матеріальної допомоги не надавали, у догляді не допомагали. Вперше ОСОБА_2 побачили на похоронах ОСОБА_5

Також, ОСОБА_1 зазначила, що ще за життя, ОСОБА_5 мала намір подарувати 1/2 частину належного їй будинку її синові - ОСОБА_15, оскільки останній був її хресником, і вона (ОСОБА_5.) його дуже любила, піклувалася за ним як за рідною дитиною.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не заперечувала, що відповідачка ОСОБА_2 дійсно є двоюрідною сестрою померлою ОСОБА_5, а відповідачка ОСОБА_3, відповідно, її рідною тіткою.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, проти задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 - заперечували у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не має жодних родинних відносин з померлою ОСОБА_5 У судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилалися на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві. Крім того, ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_5 вони приходяться одна одній двоюрідними сестрами. Все своє життя вони мали теплі та близькі родинні стосунки, постійно спілкувалися та підтримували одна одну. Коли ОСОБА_5 захворіла вона дізналася випадково, проте не мала можливості надавати їй достатньої допомоги та догляду, оскільки у цей час сильно хворів її чоловік і також перебував у лікарні на лікуванні. Проте, вона надавала грошову допомогу через співпрацівників ОСОБА_5 Крім того, ОСОБА_2 та її представники у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог ОСОБА_1, в частині стягнення витрат на лікування, догляд та поховання ОСОБА_5, посилаючись на те, що майже до смерті ОСОБА_5 працювала, отримувала заробітну платню та пенсію, отже мала можливість самостійно оплачувати витрати на себе. Крім того, коли ОСОБА_5 захворіла, позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 витрачала гроші, наявні на банківській картці ОСОБА_5 на свій розсуд, отже, вона (ОСОБА_1.) не витрачала на догляд, лікування та поховання ОСОБА_5 власні грошові кошти, у зв'язку з чим, ці вимоги не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи - Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, у їх сукупності, відповідності, належності та допустимості, вважає, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до положень ч.1. ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_12 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим 27.07.2012 року Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції (т.1 а.с. 79, 198).

Відповідно до свідоцтва про поховання серії ААА № 007594 від 25.07.2012 року, виданого ОСОБА_1, ОСОБА_5 похована на Західному кладовище м. Дніпропетровська 25.07.2012 року.

28 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті племінниці ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року (т.1 а.с. 197).

06 листопада 2012 року ОСОБА_2 подала заяву до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року (т.1 а.с. 197).

02 серпня 2012 року ОСОБА_1 подала до Другої Дніпропетровської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року (т.1 а.с. 198).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 13 березня 1954 року, виданого Сурсько-Литовською сільською радою, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року у батьків - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (т.1. а.с. 82).

21 червня 1975 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_20, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 21.06.1975 року, виданого Сурсько-Литовською сільською радою, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 (т.1 а.с. 83).

Відповідно до свідоцтва про одруження, ОСОБА_21 уклав шлюб з ОСОБА_10 13.10.1961 року у Ленінському районному ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 1326. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 77).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого 11.02.1965 року Красногвардійським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, ОСОБА_22 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року у батьків - ОСОБА_21 та ОСОБА_23 (т. 1 а.с. 81).

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_5 від 13.10.1961 року, виданого Ленінським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, ОСОБА_21, 1914 року народження уклав шлюб з ОСОБА_10 1919 р.н., після чого, дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 182).

В матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_5 міститься копія запису про народження № 1267 ОСОБА_22, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року у батьків ОСОБА_21 1914 р.н., та матері ОСОБА_10, віком 36 років (т.1 а.с. 199-200).

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_6, виданого 18 лютого 1977 року Ленінським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, ОСОБА_11 та ОСОБА_22 уклали шлюб 18 лютого 1977 року, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11 (т.1 а.с. 80).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 28.08.1941 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року у батьків ОСОБА_12 та ОСОБА_24 (т.1 а.с. 142).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_8 від 28.01.1986 року, ОСОБА_12, у віці 25 років, уклав шлюб з ОСОБА_13, у віці 25 років, 25 жовтня 1938 року, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12 (т.1 а.с. 143).

Матеріалами справи встановлено, що згідно з відомостями сільської подвірної книги за 1944-1946 роки, підтверджено факт проживання у с. Кобелячок Кременчукського району Полтавської області родини у складі ОСОБА_25, 1880 р.н., ОСОБА_26, 1886 р.н., ОСОБА_27 1914 р.н., ОСОБА_28 1921 р.н. Крім того, ОСОБА_13 та ОСОБА_21 приходилися одна одному рідними братом та сестрою (т.1 а.с. 145-148).

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_29, яка надала суду послідовні та відповідні матеріалам справи пояснення, зокрема зазначила, що родину ОСОБА_23 вона знала з 1962 року. Вона являється дружиною ОСОБА_30, який є рідним племінником ОСОБА_23 та двоюрідним братом ОСОБА_5. Крім того, свідок ОСОБА_29 пояснила, що батько її чоловіка ОСОБА_31 був рідним братом ОСОБА_23, а рідна сестра ОСОБА_30 - ОСОБА_7 являлася матір'ю позивачки ОСОБА_1. Таким чином, ОСОБА_1 являється двоюрідною племінницею померлій ОСОБА_5

Також, свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні пояснила, що з померлою ОСОБА_5 вона була знайома та дуже часто спілкувалася. Коли ОСОБА_5 захворіла, вона не мала наміру продавати свій будинок, а казала, що хоче подарувати своєму хреснику - ОСОБА_15, синові ОСОБА_1 Також, свідок ОСОБА_29 зазначила, що ОСОБА_5 доглядала сама ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_20

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні зазначив, що він у 1977 році перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою ОСОБА_1 Щодо родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_5, свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні дав аналогічні показання щодо, також підтвердивши, що ОСОБА_1 являлася двоюрідною племінницею ОСОБА_5

Свідки ОСОБА_32, ОСОБА_33 та ОСОБА_34 у судовому засіданні кожний окремо пояснили, що вони були знайомі з ОСОБА_5 протягом тривалого часу, спільно проводили вільний час та свята, часто бували у її домі, де неодноразово бачили ОСОБА_1, яку ОСОБА_5 зазначала як свою родичку, а саме двоюрідну сестру чи племінницю.

У судовому засіданні оглянуті надані ОСОБА_1 фотографії, на яких зображені разом померла ОСОБА_5 та позивачка ОСОБА_1, в різні роки та у різних життєво - побутових ситуаціях, зокрема під час святкування весілля ОСОБА_1 у 1977 році та інших свят. Наявність на цих фотографіях саме ОСОБА_5 частково визнано у судовому засіданні відповідачкою ОСОБА_2, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 61 ЦПК України, зазначена обставина не підлягає додатковому доказуванню. Таким чином, суд приходить до висновку про підтвердження факту тривалого та багаторічного спілкування ОСОБА_1 та її родини з ОСОБА_5, що також, у сукупності з іншими доказами, вказує на наявність між ними родинної спорідненості.

У суду відсутні жодні підстави сумніватися у достовірності показань свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_35, оскільки вони надали аналогічні, послідовні показання, які відповідають показанням інших свідків на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які також відповідають відомостям із досліджених у судовому засіданні письмових доказів та матеріалів справи.

Таким чином, надаючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, у їх сукупності, відповідності, належності та допустимості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_5, а саме, що ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею ОСОБА_5 є доведеними і в цій частині підлягають задоволенню.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_36 ОСОБА_37, ОСОБА_38 надали суду аналогічні та відповідні пояснення, відповідно до яких, кожний окремо, підтвердили своє знайомство з померлою ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, їх батьками та іншими родичами, а також підтвердили, що ОСОБА_5 являлася рідною племінницею ОСОБА_3, оскільки її ОСОБА_28 була рідною сестрою ОСОБА_21 - батька ОСОБА_5, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були двоюрідними сестрами, оскільки мати ОСОБА_2 ОСОБА_13 була рідною сестрою ОСОБА_21 - батька ОСОБА_5

Таким чином, суд вважає доведеними факт родинних відносин ОСОБА_5 з ОСОБА_28 та ОСОБА_2, у зв'язку з чим, їх зустрічні позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Проте, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зміни черговості одержання права на спадкування та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця ОСОБА_5 не підлягають задоволенню з оглядну на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 за життя працювала рентген - лаборантом в КЗ «Стоматологічна поліклініка № 2» до 23.05.2012 року та наказом № 53-к від 27.07.2012 року виключена зі списків працюючих з 24.07.2012 року у зв'язку зі смертю (т.1. а.а.с. 45-46).

Відповідно до довідки про доходи, від 04.03.2013 року, загальна сума доходу ОСОБА_5 за період січень 2012 по серпень 2012 року складає 13 187,32 грн. (т.1 а.с. 47).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_34 пояснила, що з ОСОБА_5 вона була знайома з 1995 року, вони спільно працювали у стоматологічній поліклініці. З ОСОБА_5 вона мала близькі дружні стосунки, часто була у неї вдома, в тому числі й на святкуванні спільних свят, де неодноразово бачила ОСОБА_1, яку ОСОБА_5 називала своєю двоюрідною сестрою. При цьому, свідок ОСОБА_34 зазначила, що ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком почали проживати у ОСОБА_5 з лютого 2012 року. З травня 2012 року ОСОБА_5 почала хворіти і ОСОБА_1 та її чоловік допомагали їй, займалися її лікуванням та утриманням.

Аналогічні показання у судовому засіданні надали свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_39, зазначивши, що ОСОБА_5 фактично захворіла у травні 2012 року, а ОСОБА_1 та її чоловік почали проживати разом з ОСОБА_5 у лютому - березні 2012 року.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що захворювання ОСОБА_5, яке згодом призвело до її смерті, було виявлено на початку травня 2012 року. До цього періоду ОСОБА_5 була повністю самодостатньою особою, ходила на роботу і не потребувала у сторонньому догляді. Проте, позивачка ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_20 почали проживати у будинку ОСОБА_5 у лютому 2012 року, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що проживання позивачки ОСОБА_1 у одному будинку з ОСОБА_5 не було пов'язано з необхідністю її утримання, догляду та лікування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що право на зміну черговості спадкування та надання права на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування виникає у разі, якщо спадкоємець наступної черги протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Проте, суд у встановлених обставинах не вбачає ознак тривалості опікування ОСОБА_1 над ОСОБА_5 Крім того, в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 матеріально забезпечувала ОСОБА_5 протягом її хвороби, оскільки встановлено, що ОСОБА_5 отримувала пенсію та заробітну платню за місцем роботи.

Судом не приймаються до уваги надані у судове засідання копії квитанції на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, (т. 1 а.с. 9-25) оскільки у зазначених квитанціях в якості платника вказана ОСОБА_5, що не може доводити, що ці платежі фактично здійснювалися за рахунок ОСОБА_1 У зв'язку з чим, зазначені докази є неналежними.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині надання ОСОБА_1 право на спадкування спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року разом із спадкоємцями третьої черги - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 9380,59 грн. в рахунок відшкодування 2/3 витрат на утримання, догляд, лікування та поховання померлої ОСОБА_5 також не підлягають задоволенню, оскільки вони заявлені передчасно, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Натомість, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі за первісним позовом - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, протягом встановленого законом строку, звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте, на день розгляду справи в суді, вони не отримали свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що обов'язок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у відшкодуванні витрат на догляд, утримання, лікування та поховання спадкодавця ОСОБА_5 не виник, у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині визнання їх спадкоємцями третьої черги після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року та визнання за кожною з них по 1/2 частині домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 також не підлягають задоволенню, оскільки заявлені передчасно з наступних підстав.

В судовому засдіанні встановлено, що за життя ОСОБА_5 в порядку права власності належало домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 200).

Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2, своєчасно, у строки, передбачені законом, звернулися до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 року (т.1 а.с. 197).

У судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ні вона, ні ОСОБА_3 не отримували, а також письмової відмови або постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо них також не виносилося.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у разі встановлення родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_12 року, подальші свої спадкові права, зокрема отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрацію права власності на спадкове майно, позивачі можуть реалізувати в порядку нотаріального провадження. Таким чином, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що вони підлягають віднесенню на рахунок кожної зі сторін, оскільки як первісні та і зустрічні позовні вимоги задоволені судом частково.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1258, 1232, 1259 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 88, 212-215, 234, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а саме, що ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року являлася двоюрідною тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, визнання права на спадщину за законом та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 є рідною тіткою ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року, а ОСОБА_5 являлась рідною племінницею ОСОБА_3.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_11, являлися одна одній двоюрідними сестрами.

В задоволенні інших зустрічних позовних вимог - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок сторін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Таус