Головуючий у 1 інстанції: Кузь
Провадження № 22-ц/783/6041/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Крайник Н.П.

суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.

при секретарі Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 25 липня 2014 року у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхове Товариство «Гарантія» до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди в порядку регресу

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
в користь ПрАТ «Страхове Товариство
«Гарантія» в порядку регресу
матеріальну шкоду в сумі 24140 грн. 28 коп.
В решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що рішення суду є незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а висновки суду
не відповідають дійсним обставинам
справи.

Зокрема зазначає, що суд першої
інстанції, стягуючи з нього в користь
ПрАТ «Страхове Товариство «Гарантія»
матеріальну шкоду в сумі 24140 грн. 28 коп.
керувався висновком № 3354/10 експертного
автотоварознавчого дослідження від
14.10.2010 р., згідно якого вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1 на момент
огляду розрахована з врахуванням
коефіцієнта фізичного зносу, що
дорівнює нулю та не врахував, що на
момент ДТП транспортний засіб «Форд
Фієста», що належить ОСОБА_4
неодноразово був пошкоджений, зокрема
у ДТП , яка мала місце 16.08.2009 р. було
пошкоджено задню центральну частину
автомобіля, у ДТП , яка мала місце 09.10.2010
р. було пошкоджено задню центральну
частину автомобіля, що
підтверджується даними
інформаційно-пошукової бази обліку
дорожньо-транспортних пригод за період
з 01.01.2006 р. по 09.10.2010 р. за участю
автомобіля «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1.
Згідно інформації ПрАТ «АСК «ІНГО
Україна» від 08.04.2014 р. в період з 01.01.2006 р.
по 14.03.2010 р. в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»
надходили повідомлення про страхові
випадки за участю автомобіля «Форд
Фієста» д.н.з. НОМЕР_1, однак експертні
автотоварознавчі дослідження за
даними випадками не проводились.

Враховуючи наведене, керуючись п.1.6 та
3.9 Методики товарознавчої експертизи
та оцінки дорожніх транспортних
засобів експерт не мав підстав
виходити з того, що коефіцієнт зносу
автомобіля «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1
на момент ДТП, що мала місце 09.10.2010 р.
дорівнює нулю.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити у справі нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення з
наступних мотивів.

Встановлено, що 09.10.2010 р. мала місце ДТП,
внаслідок якої автомобіль «Форд
Фієста» д.н.з. НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_4 зазнав технічних ушкоджень.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 08.11.2010 р. винним у ДТП
визнано ОСОБА_2 та на нього на підставі
ст. ст.122-4 , 124 КУАП накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу.

На момент ДТП автомобіль «Форд Фієста»
д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, було
застраховано у ПрАТ «АСК «ІНГО
Україна» за договором добровільного
страхування наземного транспорту,
поліс № 640501669.10 серії АА № 186234 (а.с.14-15).

Цивільно-правова відповідальність
відповідача була застрахована у ПрАТ
«Страхове Товариство «Гарантія», поліс
№ ВЕ/0485981 від 09.02.2010 р. з лімітом
відповідальності 25000 грн. та франшизою
510 грн. (а.с.7).

11.10.2010 р. із заявою про настання
страхового випадку в ПрАТ «АСК «ІНГО
Україна» звернулася ОСОБА_4

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на підставі
страхових актів від 16.11.2010 р. № 55043 та №
55042 р. виплатила власнику пошкодженого
автомобіля страхове відшкодування в
сумі 24140 грн. 28 коп., що підтверджується
платіжними дорученнями № 11133 від 22.11.2010
р. на суму 7920 грн. та № 11134 від 22.11.2010 р. та
надіслала до ПрАТ «СК «Гарантія»
(страховику відповідача) вимогу про
повернення суми страхового
відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 06.06.2012 р. з ПрАТ «СК «Гарантія» в
користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»
стягнуто 24140 грн. 28 коп. страхового
відшкодування. Рішення суду виконано,
що підтверджується платіжним
дорученням № 573 від 03.08.2012 р. (а.с.34).

Відповідно до положень ст.993 ЦК України
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування має
до особи, відповідальної за збитки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

З наведених мотивів, районний суд
прийшов до вірного висновку, що ПрАТ
«СК «Гарантія», яке виплатило ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» страхове відшкодування
в сумі 24140 грн. 28 коп., має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи - ОСОБА_2 у розмірі виплаченого
страхового відшкодування та вірно
стягнув з останнього в користь ПрАТ «СК
«Гарантія» 24140 грн. 28 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що
розмір відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля, що
проводилося на замовлення ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» експертом ОСОБА_5
розраховано без врахування
коефіцієнта фізичного зносу
автомобіля, внаслідок чого вартість
відновлювального ремонту є значно
завищеною в порівнянні з об'єктивними
збитками, заподіяними автомобілю «Форд
Фієста» д.н.з. НОМЕР_1 в ДТП 09.10.2010 р., то
такі суд до уваги не приймає, оскільки
ОСОБА_2, не виконавши свої зобов'язання,
передбачені договором обов'язкового
страхування власників наземних
транспортних засобів (поліс № ВЕ/0485981
від 09.02.2010 р.) та не повідомивши у
визначений у договорі строк ПрАТ
«Страхове Товариство «Гарантія» про
страховий випадок, позбавив себе
можливості приймати участь у всіх діях,
пов'язаних з оглядом автомобіля та
визначенням вартості матеріального
збитку, завданого у ДТП.

Згідноч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрали
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

З наведених мотивів, розмір
матеріального збитку, що встановлений
Рішенням Господарського суду м. Києва
від 06.06.2012 р., яке набрало законної сили,
не може досліджуватися при розгляді
даної справи.

Керуючись ст. 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 25 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Крайник Н.П.

Судді:
Курій Н.М.

Мельничук О.Я.