Справа № 297/3060/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Драб В. І., при секретарі
Гарані О. А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконкому Квасівської сільської ради
про визнання права власності на
будинковолодіння шляхом спадкування
за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського
районного суду з позовом до
Квасівської сільської ради про
визнання права власності на
будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивача, ОСОБА_2. Після
його смерті відкрилась спадщина, до
якої належить вищевказаний житловий
будинок. Будинок зареєстрований згідно
даних погосподарської книги села за
померлим ОСОБА_2 Мати позивача - ОСОБА_3 -
померла ще раніше, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_2
на випадок своєї смерті залишив
заповіт від 20 жовтня 2006 року,
посвідчений секретарем Квасівської
сільської ради, згідно з яким усе своє
майно, в тому числі і зазначений
будинок, заповів позивачу.

Однак, коли позивач звернувся до
нотаріуса для оформлення спадщини,
виявилось, що житловий будинок не
зареєстрований в КП «ББТІ БРР».

Позивач у судове засідання не з'явився,
при цьому подав до суду заяву, в якій
просив суд розглянути справу у його
відсутності, позовні вимоги підтримав,
просив позов задоволити.

Відповідач - представник виконавчого
комітету Квасівської сільської ради в
судове засідання не з'явився, однак
подали до суду заяву, в якій просять
справу розглянути у їх відсутності,
позовні вимоги визнають.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється, або не визнається
іншою особою.

Відповідно до п. 28 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно» і
«Порядку надання інформацій з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
за № 868 від 17.10.2013 року, підставою для
державної реєстрації прав на нерухоме
майно є рішення суду, що набрало
законної сили щодо права власності та
їхніх речових прав на нерухоме майно.

Відповідач визнав позов в повному
обсязі. Вважають вимоги позивача
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, про що
свідчить подана ними заява.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

За відсутності будь-якого
застереження, факт, визнаний сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, вважається встановленим. Тобто,
визнання позову відповідачем, згідно
ст. 61 ЦПК України, є обов'язковим для
суду, оскільки обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню. В
судовому засіданні встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб. За
таких обставин, суд приймає визнання
позову відповідачем у справі і з цих
підстав задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61, 79, 88, 174, 208, 209,
212-216, 223 ЦПК України, ст.ст. 376, 392, 1261, 1268 ЦК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок
садибного типу з надвірними будівлями
та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1,
загальною площею 74,5 кв.м., житловою 32,9
кв.м. та допоміжною 41,6 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Драб В. І.