Справа № 464/9357/14-ц
пр.№ 2/464/1988/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2014 Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді
Шашуріної Г.О.

за участю секретаря
Троцюк А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львова цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
суму боргу у розмірі 63625,00 доларів США,
що еквівалентно 817 581,25 грн. за договором
позики та понесені ним судові витрати.
Покликається на те, що 05.10.2012 року він
позичив відповідачу під розписку
грошові кошти в сумі 25000,00 доларів США,
які останній зобов*язався повернути до
30.10.2013 року до 12.00 год. дня. На
неодноразові звернення про повернення
позичених коштів, відповідач по даний
час не реагує, позику не повернув.
Відповідач також зобов*язався у
випадку невчасного повернення боргу
сплатити штрафні санкції в розмірі 0.5%
від суми боргу за кожний день
протермінування платежу. Просить
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 63 625,00 доларів США, яка
еквівалентна станом на 05.09.2014 року, 817
581,25 грн.

В судове засідання позивачка не
з*явився, подав заяву в якій позовні
вимоги підтримав, просить розглядати
справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з′?явився, про день і час розгляду
справи повідомлений належним чином, у
поданій заяві поважність причини своєї
неявки суду не обгрунтував, тому на
підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України,
слід проводити заочний розгляд справи,
за наявних у справі доказів.

Дослідивши дійсні обставини справи,
перевіривши їх доказами, суд приходить
до переконання, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов*язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду або такої ж якості. Договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1. ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позичкодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

05.10.2012р. відповідач взяв у позивача в
борг 25000,00 доларів США та зобов`язувався
повернути борг до 30.10.2013р. На
підтвердження фактичного отримання
ОСОБА_2 коштів, які еквівалентні сумі
320500,00 грн. та обумовлені в договорі
позики, відповідачем була надана
розписка від 05.10.2012р.

З огляду на викладене, судом
встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
існує договір позики про що свідчить
розписка. Однак в порушення умов
договору позики від 05.10.2012р. відповідач
взятих на себе зобов*язань не виконав,
таким чином заборгував перед позивачем
суму позики в розмірі 320500,00 грн., яку
слід стягнути з відповідача на користь
позивача.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов*язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено,
що якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов*язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов*язання, на вимогу кредитора
зобов*язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до умов договору позики
(розписки), у разі порушення
позичальником умов грошового
зобов*язання, останній повинен
сплатити на користь позикодавця штраф
у розмірі 5% від загальної суми позики
за кожний день протермінування
платежу.

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за
порушення зобов*язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

А відтак з відповідача підлягає
стягненню штраф за несвоєчасне
виконання грошового зобов*язання, що
становить 38625,00 доларів США, що
еквівалентно 495172,50 грн. = 25000,00 доларів
США (сума боргу) * 0.5% (пеня).

На неодноразові звернення, які
направлялись на адресу відповідача,
останній не реагуває, заборговані
кошти не повернув.

Виходячи з розрахунку загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем становить 63625,00 доларів США,
що еквівалентні 817581,25 грн., яку слід
стягнути в судовому порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 3654,00 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 625, 1047, 1049 ЦК
України, ст.ст. 84, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість в сумі 817 581 грн.
(вісімсот сімнадцять тисяч п*ятсот
вісімдесять одну грн.) 25 коп. та судовий
збір в сумі 3654 грн. (три тисячі шістсот
п*ятдесять чотири) 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача про його перегляд,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Шашуріна Г.О.