АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва в
складі:

головуючого судді Оніщука
М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 11 лютого 2013 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,
в якому просило стягнути з відповідача
заборгованість по кредитному договору
в сумі 4 204 грн. 80 коп. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог
вказувало, що 31.03.2008 між сторонами
укладено кредитний договір за умовами
якого позивач випускає та надає
відповідачу платіжну картку та надає
кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії. Всупереч умовам договору
відповідач не здійснив погашення
частини суми заборгованості за
кредитною лінією і станом на 10.09.2012 має
прострочену заборгованість по тілу
кредиту - 1 447,15 грн., по відсоткам - 901,85
грн., по комісії - 1 855, 60 грн., а також пеня
становить 225,82 грн., що підлягають
стягненню з відповідача.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 11.02.2013 позов
задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 4 204 грн. 80 коп. та судовий збір
у сумі 214 грн. 60 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 31.07.2014 заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити. Вважає
рішення суду не законним і
необґрунтованим та вказує також на
пропуск позивачем строку звернення до
суду.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.
Колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін, оскільки їх неявка не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення суду,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів вказаним
вимогам процесуального закону рішення
суду не відповідає.

Так, задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
в порушення умов укладеного між
сторонами договору, не погасив
кредитну заборгованість, що виникла по
картковому рахунку, а отже вимоги
позивача про стягнення сум
заборгованості по кредиту, відсоткам,
комісії та пені є обґрунтованими.

З вказаним висновком суду погодитись
не можливо, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.03.2008 ПАТ «Дельта Банк» було відкрито
ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 за
Договором № 005-09506- 310308 та наданий
кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії з кредитним лімітом на день
укладення кредитного договору в
розмірі 1447 грн. для розрахунків за
товари чи послуги, зняття готівки та
вчинення інших операцій не заборонених
законом.

За умовами договору позичальник
зобов'язувався щомісяця, в строки
визначені Правилами, здійснювати
погашення заборгованості у вигляді
обов'язкового мінімального платежу,
обумовленого у Тарифах на
обслуговування платіжної картки. Строк
дії договору визначено сторонами до
повного виконання зобов'язань за
договором, строк дії картки 12 місяців.

Згідно з наданим банком розрахунком
заборгованість за кредитним договором
станом на 10.09.2012 становить 4 204,80 грн., з
яких 1 447,15 грн. - кредит; 901,85 грн. -
відсотки за користування грошовими
коштами: 1 855,80 грн. - комісія та 225,82 грн. -
пеня.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачка не виконувала взятих на
себе зобов'язань, порушувала строки
сплати щомісячних обов'язкових
мінімальних платежів визначених
умовами Тарифів до кредитного договору
внаслідок чого утворилася
заборгованість в розмірі 4204,80 грн., яка
підлягає стягненню.

Суд першої інстанції ухвалив заочне
рішення за відсутності відповідача і
відмовив у перегляді заочного рішенні.
В апеляційній скарзі відповідач
заявляє про пропуск позивачем строків
звернення до суду і така заява, з огляду
на заочний розгляд справи, підлягає
розгляду та врахуванню судом
апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором ПАТ «Дельта
Банк» звернулося до суду в грудні 2012
року, а остання проплата відповідачкою
по кредиту була здійснена в січні 2009
року.

Погашення кредиту передбачено
договором встановленим щомісячним
мінімальним платежем, а тому у разі
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
платежами, повинна обчислюватися з
моменту настання строку погашення
чергового платежу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені), що передбачено
п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови в позові.

Відповідно до п.1.4 вказаного договору
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому договорі,
та не потребує підписання додаткових
угод.

Строк дії договору визначено сторонами
до повного виконання зобов'язань за
договором, строк дії картки до квітня
2009 року.

Згідно з п. 4.3 Правил здійснення
операцій за картковими рахунками
відкритими фізичним особам, які
затверджені головою Ради Директорів
ТОВ «Комерційний банк «Дельта» 12.04.2007,
строк дії картки зазначений на
лицьовій стороні. Дія картки
автоматично припиняється після
закінчення останнього дня строку дії,
зазначеного на лицьовій стороні
картки.

У разі наявності руху коштів по
картковому рахунку держателя протягом
останніх трьох місяців дії картки,
картка автоматично перевипускається
на той самий строк та діє на умовах,
визначених договором.

Матеріали справи не містять доказів
перевипуску платіжної картки, а тому
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про відсутність
визначеного строку повернення
кредитних коштів.

З наведеного вбачається, що позивач
звернувся з вимогами про стягнення
коштів поза межами визначеного законом
трирічного строку позовної давності, а
тому, з огляду на наявність заяви
відповідача про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності, колегія суддів приходить до
висновку про наявність правових
підстав для відмови у позові саме у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Отже, доводи апеляційної скарги є
законними і обґрунтованими, а відтак
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, тощо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що у зв'язку з неповним з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та неправильним застосуваннями норм
матеріального права, рішення суду
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 11 лютого 2013
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді