САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 726/1705/14-ц
Провадження №2/726/455/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014
м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у
складі: головуючого судді Мілінчук С.
В., при секретарі
Руснак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернівці
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Чернівці про
стягнення щомісячних страхових сум у
зв'язку зі смертю годувальника за
минулий період, суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Чернівці в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року з її
чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
працював продавцем-консультантом,
стався нещасний смертельний випадок.
На момент його смерті, позивачка була
вагітна їхньою спільною дитиною. В
подальшому, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився їхній син - ОСОБА_3.

За результатами проведеного
спеціального розслідування нещасного
смертельного випадку, що стався з
ОСОБА_2, 17.03.2011 року було складено акт № 1
форми НІШ, в якому причиною нещасного
випадку було визначено «травмування
внаслідок протиправних дій інших
осіб». Однак, 10 лютого 2014 року рішенням
Першотравневого районного суду м.
Чернівців смертельний випадок, який
стався з чоловіком позивачки визнано
таким, що пов'язаний з виробництвом. Цим
же рішенням акт № 1 форми НІ ЇВ від 17
березня 2011 року скасовано.

Внаслідок скасування вищевказаного
акту № 1 форми НІШ Територіальне
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області провело
спеціальне додаткове розслідування
смертельного випадку, що мав місце з
ОСОБА_2 та цей випадок визнано таким, що
пов'язаний з виробництвом.

06 березня 2014 року матеріали
додаткового спеціального
розслідування вищевказаного
нещасного випадку направлено
відповідачу по справі та в подальшому,
а саме 05 травня 2014 року ним було
винесено постанову про призначення
щомісячної страхової виплати особам,
які мають на неї право у разі смерті
потерпілого, якою призначив дитині
померлого - ОСОБА_3 щомісячні страхові
виплати починаючи нарахування таких
виплат з 25 квітня 2014 року.

Позивач вважає, що право на отримання
щомісячної страхової виплати виникло з
моменту народження спільного з
померлим сина - ОСОБА_3, а саме з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а не з 25 квітня 2014
року, як зазначено в постанові
відповідача від 05.05. 2014 року. Таким
чином за цей час відповідачем не
виплачено страхові виплати на загальну
суму 25689,48 гривень.

У зв'язку із викладеним, позивач
просить суд ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідача донарахувати
та виплатити щомісячні страхові суми у
зв'язку зі смертю годувальника за
період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 24.04.2014 року
в сумі 25689,48 гривень.

Позивач в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримала, позов
просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надіслав до суду письмові
заперечення проти позову, в яких
вказує, що справа про страхові виплати
розглядалась вперше по закінченню
трьох років з дня смерті годувальника,
а тому у відповідності до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
вона була призначена з дня звернення, а
саме з 25.04.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні дав пояснення аналогічні
викладеним в запереченнях, позовні
вимоги не визнав та просив відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Суд дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи сторін, оцінивши
належність, допустимість та
достовірність доказів, приходить до
висновку про обґрунтованість позову та
необхідність відмовити у задоволенні
позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, який
являвся чоловіком позивачки, помер
внаслідок нещасного випадку
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Актом № 1 від 17.03.2011
року цей нещасний випадок був визнаний
таким, який не пов'язаний з
виробництвом. (а.с. 5, 8)

Пізніше, а саме 10 лютого 2014 року
рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівців смертельний випадок,
який стався з чоловіком позивачки
визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом та вищевказаний акт
скасовано. (а.с.11-17)

Актом спеціального додаткового
розслідування смертельного випадку, що
стався з ОСОБА_2 від 28.02.2014 року, цей
випадок визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом. (а.с.18-28)

Після звернення позивача, відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Чернівці 05
травня 2014 року було винесено постанову
про призначення щомісячної страхової
виплати особам, які мають на неї право у
разі смерті потерпілого, якою
призначив дитині померлого - ОСОБА_3
щомісячні страхові виплати починаючи
нарахування таких виплат з 25 квітня 2014
року. Саме з такою датою початку виплат
незгідна позивач, оскільки вважає, що
право на такі виплати виникло ще з дня
народження дитини.

У спростування позиції позивача суд
вказує наступне.

У відповідності до ст. 13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі Закон
України)страховим випадком є нещасний
випадок на виробництві або
професійне захворювання, що
спричинили застрахованому професійно
зумовлену фізичну чи психічну травму
за обставин, зазначених у статті 14
цього Закону, з настанням яких
виникає право застрахованої особи на
отримання матеріального забезпечення
та/або соціальних послуг.

Згідно ст. 14 Закону України, нещасний
випадок - це обмежена в часі подія
або раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора
чи середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до пп. д п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України у разі настання страхового
випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно ст. 28 Закону України страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Як встановлено із ст. 33 У разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Статтею 36 Закону України передбачено,
що Фонд соціального страхування від
нещасних випадків розглядає справу про
страхові виплати на підставі заяви
потерпілого або заінтересованої
особи за наявності усіх необхідних
документів і приймає відповідні
рішення у десятиденний строк, не
враховуючи дня надходження зазначених
документів. Рішення оформляється
постановою, в якій зазначаються дані
про осіб, які мають право на страхові
виплати, розміри виплат на кожного
члена сім'ї та їх строки або
обгрунтування відмови у виплатах; до
постанови додаються копії необхідних
документів.

Стаття 40 Закону України вказує, що
страхові виплати провадяться
щомісячно в установлені Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків дні на підставі постанови
цього Фонду або рішення суду особам,
які мають право на виплати у зв'язку
із смертю годувальника, - з дня смерті
потерпілого, але не раніше дня
виникнення права на виплати. Якщо
справи про страхові виплати
розглядаються вперше по закінченні
трьох років з дня втрати потерпілим
працездатності внаслідок нещасного
випадку або з дня смерті
годувальника, страхові виплати
провадяться з дня звернення.

Аналізуючи наведені норми закону, суд
приходить до висновку про відсутність
у позивачки права на страхові виплати з
дня народження сина. Як встановлено,
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а
постанова про призначення щомісячної
страхової виплати, за результатами
розгляду даної справи було винесено
05.05.2014 року, таким чином пройшло більше
трьох років. Вказана справа
розглядалась відповідачем вперше, у
зв'язку із довготривалою процедурою по
визнанню нещасного смертельного
випадку таким, що пов'язаний із
виробництвом. На підставі викладеного,
оскільки справа про призначення
страхових виплат розглядалась вперше і
по закінченню трьох років, дії
відповідача по призначенні таких
виплат саме з дня звернення є
правомірними та такими що прямо
відповідають Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 13, 14, 28, 33, 36, 40, Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст.ст. 10, 11, 60,88, 205, 209, 214,
215, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

У позовних вимогах ОСОБА_1 про
стягнення щомісячних страхових сум у
зв'язку зі смертю годувальника за
минулий період - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернівецької
області шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий суддя С. В.
Мілінчук