Провадження № 2/641/1875/2014
Справа № 641/3396/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м.
Харків

Комінтернівський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 в якому просить визнати
недійсним договір дарування 39/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові,
укладений 26.09.2013 року між ОСОБА_7 та
ОСОБА_2, скасувати державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_2 на 39/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Харкові.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
її бабуся, ОСОБА_8, яка на день смерті
мешкала за адресою АДРЕСА_1. На день
смерті їй належали 39/100 часток
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування, посвідченого
Сьомою ХДНК р. №2-264 від 16.01.1967 року, що
підтверджується документами на
житловий будинок та довідкою з КП
"ХМБТІ" від 07.03.2014 року. Перед своєю
смертю бабуся передала позивачу пакет
документів на житловий будинок з
оглядом на те, що її спадкоємець -
батько позивача, ОСОБА_7, що мешкав
разом із нею за адресою будинку АДРЕСА_1
був психічно хворою людиною, та
зловживав спиртними напоями.

Після смерті ОСОБА_8 частину житлового
будинку в силу ст. 1268 ЦК України
успадкував її син - ОСОБА_7 Доказом
родинного зв'язку з померлою є
свідоцтво про народження ОСОБА_7,
доказом проживання з померлою за
однією адресою є виписка з домової
книги. ОСОБА_7 був самотньою людиною, та
з матір'ю позивача він розлучився в 1993
році, що підтверджується свідоцтвом
про розлучення. З початку 90-их років
ОСОБА_7 страждав на психічне
захворювання, та стояв на
диспансерному обліку в психдиспансері,
був інвалідом 2-ї групи за психічному
захворюванням

ІНФОРМАЦІЯ_3 року батько позивача -
ОСОБА_7 помер, та спадкоємцем першої
черги після його смерті є позивач
ОСОБА_1 Позивачем було подано до Сьомої
ХДНК заяву про прийняття спадщини та
отримано витяг про реєстрацію в
спадковому реєстрі, але при отриманні в
березні 2014 року довідки в КП "ХМБТІ" про
належність права власності спірного
будинку в АДРЕСА_1, працівники БТІ
повідомили, що в вересні 2013 року
невідомою особою замовлявся технічний
паспорт на вищевказаний житловий
будинок. При отриманні відповіді на
запит в Державній реєстраційній службі
позивачу стало відомо, що 26.09.2013 році
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 було
посвідчено договір дарування 39/100
часток житлового будинку в АДРЕСА_1
укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2

На час укладання 26.09.2013 року угоди
власник житла ОСОБА_8 була померлою, а
ОСОБА_7 не мав на руках правочинних
документів на житловий будинок щоб
оформити спадщину, також він був
психічно хворою людиною, не розумів
своїх дій та не міг подарувати частину
житлового будинку незнайомій особі. До
того ж, до останньою дня ОСОБА_7 мешкав в
житловому будинку, де і помер, інших
осіб в будинку зареєстровано не було..

У зв'язку з чим, посилаючись на вказані
обставини, позивач просила позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання позивач та її
представник ОСОБА_9 не з'явилися, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, про
причини неявки суду не повідомили.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_10 в
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, а також зазначив, що проти
позову заперечує в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилися, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, про
причини неявки суду не повідомили.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася,
про час, день та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, надавала
до суду заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 2013 року
між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено
договір дарування частки житлового
будинку з прибудовами, реєстраційний
№1837, посвідчений приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_6, відповідно до умов якого
ОСОБА_7 передав безоплатно ОСОБА_2 у дар
39/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в
м. Харкові (а.с. 98).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 26.09.2013 року,
реєстраційний №1834 ОСОБА_7 отримав
право на спадщину після ОСОБА_8, яка
складалась з 39/100 часток житлового
будинку АДРЕСА_1 м. Харкові (а.с. 154).

Згідно до свідоцтва про смерть Серія
НОМЕР_1 від 26 лютого 2014 року ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, актовий запис
3019 (а.с. 20).

Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2
підтверджується, що батьками ОСОБА_1 є
ОСОБА_7 та ОСОБА_12 (а.с. 21).

Відповідно до ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна особа вчинила
у момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6 листопада 2009 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними", правила статті 225 ЦК
поширюються на ті випадки, коли фізичну
особу не визнано недієздатною, однак у
момент вчинення правочину особа
перебувала в такому стані, коли вона не
могла усвідомлювати значення своїх дій
та (або) не могла керувати ними
(тимчасовий психічний розлад, нервове
потрясіння тощо). Для визначення
наявності такого стану на момент
укладення правочину суд відповідно
до статті 145 зобов'язаний призначити
судово-психіатричну експертизу за
клопотанням хоча б однієї зі сторін.
Справи про визнання правочину
недійсним із цих підстав вирішуються з
урахуванням як висновку
судово-психіатричної експертизи, так і
інших доказів відповідно до

статті 212 ЦПК.

З інформації наданої КЗОЗ "Харківська
обласна клінічна психіатрична лікарня
№3" вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
багаторазово лікувався в ХОКПЛ №3, та
останній раз перебував на лікуванні в 13
п/в з 14.01.2014 року по 24.01.2014 року (а.с. 135).

За клопотанням представника позивача у
справі було призначено проведення
посмертної судово - психіатричної
експертизи.

Відповідно до акту
судово-психіатричного експерта №992 від
31.10.2014 року ОСОБА_7 за життя на момент
укладення договору дарування 26.09.2013
року виявляв ознаки стійко хронічного
психічного розладу у формі органічного
розладу особистості, синдрому
залежності від алкоголю, та по своєму
психічному стану ОСОБА_7 в період часту,
що відноситься на момент укладення
договору дарування 26.09.2013 року був
здатний усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними (а.с. 232-235).

Позивач у позовній заяві посилається
на те, що ОСОБА_7 не мав на руках
правочинних документів на житловий
будинок щоб оформити спадщину, окрім
того він був психічно хворою людиною,
не розумів своїх дій та не міг
подарувати частину житлового будинку
незнайомій особі.

Договір дарування вважається
одностороннім договором. У сторін не
виникає взаємних прав та обов`язків,
окрім обов`язку дарувальника щодо
повідомлення обдарованому про
небезпечні властивості дарунку.

Під час розгляду справи судом було
досліджено докази надані сторонами,
матеріали спадкової справи №32/2013 та
матеріали справи по укладенню договору
дарування частки житлового будинку з
прибудовами від 26.09.2013 року, якими
спростовуються доводи позивача про те,
що ОСОБА_7, на момент укладення спірного
договору, не мав правовстановлюючих
документів на житловий будинок щоб
оформити спадщину, та в силу свого
психічного захворювання не розумів
своїх дій та не міг керувати ними під
час укладення договору дарування від
26.09.2013 року.

Згідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
по зверненню фізичної чи юридичної
особи, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з наведеного, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору не знайшли
свого підтвердження під час розгляду
справи та задоволенню не підлягають.

Окрім того, за клопотанням позивача
ухвалою Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 29 квітня 2014 року
були вжиті заходи забезпечення позову,
шляхом заборони вчиняти дії по
відчуженню 39/100 частки житлового
будинку АДРЕСА_1 м. Харкові, що належить
ОСОБА_2.

Відповідно до ч.4 ст. 154 ЦПК України,
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Частиною 6 даної статті визначено, якщо
у задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили.

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку про необхідність скасування
заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору - залишити
без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову,
застосовані ухвалою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 29 квітня
2014 року, щодо заборони вчиняти дії по
відчуженню 39/100 частки житлового
будинку АДРЕСА_1 м. Харкові, що належить
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. Ю. Онупко