Справа №442/1949/14-ц
Провадження №2/442/956/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсаційних виплат та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працював на ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на посаді слюсаря-ремонтника 4-го розряду до 29.01.2014 року.

Проте, по даний час з ним не проведено повного розрахунку. На неодноразові звернення до бухгалтерії відповідача провести з ним розрахунок по заробітній платі - отримує відмову. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушений звертатись до суду та просить стягнути заборгованість з виплати заробітної плати та компенсацію частини втрати доходів у зв»язку із порушенням строків їх виплати.

Окрім цього, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в 2000 грн., оскільки внаслідок невиплати йому заробітної плати, змушений був звертатись в різні установи, організації за захистом своїх порушених прав, позичати гроші в знайомих, чим порушено його нормальні життєві зв»язки.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача Ахмадова Анастасія Фаридівна в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечила щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 13031,85 грн.. на користь позивача. Щодо задоволення решти позовних вимог просить відмовити, з підстав викладених у запереченні проти позову.

З»ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач працював у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника 4-го розряду. Згідно наказу № 6-К від 28.01.2014 року був звільнений за власним бажанням.

Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 02.04.2014 року № 287 заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати станом на 01.04.2014 року становить 13031,85 грн.

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після невиплати заробітної плати, тривалість порушення прав позивача, як наслідок порушення нормального ритму життя, нормальних життєвих зв»язків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

А тому, враховуючи вимоги п.п.3, 5, 6, 9, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідача слід стягнути в користь позивача 500 грн. моральної шкоди.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення компенсації частини втрати доходів у зв»язку із порушенням строків їх виплати, то в цій частині слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК України, ст.43 Конституції України, ст. 115 КЗпП України, п.п.3,5,6,9,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсаційних виплат та відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» в користь ОСОБА_1, 13031 грн. 85 коп. заборгованості із заробітної плати та 500 гривень моральної шкоди, а всього: 13531 (тринадцять тисяч п»ятсот тридцять одну) гривню 85 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» в дохід держави 243.60 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.