Справа № 551/1239/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

секретаря - Кулинченко О.А.

за участю позивача за первісним
позовом (відповідача за зустрічним
позовом) - ОСОБА_1,

відповідача за первісним
позовом (позивача за зустрічним
позовом) - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
Полтавської області цивільну справу за
первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору орган опіки і
піклування Шишацької районної
державної адміністрації Полтавської
області, про розірвання шлюбу, усунення
перешкод у спілкуванні батька з
дитиною та встановлення порядку участі
батька у вихованні дитини, зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору орган опіки та піклування
Шишацької РДА, про розірвання шлюбу
укладеного між сторонами та усунення
перешкод у спілкуванні батька з
дитиною шляхом визначення судом часу
та місця для такого спілкування,
встановлення заборони для
перешкоджання спілкуванню з боку інших
осіб.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з 01 червня 2011 року
перебуває у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2, від шлюбу вони мають спільного
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Через різницю у поглядах на шлюб та
сім'ю, постійні сварки подружжя разом
не проживає. Неповнолітній син на даний
час проживає разом з матір'ю, але
остання та члени її сім'ї перешкоджають
позивачу у здійсненні виховання дитини
та у спілкуванні з нею, що стало
підставою для звернення позивача до
суду.

До початку розгляду справи по суті
відповідачем за первісним позовом
ОСОБА_2 подано зустрічний позов до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
який проживає разом з нею в зв'язку з
відсутністю домовленості між батьками
про спільне утримання дитини.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом (відповідач за
зустрічним позовом) ОСОБА_1 свої вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити. Зустрічний позов визнав
частково не погоджуючись з розміром
аліментів, які на його думку повинні
становити 1/4 частину його доходів.

Надав пояснення аналогічні викладені
ним у позовній заяві. Додатково
повідомив, що збереження сім'ї вважає
неможливим, шлюб розриває вперше,
матеріальних претензій до дружини не
має, не заперечує щодо проживання сина
разом з нею, за умови того, що остання не
перешкоджатиме його побаченням з
дитиною у встановлений судом час.
Враховуючи те, що рівень його
заробітної плати становить близько 1500
грн. на місяць вважає, що розмір
аліментів необхідно зменшити до 1/4
частини його доходу. Також зазначив, що
він та його батьки будуть надавати
посильну фінансову допомогу на
утримання дитини та інші витрати
пов'язані з нею.

Відповідач за первісним позовом
(позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2
первісний позов визнала в повному
обсязі. Не заперечувала проти
розірванню шлюбу та встановлення судом
режиму побачення батька з дитиною, яка
після розірвання шлюбу проживатиме
разом з нею, як це зазначено у позивачем
у позовній заяві. Зазначила, що ні вона,
ні її родичі не перешкоджатимуть
спілкуванню батька з дитиною у цей час.
Натомість зазначила, що за спільною
домовленістю з батьком дитини можливе
корегування часу у який батько буде
спілкуватись з дитиною. Збереження
сім'ї вважає неможливим, має
матеріальні претензії до чоловіка з
приводу спільного майна, остаточної
домовленості про поділ якого між ними
не досягнуто.

Зустрічний позов підтримала в повному
обсязі та просила його задовольнити,
зазначила, що дитина потребує
матеріальної підтримки з боку обох з
батьків, домовленість між сторонами
про утримання дитини не досягнута. Вона
працює на посаді викладача ПТУ № 56 (с.
Яреськи Шишацького району), рівень її
заробітної плати становить близько 1800
грн. на місяць. Яку заробітну плату
отримує її чоловік їй не відомо.

Представник третьої особи Величко В.В.
надала письмове клопотання про розгляд
справи у її відсутність, у вирішенні
спору поклалась на розсуд суду. Надала
висновок органу опіки та піклування
про наявність у сторін умов для
виховання неповнолітньої дитини.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши в судовому засіданні наявні
докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, суд встановив наступні
юридичні факти та супроводжуючі їх
правовідносини.

01 червня 2011 року позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3, виданим у день укладення
шлюбу Центральним відділом ДРАЦС
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області, актовий
запис № 2216 (а.с.14).

Від шлюбу сторони мають спільного сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4, виданим
відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ
Полтавської області, актовий запис № 68
(а.с.7).

Як вбачається з пояснень сторін шлюб
вони розривають вперше, проти
розірвання шлюбу не заперечують,
збереження шлюбу вважають не можливим,
причиною розірвання шлюбу є втрата
взаємоповаги та довіри, різні погляди
на шлюб та сім'ю. На протязі останніх 3-х
місяців подружжя проживає окремо один
від одного, спільне домашнє
господарства сторони не ведуть, а отже
шлюб має формальний характер. Подальше
місце проживання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, 2011 р.н. за спільною
домовленістю між сторонами визначено
разом з матір'ю.

ОСОБА_2 має матеріальні претензії до
чоловіка ОСОБА_1 з приводу поділу
спільного майна подружжя. Позовні
вимоги в цій частині нею не заявлялись,
а отже відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України вказане питання судом не
розглядається. ОСОБА_2 роз'яснені право
на звернення до суду з даного приводу в
іншому судовому провадженні, а також
строки позовної давності для даного
виду правовідносин.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у органі
державної реєстрації актів цивільного
стану, який ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.

За змістом ст. ст. 54, 55 СК України
базовою засадою побудови сімейних
відносин є рівність чоловіка і жінки,
взаємні почуття любові і поваги,
взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що має істотне
значення.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи те, що подальше спільне
життя подружжя неможливе, оскільки це
суперечило б волі та інтересам кожного
з них, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення первісного
позову в частині розірвання шлюбу. На
прохання ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.
113 СК України, суд вважає необхідним
залишити за нею після розірвання шлюбу
прізвище «ОСОБА_2».

З приводу встановлення режиму
побачення батька з дитиною та усунення
перешкод для їх спілкування суд
встановив наступне.

Так, у позовній заяві та у своїх
поясненнях позивач за первісним
позовом ОСОБА_1 зазначив, що відповідач
ОСОБА_2 та члени її родини, з якими вона
спільно проживає перешкоджають йому
виховувати сина та спілкуватись з ним,
відмовляючи у зустрічах з сином,
налаштовуючи останнього проти батька,
висловлюючи образи у бік батька в
присутності сина.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
частково погодилась з вказаними
твердженнями, обіцяла в подальшому
таких фактів не допускати.

На вимогу суду, відповідно до приписів
ст. 19 СК України органом опіки та
піклування Шишацького району в особі
служби у справах дітей Шишацької РДА
проведено вивчення житлових умов
кожного з батьків, яки згідно складених
за результатами обстеження актів (а.с.24)
є задовільними. Згідно висновку органу
опіки та піклування від 23.12.2014 № 2718/01-25
кожен з батьків створив належні умови
для проживання, виховання та розвитку
дитини (а.с.25-26).

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають
переважне право перед іншими особами
на особисте виховання дитини. Батьки
мають право обирати форми та методи
виховання, крім тих, які суперечать
закону, моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 152 цього Кодексу мати, батько
та дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України визначено порядок
вирішення батьками питань щодо
виховання дитини Так, питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Відповідно до п.п. 1-2 ст. 159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Враховуючи вищевикладене та
відсутність остаточної домовленості
між батьками про порядок виховання та
спілкування батька з дитиною, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог в частині
визначення способу участі батька у
вихованні дитини, яка проживає разом з
матір'ю, шляхом систематичних побачень
у зазначені у позовній заяві дні та
періоди часу, а також можливості
спільного відпочинку батька з дитиною
на території України на протязі 14
календарних днів на рік безперервно.

В той же час суд не вважає можливим
задоволення позовних вимог про
встановлення судом заборони
відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим
особам перешкоджати позивачу ОСОБА_1
зустрічатись та спілкуватись з сином у
встановлений рішенням суду час,
виходячи з наступного.

Так, згідно вимог ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України, а
отже сам факт ухвалення судом рішення
про встановлення режиму та способу
побачення батька з дитиною, яка
проживає разом з матір'ю передбачає
обов'язок дотримання вказаного рішення
суду особами, яким воно адресоване.

Частиною 2 ст. 18 СК України визначено
вичерпний перелік способів захисту
сімейних прав, які застосовуються
судом. У вказаному переліку відсутні
повноваження суду на встановлення
заборони для осіб на вчинення будь-яких
дій у майбутньому.

Натомість у п.4 ч.2 вказаної статті судам
надається право припиняти дії, які
порушують сімейні права. Вказане право
суду деталізоване у ч. 4 ст. 159 СК
України, згідно приписів якої у разі
ухилення від виконання рішення суду
особою, з якою проживає дитина, суд за
заявою того з батьків, хто проживає
окремо, може передати дитину для
проживання з ним.

Таким чином, суд при розгляді спірних
сімейних правовідносин позбавлений
права заборони певних протиправних
дій, що можуть порушити такі
правовідносини у майбутньому,
натомість наділений правом на
припинення вказаних дій в разі їх
безпосереднього вчинення. Крім того
суд в силу особливості норм
цивільно-процесуального судочинства
не може заборонити вчинення певних дій
необмеженому колу осіб, які не є
сторонами у справі, як того вимагає
позивач.

З приводу задоволення зустрічного
позову суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів судом
враховується стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує вимоги щодо мінімального
розміру аліментів, який не може бути
менший ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
що передбачено ч.2 ст.182 СК України.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами, вони працюють
та мають джерело доходу, інших дітей чи
непрацездатних членів сім'ї не мають,
стан здоров'я дитини задовільний, скарг
на стан свого здоров'я сторони також не
висловлювали. Остаточної домовленості
між батьками дитини про порядок її
утримання не досягнуто.

Враховуючи те, що спільна неповнолітня
дитина подружжя, яка після розірвання
шлюбу буде проживати разом з матір'ю, в
силу свого віку, стану здоров'я та
розвитку потребує належного утримання
від обох батьків, та зважаючи на розмір
заробітної плати батька дитини ОСОБА_1,
яка не перевищує 1500 грн. на місяць та
наявність стабільного джерела доходу у
матері дитини, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення зустрічного позову та
вважає необхідним щомісячне стягнення
аліментів з батька дитини, зменшивши їх
розмір до 1/4 частини всіх видів його
доходу.

Керуючись вимогами ст. 88 ЦПК України,
судові витрати по справі у вигляді
сплаченого позивачем за первісним
позовом судового збору, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача за
первісним позовом.

Враховуючи те, що при подачі
зустрічного позову ОСОБА_2 була
звільнена від сплати судового збору за
його подання, судовий збір у розмір 243,60
грн. підлягає стягненню з відповідача
за зустрічним позовом ОСОБА_1 на
користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 21, 24, 54, 55, 110, 112, 180-182 СК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору орган опіки і
піклування Шишацької районної
державної адміністрації Полтавської
області про розірвання шлюбу, усунення
перешкод у спілкуванні батька з
дитиною та встановлення порядку участі
батька у вихованні дитини -
задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 01 червня 2011 року
Центральним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області, актовий
запис № 2216, між ОСОБА_1, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт. Шишаки Шишацького
району Полтавської області та ОСОБА_2,
яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт.
Шишаки Шишацького району Полтавської
області - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
кожному з подружжя прізвище «ОСОБА_2».

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у
вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
шляхом систематичних побачень кожної
суботи та неділі в період часу з 10-00 до
18-00 години та надання можливості
спільного відпочинку на території
України на протязі 14 днів на рік
безперервно.

У вказані періоди часу дозволити
відвідування дитиною місця проживання
батька, а також місця проживання діда
та баби по батьківській лінії.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки та мешканки АДРЕСА_1, паспорт
НОМЕР_5 виданий 21.07.2011 Шишацьким РВ УМВС,
ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця
АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_6 виданий 08.10.2003
року Шишацьким РВ УМВС, ІПН НОМЕР_2, 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. на
відшкодування сплаченого ним судового
збору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини всіх видів його доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 26 грудня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) 60 грн.

Копію судового рішення, після набрання
ним законної сили, направити до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Шишацького
районного управління юстиції у
Полтавській області для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
поставлення відмітки в актовому записі
про шлюб.

Рішення суду у частині стягнення
аліментів за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя
Д.С. Сиволап