ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-1563/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

при секретарі
Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
частину майна подружжя та поділ майна
та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання особистою приватною
власністю майна одного з подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на частину
майна подружжя та поділ майна.

В останній редакції позовних вимог
просила визнати в порядку спадкування
за законом за нею право власності на ?
частку земельної ділянки площею 0,0552 га,
яка перебуває в садовому товаристві
«Дніпровський садовод» в Дарницькому
районі м. Києва. Стягнути солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ринкову вартість
за ? частку належної їй земельної
ділянки площею 0,0552 га, яка перебуває в
садовому товаристві «Дніпровський
садовод» в Дарницькому районі м. Києва
в розмірі 14 750 дол. США або 117 852,50 грн.
Стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 820,00
грн.

Відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2 де є
треті особи про визнання особистою
приватною власністю майна одного з
подружжя.

В позові просив прийняти до розгляду
зустрічний позов до розгляду в одному
провадженні з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на частину майна подружжя та
поділ майна. Визнати за ОСОБА_7 право
особистої приватної власності на
земельну ділянку загальною площею 0,0552
га, яка розташована в АДРЕСА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 18.10.2011 року прийнято
зустрічний позов ОСОБА_5 до розгляду в
одному провадженні з позовом ОСОБА_2
про визнання права власності на
частину майна подружжя та поділ майна.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та
її представник ОСОБА_8 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили позовні вимоги задовольнити, у
задоволені зустрічного позову -
відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_9 в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував та просив у
задоволені первісного позову
відмовити, зустрічний позов -
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити, у задоволені зустрічного
позову - відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_9 в судовому засіданні проти
первісного позову заперечувала та
просила у задоволені позову відмовити,
зустрічний позов - задовольнити.

Вислухавши учасників процесу, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

07 серпня 1987 року укладено шлюб між
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (том І а.с. 8).

05 грудня 2006 року шлюб між ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 розірвано (том І а.с. 9).

13 березня 2009 року укладено шлюб між
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (том І а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер, про що в
Книзі реєстрації смертей 06 квітня 2009
року зроблено відповідний актовий
запис за № 6561 Відділом реєстрації
смерті у м.Києві, та видано свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1 від 06 квітня 2009
року (том І а.с. 11).

Після смерті відкрилась спадщина на
спадкове майно, яке складається з
земельної ділянки загальною площею 0,
0552 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та
грошові вклади з відповідними
відсотками та компенсаціями.

З матеріалів спадкової справи № 76 із
заявою про прийняття спадщини
звернулись: донька померлого ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_8 (том І а.с. 159), син померлого
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 (том І а.с. 165),
дружина померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6
(том І а.с. 173), син померлого ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_7 (том І а.с. 180).

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу
України до першої черги спадкоємців за
законом відносяться, зокрема, діти
спадкодавця також той із подружжя, який
його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги є дружина
померлого ОСОБА_2, донька померлого
ОСОБА_3 та сини померлого ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 27 жовтня 2009
року спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина
ОСОБА_2. Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з грошового
вкладу з відповідними відсотками та
компенсаціями (том І а.с. 197).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19 березня 2010
року спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його донька
ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з грошового
вкладу з відповідними відсотками та
компенсаціями (том І а.с.200)

Згідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 23 березня 2010
року спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його син
ОСОБА_5. Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з грошового
вкладу з відповідними відсотками та
компенсаціями (том І а.с. 204).

Згідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 08 вересня 2010
року спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його син
ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з грошового
вкладу з відповідними відсотками та
компенсаціями (том І а.с. 207).

23 березня 2006 року ОСОБА_7 відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку на підставі рішення
Київської міської ради від 12 лютого 2004
року № 48/1258 та від 06 жовтня 2005 року №
163/3627 є власником земельної ділянки
площею 0, 0552 га у межах згідно плану та
розташована на АДРЕСА_1 (том І а.с. 13).

Отже, кожний із спадкоємців відповідно
до ст. 1261 Цивільного кодексу України
має право на успадкування по ? частки
земельної ділянки площею 0, 0552 га яка
розташована на АДРЕСА_1.

Та позовні вимоги позивача по
первісному позову в частині визнання
за ОСОБА_2 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7 ? частки
земельної ділянки площею 0, 0552 га яка
розташована на АДРЕСА_1 ґрунтуються на
вимогах закону та підлягають до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного
кодексу України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Крім того позивачем по первісному
позову заявлено вимогу щодо
солідарного стягнення з відповідачів
ринкову вартість за ? частку належної
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0, 0552
га яка розташована на АДРЕСА_1 в
розмірі 14 750 доларів США, або за курсом
НБУ 117 852,50 грн.

Однак, суд не вбачає підстав для
задоволення вищезазначеної позовної
вимоги виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 364 Цивільного
кодексу України, якщо виділ частини
із спільного майна не допускається
згідно із законом, або є неможливим,
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової компенсації
або іншої матеріальної компенсації
вартості його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Крім того, зі змісту ч. 2 ст. 364
Цивільного кодексу України не випливає
обов'язок співвласника сплатити
грошову або іншу матеріальну
компенсацію вартості частки іншого
співвласника, який бажає виділу.

Відповідно до статті 365
Цивільного кодексу України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Оскільки позивачем по первісному
позову не ставилося питання про
припинення права особи на частку у
спільному майні, а також не дотримано
порядок ч. 2 ст. 365 ЦПК України, вимога
щодо солідарного стягнення з
відповідачів ринкової вартості ?
частки належної їй земельної ділянки
площею 0,0552 га, яка перебуває в садовому
товаристві «Дніпровський садовод» в
Дарницькому районі м. Києва не підлягає
задоволенню.

Позивач по зустрічному позову просив
визнати за покійним ОСОБА_7 право
особистої приватної власності на
земельну ділянку площею 0, 0552 га яка
розташована на АДРЕСА_1 але суд не
вбачає підстав для його задоволення
виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Статтею 57 Сімейного кодексу України
визначено виключний перелік підстав
набуття особистої приватної власності
подружжя у період шлюбу.

Як вбачається із пояснень позивача за
зустрічним позовом та докази на які він
посилається як на підставу зустрічних
позовних вимог, а саме земельна ділянка
знаходилась у користуванні ОСОБА_7, ще з
1967 року на підставі заяви матері
ОСОБА_11, відповідно до якої членство в
садовому товаристві «Дніпровський
садовод» було передано її сину, що
підтверджується листом голови СТ
«Дніпровський садовод» від 16.05.2011 року
№ 16/05. 20 березня 2006 року ОСОБА_7
приватизував земельну ділянку, проте
на той час вже не перебував з позивачем
в шлюбних відносинах.

Однак, зазначені обставини в судовому
засіданні ОСОБА_5 не було доведено та не
надано документальних підтверджень в
розумінні ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України.

Відповідно до ст. 63 ЦПК України суд
вживав заходи щодо сприяння сторонами
допиту свідків у судовому засіданні.

Так, судом було допитано свідка,
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка повідомила, що
у 1987 році познайомилась з ОСОБА_7,
підтримувала дружні стосунки.
Розлучився з ОСОБА_2 Була дача на
Осокорках, яку будували мати з
відчимом. На момент приватизації
земельної ділянки ОСОБА_2 не було.
Проживали разом до кінця 1996 року.
Земельна ділянка належала ОСОБА_7.

В судовому засіданні свідок, ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, повідомила суду, що була
сусідкою покійного ОСОБА_7 ОСОБА_2
бачила 3 роки, наприкінці 1985 року, а може
початок 1990 року. У 2000 році її на дачі з
ОСОБА_7 не було. Земельна ділянка
належала матері ОСОБА_7, а потім вона
переписала на сина ОСОБА_7 На сьогодні
займає земельну ділянку ОСОБА_5
Конфлікту ситуацію не бачила. Багато
років з ним жила ОСОБА_12

В судовому засіданні свідок, ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_3, повідомив, що в 1984 році
познайомився з покійним, коли зломався
автомобіль та почали дружити. Дружили
зі всіма сім'ями ОСОБА_16. В 1996 році
ОСОБА_7 жив сам, казав, що приходив до
нього хтось. Знав дітей ОСОБА_7, першу
дружину. Разом з ОСОБА_2 проживав в
середині 1990 році, ніколи не бачив її на
дачі. Приїздив до ОСОБА_7 не часто.
Спадщина це від матері ОСОБА_7

Суд критично відноситься до показань
свідків та не може покласти їх в основу
рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України, одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права.

Суд, з'ясувавши всі обставині справи,
вислухавши позивача по первісному
позову, представника позивача по
первісному позову, відповідача по
первісному позову, представників
відповідачів по первісному позову,
свідків, дослідивши письмові докази,
вважає, що первісний позов підлягає
частковому задоволенню та у задоволені
зустрічного позову слід відмовити,
оскільки позивач по зустрічному позову
не надав належних доказів на
підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а саме з відповідачів
по первісному позову на користь
позивача по первісному позову слід
стягнути 910,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 364, 365, 16, 1216, 1225, 1261, 1268 ЦК України,
та ст.ст. 6, 7, 10, 11, 27, 60, 63, 81, 88, 195-196, 208, 209,
213-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання права власності на
частину майна подружжя та поділ майна -
задовольнити частково.

Визнати в порядку спадкування за
законом за ОСОБА_2 право власності на ?
частку земельної ділянки площею 0,0552 га,
за адресою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову - відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_5
до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання особистою приватною
власністю майна одного з подружжя -
відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові
витрати в розмірі 910,00 (дев'ятсот десять)
гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: