АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Процько Я.В. Провадження №
22-ц/789/1403/14 Доповідач - Козак
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Хома М. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю ОСОБА_1 та його представника,
представника ДП "Тернопільський
облавтодор" філія "Великоберезовицька
ДЕД"

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 06 листопада 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ДП "Тернопільський облавтодор" філія
"Великоберезовицька ДЕД" про
поновлення на роботі та оплату за час
вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 у вересні 2013 року звернувся до
суду з позовом до Дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" філія "Великоберезовецька
дорожньо-експлуатаційна дільниця" про
поновлення на роботі та стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу. Позивач в
обґрунтуванні зазначив, що наказом
№27-к від 27.06.2013р. його було незаконно
звільнено з посади інженера з охорони
праці ІІ-ої категорії, згідно п.1 ст. 40
КЗпП - у зв'язку зі скороченням
чисельності працівників.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 06.11.2014р. у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зокрема, зазначає,
що суд невірно дав оцінку наявному
штату працюючих, який, за твердженням
апелянта, перевищує 50 чоловік. Крім
того, суд не врахував того, що належно
оформлену трудову книжку та копію
наказу про звільнення позивач отримав
лише у серпні або на початку вересня, що
пояснює пропущення місячного строку
для оскарження звільнення в судовому
порядку.

ОСОБА_1 рішення суду просить скасувати
та ухвалити нове, яким поновити його на
роботі на посаді інженера з охорони
праці ДП "Тернопільський облавтодор"
філія "Великоберезовицька ДЕД" та
стягнути середньомісячний заробіток
за час вимушеного прогулу.

У свою чергу, ДП "Тернопільський
облавтодор" заперечує проти
апеляційної скарги та вважає рішення
законним та об'єктивним. Тому просить у
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішенням залишити без
змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.04.2013р. ОСОБА_1 отримав письмове
попередження №11 від філії
"Великоберезовицька ДЕД" про наступне
звільнення з займаної посади по
закінченню двох місяців з дати
вручення попередження.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 49-2 КЗпП України
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Згідно ч.1. ст.43 КЗпП України розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених пунктами 1 (крім випадку
ліквідації підприємства, установи,
організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і
3 статті 41 цього Кодексу, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу (профспілкового
представника) первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

15 травня 2013р. відбулось спільне
засідання адміністрації та
профспілкового комітету філії
"Великоберезовицька ДЕД", про яке
ОСОБА_1 був попереджений, але не
з'явився. Згідно протоколу засідання
профспілковий комітет дав згоду на
звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з
скороченням чисельності працівників.

Наказом філії "Великоберезовицька ДЕД"
від 27.06.2013р. №27-к ОСОБА_1 - інженера з
охорони праці ІІ категорії звільнено з
роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України
(зміна в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що на
підприємстві - філія
"Великоберезовицька ДЕД", мала місце
зміна в організації виробництва і
праці. Відповідачем під час звільнення
ОСОБА_1 була дотримана передбачена
законодавством процедура, а оскільки
штатний розклад працівників вказаного
підприємства складав менше 50 чоловік,
то при звільненні позивача не було
порушено його права.

Проте з такими висновками не
погоджується колегія апеляційного
суду, оскільки вони не відповідають
дійсним обставинам справи.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, дійшов до висновку, що згідно з
копії штатного розкладу керівників,
професіоналів, фахівців та службовців
філії "Великоберезовицька ДЕД" ДП
"Тернопільський облавтодор" і копії
штатного розкладу робітників, яким
встановлюються місячні посадові
оклади по філії "Великоберезовицька
ДЕД", затверджених 29.03.2013р. директором
ДП "Тернопільоблавтодор", на момент їх
затвердження загальний штат
працівників вказаного підприємства
складав менше 50 чоловік.

Однак, згідно ч.4 п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами трудових спорів" від
06.11.1992р. №9, розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про
охорону праці" на підприємстві з
кількістю працюючих 50 і більше осіб
роботодавець створює службу охорони
праці відповідно до типового
положення, що затверджується
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони праці.

На підприємстві з кількістю працюючих
менше 50 осіб функції служби охорони
праці можуть виконувати в порядку
сумісництва особи, які мають
відповідну підготовку.

Вимоги вказаної статті містяться також
в Типовому положенні про службу
охорони праці, яке затверджено наказом
Державного комітету України з нагляду
за охороною праці № 255 від 15.11.2004 року.

Проте, згідно поданих в судовому
засіданні в апеляційному суді,
пояснень апелянта, встановлено, що
станом на 2013 рік у вказаній філії
працювало понад 50 працівників. Подані
штатні розклади не включали всіх
робітників підприємства, а лише
інженерно-технічних працівників.

Це підтверджується Аналітичною
довідкою про роботу служби охорони
праці підприємства за І півріччя 2013
року, з якої вбачається, що кількість
працюючих у філії "Великоберезовицька
ДЕД" становить 80 чоловік.

Підтверджено це також і рішенням
апеляційного суду Тернопільської
області від 05.04.2012 року про поновлення
ОСОБА_1 на роботі.

Жодних доказів, що після цього
проведено скорочення працівників і
кількість працюючих становить менше 50
чоловік, відповідачем не представлено.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно
до вимог Закону "Про охорону праці",
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що відповідач
неправомірно скоротив посаду інженера
з охорони праці ІІ категорії та
звільнив ОСОБА_1, а тому його слід
поновити на роботі на займаній посаді.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі
звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
вирішує трудовий спір.

При винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Виходячи з вищенаведеного,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення вимоги апелянта про
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_1 середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Так, згідно з п. 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995р. № 100
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного заробітку на
число робочих днів, а у випадках,
передбачених чинним законодавством, -
календарних днів, які мають бути
оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна заробітна плата
визначається діленням заробітної
плати за фактично відпрацьовані
протягом двох місяців робочі
(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від
23.10.2013 (а.с. 33) у квітні 2013р. розмір
нарахованої заробітної плати становив
832, 37 грн, а у травні 2013р. - 1 445,68 грн.
Відпрацьовано за квітень-травень 2013
року 41 робочий день.

Таким чином, середньоденна заробітна
плата ОСОБА_1 становить 55,56 грн.
(832,37+1445,68=2278,05грн.; 2278,05грн./41 робочий
день = 55,56 грн.)

Так, з моменту звільнення, а саме з
26.06.2013р., до ухвалення судового рішення,
25.12.2014 року, ОСОБА_1 перебував у
вимушеному прогулі 378 робочих днів, а
тому середній заробіток, який підлягає
стягненню становить 21 001,68 грн.
(55,56*378=21001,68 грн.).

Що стосується строків вирішення
трудового спору про звільнення, то
згідно ст. 233 КЗпП України працівник
може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідно до копії витягу із книгу
обліку руху трудових книжок і
вкладишів до них філії
"Великоберезовицька ДЕД", у ній є запис
згідно якого ОСОБА_1 розписався у графі
№13 "Підпис про отримання трудової
книжки", що відповідає графі №11 "Дата і
підстава видачі працівнику трудової
книжки при звільненні" згідно наказу
№27-к від 27.06.2013р.

Крім того, на наказі №27-к від 27.06.2013р. є
запис і підпис ОСОБА_1 про те, що він з
наказом ознайомлений та згідний.

Проте, у той же час, на наказі про
звільнення №27-к від 27.06.2013р. не
проставлена дата ознайомлення з
наказом. В Книзі обліку руху трудових
книжок і вкладишів до них також
відсутня дата видачі/отримання
трудової книжки, а вказана дата і номер
наказу про звільнення.

Зважаючи на вищевказане та пояснення
ОСОБА_1 суд дійшов до висновку про
визнання поважними причину пропуску
процесуального строку звернення до
суду з даним позовом.

Згідно п.4 Постанови №9 встановлені
статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до
суду застосовуються незалежно від
заяви сторін. У кожному випадку суд
зобов'язаний перевірити і обговорити
причини пропуску цих строків, а також
навести у рішенні мотиви, чому він
поновлює або вважає неможливим
поновити порушений строк.

Крім того, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір" (від 08.07.2011р. №3674-VI) за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Тому з відповідача підлягає стягненню
судовий збір в дохід держави в розмірі
487,20 грн. (243,60 грн. - за позовну вимогу
майнового характеру, 243,60 грн. - за
позовну вимогу немайнового характеру).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про присудження працівникові
виплати заробітної плати, але не більше
ніж за один місяць та поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника.

Згідно ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 367
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 06 листопада 2014 року
скасувати та ухвали нове, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інженера з
охорони праці ІІ категорії філії
"Великоберезовицька ДЕД" ДП
"Тернопільський облавтодор" з дня
звільнення.

Стягнути з ДП "Тернопільський
облавтодор" філія "Великоберезовицька
ДЕД" в користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу
21001,68 грн (двадцять одну тисячу одну грн.
68 коп) за вирахуванням вихідної
допомоги, податків, обов'язкових
платежів.

Стягнути з ДП "Тернопільський
облавтодор" філія "Великоберезовицька
ДЕД" в дохід держави судовий збір в
розмірі 487,20 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області І.О. Козак