Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/5263/14 Головуючий у 1
інстанції: Каряка Д.О.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26» листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Приморського районного суду
Запорізької області від 17 жовтня 2014
року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовною заявою, яку уточнювала,
до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 02 вересня 2006 року між нею
та відповідачем був укладений шлюб,
який зареєстрований Борисівською
сільською радою Приморського району
Запорізької області, про що в Книзі
реєстрації шлюбів вчинено запис за № 05.
Сторони мають спільних дітей - сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вона знаходиться у відпустці по
догляду за дітьми, отримує лише
державну допомогу, якої недостатньо
для належного, необхідного та
достатнього забезпечення і утримання
неповнолітніх дітей, які проживають з
нею..

На її думку, подальше спільне життя як
подружжя є неможливим, а збереження
шлюбу суперечить як її інтересам, так і
неповнолітніх дітей.

З моменту фактичного припинення
шлюбних відносин ОСОБА_4 матеріально їй
та дітям не допомагає, участі у їх
вихованні не приймає. Вона не має
можливості сама утримувати малолітніх
дітей. На момент пред'явлення позову
між сторонами не досягнуто згоди з
приводу матеріального утримання та
виховання дітей.

Вважає, що розмір аліментів на
утримання неповнолітніх дітей
необхідно визначити в твердій грошовій
сумі у розмірі 800 грн. на кожного,
оскільки відповідач не має постійного
заробітку, доходи його є мінливими та
нерегулярними, отримує дохід від
неофіційних джерел заробітку.

Крім того, відповідач не має іншої
родини та інших неповнолітніх чи
малолітніх дітей, не має на утриманні
інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які
потребують обов'язкового утримання з
його боку.

На підставі зазначеного просила:

Шлюб між нею та ОСОБА_4, зареєстрований
02 вересня 2006 року Борисівською
сільською радою Приморського району
Запорізької області, актовий запис за
№ 05, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі у розмірі 800 грн., дочки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій
сумі 800 грн., дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в твердій грошовій сумі у розмірі 800
грн. щомісячно до досягнення ними
повноліття із застосуванням
індексації на момент звернення до суду
з цим позовом, та судовий збір.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК
України допустити негайне виконання
судового рішення в частині стягнення
аліментів в межах платежу,
встановленого законом.

Рішенням Приморського районного суду
Запорізької області від 17 жовтня 2014
року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
зареєстрований 02 вересня 2006 року
Борисівською сільською радою
Приморського району Запорізької
області, актовий запис № 05.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача змінено з ОСОБА_3 на прізвище
ОСОБА_8, за відповідачем залишено
прізвище - ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/2 частини всіх
видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 15.08.2014 р. і до досягнення дітьми
повноліття.

В іншій частини позову - відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в
частині сплати аліментів.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що відповідач неофіційно працює на
будівельних роботах, має мінливий
дохід, тому є підстави визначити
аліменти у твердій грошовій сумі.
Просить скасувати рішення суду в
частині стягнення аліментів, ухвалити
нове рішення про стягнення з ОСОБА_4 на
її користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у
розмірі 800 грн., дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 800
грн., дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн.
щомісячно до досягнення ними
повноліття із застосуванням
індексації на момент звернення до суду
з цим позовом, та судовий збір у розмірі
243, 60 грн.

ОСОБА_3 повістка вручена 15.11.2014 р. ( а.с.59).

Представнику ОСОБА_4 повістка вручена
20.11.2014 р. (а.с.67)

Сторони передбачене законом право на
участь у судовому засіданні не
використали.

Відповідач надіслав заперечення на
апеляційну скаргу (а.с.61-65).

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у шлюбі, від шлюбу
мають дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8-11).

Судом встановлено, що діти проживають з
матір'ю та знаходяться на її утриманні,
батько не надає матеріальної допомоги.

Суд встановив фактичну сторону справи
з додержанням норм процесуального
права, дав правильну юридичну оцінку і
правові висновки про обов'язок батька,
який проживає окремо від дитини, брати
участь у її утриманні відповідають
вимогам ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу
України.

Визначаючи аліменти у розмірі 1/2 частки
заробітку відповідача, суд виходив з
того, що відповідач не працює і вимоги
позивачки про стягнення аліментів по 800
грн. на кожну дитину є завищеними.

Проте з висновками суду в частині
визначення способу призначення
аліментів не можна погодитися.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

Частка заробітку (доходу), яка буде
стягуватися як аліменти, визначається
судом (ст.183 СК).

Відповідно до ст. 184 СК України у
випадках, коли платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід або
частку доходу одержує в натурі чи при
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Суд визнав встановленим, що відповідач
не має постійного місця роботи. Із
записів у трудовій книжці ОСОБА_4
вбачається, що він був звільнений у 2009
р. В запереченнях на апеляційну ОСОБА_4
зазначає, що більше 5 років ніде
офіційно не працює. Даних про свої
доходи відповідач не надав. Зазначені
обставини свідчать про те, що неможливо
визначити фактичний дохід ОСОБА_4

Таким чином, по справі доведені умови,
передбачені ч. 1 ст. 184 СК України для
визначення розміру аліментів саме у
твердій грошовій сумі, як і просила
позивачка. Отже, суд дійшов помилкового
висновку про те, що стягнення аліментів
повинно здійснюватись відповідно до
положень ст. 183 СК України у частці від
заробітку (доходу) батька дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За змістом статті 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначені розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина ;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

На обставини, які у відповідності до
ст.182 ЦПК України можуть бути враховані
при визначені аліментів, відповідач не
посилається і докази не надає.

Позивачка просила про стягнення
аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно на
кожну дитину, проте матеріали справи не
містять жодних доказів на
підтвердження зазначених у позовній
заяві обставин, хоча у відповідності до
статей 10 і 60 ЦПК України повинна була
довести за допомогою належних та
допустимих доказів спроможність
відповідача до такої виплати.

Разом з тим, відповідач теж всупереч
зазначеним вимогам не надав доказів
про характер занять та джерело
існування, розмір фактичних своїх
доходів.

Середня заробітна в Запорізькому
регіоні у першому півріччі 2014 р.
складає 3287 грн. і має тенденцію до
збільшення, так, у вересні 2014 р. вона
складає 3471 грн.

Відповідач є працездатною особою, на
будь-які об'єктивні обмеження у
можливостях виконувати батьківський
обов'язок по утриманню дітей ОСОБА_4 не
посилається.

У відповідності до ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють,
несуть відповідальність за створення
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК
України, при вирішення будь-яких питань
щодо дітей суд повинен виходити з
якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

Враховуючи наявні в матеріалах справи
докази, які були надані сторонами на
засадах змагальності, рівні обов'язки
батьків по утриманню дітей, керуючись
засадам розумності та справедливості,
судова колегія вважає за необхідне
визначити розмір аліментів на
утримання кожної дитини по 600 грн.
щомісячно.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України
розмір аліментів визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону, тому
немає необхідності зазначати про це у
рішенні.

За змістом ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

У відповідності до п.4 ст.309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

З огляду на викладене рішення суду
підлягає зміні щодо способу
присудження аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду
Запорізької області від 17 жовтня 2014
року змінити в частині способу
присудження аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце
народження: м. Фрунзе, Киргизстан,
ІПН:НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, місце народження: с.
Тернове Шахтарського району Донецької
області, ІПН: НОМЕР_2, аліменти на
утримання малолітніх дітей: сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 600 грн. кожному
щомісяця, починаючи з 15.08.2014 р. і до
досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: