У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Максимчук З.М.,

суддів -Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.

секретар судового засідання - Пиляй
І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Дубровицького
районного суду Рівненської області від
21 жовтня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Будинкоуправління» про
усунення порушень прав споживача
житлово-комунальних послуг, стягнення
матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду
Рівненської області від 21 жовтня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає,
що рішення суду першої інстанції
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що за власні кошти побудував
у своїй квартирі плиту та грубку. Всі
витрати на матеріали та роботу,
підтверджені документально, передав до
КП «Будинкоуправління» із заявою про
зарахування їх до наступних платежів.

Проте йому відмовили. Також зазначає,
що три роки КП «Будинкоуправління» не
виконувало свої обов»язки, а саме не
забезпечувало надання комунальних
послуг, а квартплату брало в повному
обсязі.

Вказує, що 08.08.2011 року він звертався із
заявою до КП «Будинкоуправління», так
як у нього пропала тяга в грубці. В
своїй відповіді від 16.09.2011 року за № 537
керуючий КП «Будинкоуправління» грубо
порушує його права, як споживача, адже
вимагає заключити договір по утриманню
будинку і прибудинкової території.
Доводить, що він не відмовляється від
укладання договору, якщо б позивач
дотримувався відповідного
законодавства, а саме ст.11 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» та п.2.4 Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 30 липня 2012 року «Про
затвердження Порядку доведення до
споживачів інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін (тарифів, зміну цін), тарифів з
обгрунтуванням її необхідності та про
врахування відповідної позиції
територіальних громад» довести до
відома споживачів інформацію про
встановлення або зміну тарифів, а

________________________________________________________________________
__ Справа № 560/1404/14
Головуючий
у 1 інстанції- Отупор К.М.

Провадження № 22-ц/787/2559/2014
Суддя-доповідач -
Максимчук З.М.

саме повний перелік послуг, що входять
до складу послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, що
надаватимуться в кожному конкретному
будинку; погодити із споживачами
будинків мінімальний перелік послуг та
періодичність їх надання; провести
громадські слухання щодо встановлення
тарифів; результати громадських
слухань довести до споживачів.

Просить стягнути з КП
«Будинкоуправління» на користь ОСОБА_1
9739 грн 00 коп у відшкодування
матеріальної шкоди, 25000 грн 00 коп у
відшкодування моральної шкоди, 400 грн у
відшкодування витрат, понесених на
оплату праці адвоката, а всього 35 139
грн 00 коп. та зобов»язати відповідача
усунути несправність пічного опалення
АДРЕСА_1.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
між ОСОБА_1 та КП "Будинкоуправління"
договору про надання
житлово-комунальних послуг не
укладено, а договір, що уклали сторони в
1999 році не є дійсним. Крім того,
позивачем не підтверджено факт
заподіяння йому моральних чи фізичних
страждань або втрат майнового
характеру, а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Дубровицької
міської ради від 31.10.2008 року № 336 КП
"Будинкоуправління" є виконавцем
послуг по утриманню будинків, споруд та
прибудинкових територій, а відповідно
до рішення Дубровицької міської ради
від 05.12.2013 року № 791- виконавцем послуг
зі збору, вивезення та захоронення
побутових відходів на території
м.Дубровиця.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачу по справі ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про право
власносності САВ № 150217 від 20.09.2007 року,
виданого виконавчим комітетом
Дубровицької міської ради, на праві
приватної спільної часткової
власності належить 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1.

Житловий будинок по АДРЕСА_1
побудований у 1961 році, до проведення
капітального ремонту в 1996 році
опалення в квартирах було пічне на
твердому паливі. З грудня місяця 2005
року вказаний будинок опалюється від
котельні на газовому паливі.

Відповідно до Правил
користування приміщеннями житлових
будинків та гуртожитків, затверджених
Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572
вбачається, що власники, наймачі,
орендарі приміщень житлових будинків
мають право на переобладнання і
перепланування житлових і підсобних
приміщень, балконів і лоджій за
відповідними проектами без обмеження
інтересів інших громадян, які
проживають у будинку, гуртожитку, з
дозволу власника будинку, квартири,
власника гуртожитку /житлового
приміщення у гуртожитку/ та органу
місцевого самоврядування, що видається
в установленому порядку.

Крім того, п.1.4.1 Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 76 від
17.05.2005 року встановлено, що
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради народних депутатів відповідно до
законодавства.

Однак, в 2009 році ОСОБА_1
самовільно, влаштував в квартирі
опалювальну грубку та кухонну плиту на
твердому паливі. Зазначені роботи
виконані без проектних рішень та
погоджень відповідних організацій і
служб.

Статтями 20, 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
обов"язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов"язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов"язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору.

Всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.21 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" та незважаючи на вимоги КП
"Будинкоуправління" договір про
надання житлово-комунальних послуг з
позивачем не укладено.

Відповідно до п.1 Прикінцевих
положень Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
року договори про надання
житлово-комунальних послуг, укладені
до набрання чинності цим Законом, мають
бути приведені у відповідність із ним
до 1 січня 2006 року. Договори, що не
приведені у відповідність із цим
Законом у зазначений строк, втрачають
чинність.

Таким чином, договір, укладений
між ОСОБА_1 та КП "Будинкоуправління"
26.01.1999 року, на який посилається
позивач в позовній заяві, втратив
чинність.

Всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК
України, де зазначено, що кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу, позивач не надав доказів на
обгрунтування своїх позовних вимог та
яким чином відповідач порушує його
права.

В запереченнях на позов КП
"Будинкоуправління зазначило, що
підприємство проводить обслуговування
димовентиляційних каналів, які
влаштовані згідно проектної
документації будинку. Оскільки пічне
опалення в квартирі позивача є
самовільно влаштованим із порушенням
будівельних норм, то КП
"Будинкоуправління" до їхнього
обслуговування відношення не має.

За правилами ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності
її вини.

Статтею 386 ЦК України,
передбачено, що власник права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Заявлені в позові матеріальні
збитки позивач оцінив в 9739 гривень- це
витрати, які він поніс по встановленню
газового котла та по облаштуванню
системи опалення в квартирі та які
зазначені в накладній № 014 від 04.11.2011
року, /а.с.12/, на думку колегії суддів не
знайшли підтвердження в судовому
засіданні. Із тексту вказаної
накладної не вбачається, що витрати
поніс саме ОСОБА_1, крім того копія
накладної, яка міститься в матеріалах
справи, свідчить лише про придбання
особою матеріалів.

Шкода, заподіяна особі і майну
громадянина підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи (п.2.Постанови
Пленуму ВСУ "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992, № 6).
Підстави цивільно-правової
відповідальності за моральну шкоду
аналогічні (п.5 Постанови Пленуму ВСУ
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" від 31.03.1995, № 4).

Враховуючи викладене та беручи до
уваги недоведеність вини відповідача у
заподіянні шкоди позивачу, причинного
зв'язку між діями відповідача та
заподіяною шкодою, неправомірності
дій, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність та неналежну
обґрунтованість заявленого позову.

Ті доводи та обставини, на які
посилається в апеляційній скарзі
позивач, були предметом дослідження
суду першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом першої інстанції
були дотримані норми матеріального та
процесуального права. Фактично доводи
зводяться до іншої оцінки обставин
справи та доказів, які відрізняються
від оцінки зробленої судом першої
інстанції, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а лише
відображають позицію позивача, яку він
вважає такою, що є єдино вірною та єдино
можливою і підстав для скасування
судового рішення не містять.

Таким чином, суд першої інстанції
всебічно дослідив обставини справи і
дійшов правильного висновку, що позов
не підлягає задоволенню.

При ухваленні рішення норми
матеріального і процесуального права
не були порушені, а тому підстав для
скасування рішення суду не вбачається..

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Дубровицького районного
суду Рівненської області від 21 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

З.М.Максимчук

Судді:

Н.М.Ковальчук

Ю.М.Рожин