Справа №705/576/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

у складі: головуючого - судді
Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання
Власової Т.Ю.

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Умані
Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 17 липня 2010 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану по місту Умані Уманського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області, актовий запис за №
286 у Книзі реєстрації шлюбів.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримав повністю, просив
розірвати шлюб між ним та відповідачем,
оскільки вважає, що сім'ю вже неможливо
зберегти, вона розпалась остаточно,
подальше збереження шлюбу суперечить
його інтересам. Пояснив, що він з
відповідачем зареєстрували шлюб 17
липня 2010 року. У шлюбі в них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3.
Спільне сімейне життя тривало до
вересня 2011 року, коли він зібрав свої
речі та переїхав жити в іншу квартиру.
Спільне життя з відповідачем не
склалося, через те, що вони проживали в
квартирі батьків дружини. Ії батьки
втручатися в їх подружнє життя, в них не
було власного простору, особистого
життя. Двері до їх кімнати вдень майже
не зачинялися, а коли двері були
закриті, то мати відповідача могла
зайти без стуку, коли їй заманеться. За
час подружнього життя він постійно для
них був не такий, як потрібно. Тому
позивач переїхав проживати до своїх
батьків, а потім почав знімати
квартиру. Двічі з вересня 2011 року
приїздив до дружини, щоб забрати її до
себе. Вона обіцяла переїхати, але потім
знаходила відмовки та залишалася в
квартирі своїх батьків. Батьки дружини
купили їй квартиру, але проживати в ній
також спокійно не можливо: вони там
господарі, вважають можливим
втручатися в його з дружиною життя з
будь-якого приводу. Сторони окремо
проживають вже більше двох з половиною
років, кілька спроб відновлення
сімейних відносин та спільного
проживання були безрезультатними.
Дочка проживає з дружиною, спору щодо
місця її проживання немає. Він бажає
брати участь в її вихованні, утриманні.
Строк на примирення надавати не
потрібно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснила, що їй би хотілося зберегти
сім'ю, відновити спільне життя із
позивачем, однак сторони не можуть
знайти спільної мови щодо місця їх
проживання, взаємовідносин з батьками
як позивача, так і відповідача, участі
батьків у їхньому житті, у догляді за
дитиною. Вважає, що надання строку на
примирення вже не змінить ситуації, що
склалася. Пояснила, що після реєстрації
шлюбу сторони проживали у її батьків.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка. Дитина
часто захворює на хвороби, пов'язані з
органами дихання - це дитині передалося
від неї, оскільки вона хворіє на
бронхіальну астму. Лікар, коли дочка
хворіла, порадив не змінювати місце
проживання, обстановку, тому коли
позивач пропонував переїхати до нього,
вона відмовилась. Вона просила
чоловіка зачекати трохи, але він
відмовився, говорив, що вона знаходить
якісь відмовки та не хоче жити з ним,
слухає весь час своїх батьків. Потім
чоловік перевіз до себе на квартиру
частину їх речей, але дитина знову
захворіла, тому вона не змогла до нього
переїхати. Після цього позивач
подзвонив та сказав, що не хоче більше
її бачити. Вважає, що її батьки
допомагали сторонам, а не втручалися в
їх життя. Донька часто хворіла,
відповідач теж, тому її мати в усьому їй
допомагала. Якби вони переїхали на
придбану батьками квартиру, то її
батьки не втручалися б, а лише
приходили до них в гості. Але чоловік
вимагав переїхати на орендовану
квартиру, і щоб кожен ходив би до своїх
батьків, а не батьки до них. Вона не
вважає це нормальним. Коли проживали у
її батьків, то ні за що там не платили,
не несли додаткових комунальних
витрат. У її батьків двері просили не
закривати на день, так як в квартирі
проживала бабуся, яка думала, що
сторони від неї відгороджуються, вночі
двері були закриті. Між сторонами були
непорозуміння, можливо після
народження дитини вона не приділяла
чоловіку достатньої уваги, але донька
багато хворіла, за перший рік 6 разів з
нею лежали в лікарні. Просила позивача
почати все з початку, але він не хоче.
Позивач пішов від них 06 вересня 2011 року
і з того часу вони проживають окремо.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши документи, наявні в
матеріалах справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

17 липня 2010 року у відділі реєстрації
актів цивільного стану по місту Умані
Уманського міськрайонного управління
юстиції Черкаської області ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, актовий
запис за № 286 у Книзі реєстрації шлюбів.
Дружина змінила прізвище на ОСОБА_2.

Сторони після реєстрації шлюбу
проживали у квартирі батьків дружини,
що по АДРЕСА_1. 06 вересня 2011 року позивач
ОСОБА_1 забрав свої речі та переїхав
жити на іншу квартиру, а відповідач з
дочкою залишились. Після припинення
спільного проживання, враховуючи, що в
них є маленька дитина, сторони кілька
разів намагались відновити сім'ю, але
їм це не вдалось зробити, оскільки вони
не змогли домовитися про окреме
проживання їх сім'ї від батьків
відповідача, про участь батьків
кожного з них в їх сімейному житті.

Дочка сторін ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає з відповідачем ОСОБА_2, спору
щодо місця проживання дитини між
сторонами немає.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Відповідач ОСОБА_2 не висловила бажання
після розірвання шлюбу відновити своє
дошлюбне прізвище ОСОБА_2.

Проживання сторін однією сім'єю,
ведення спільного господарства
припинене і відновлювати сімейні
відносини позивач не бажає і вважає
неможливим, збереження шлюбу та
подальші спроби відновлення шлюбних
відносин суперечить його волі.

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено,
що позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище, що
передбачено ст.113 СК України.

Конституцією України у ч. 1 статті 51
закріплено, що шлюб грунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен
із подружжя має рівні права і обов'язки
у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми
вбачається, що шлюб не може
ґрунтуватися та існувати на примусі
однієї із сторін, за відсутності наміру
і волі одного з подружжя проживати в
шлюбі з другим з подружжя.

Виходячи з норм статей 55, 56 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері, а дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька,
при цьому дружина та чоловік мають
право на вільний вибір місця свого
проживання, вживати заходів, які не
заборонені законом і не суперечать
моральним засадам суспільства, щодо
підтримання шлюбних відносин і кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканність і може мати наслідки,
встановлені законом.

На підставі наведеного вище, суд
вважає, що сім'я сторін розпалась і
зберегти її при встановлених
обставинах не є можливим, відновлення
спільного життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам позивача,
шлюб фактично припинений і тому
підлягає розірванню.

Керуючись ст. 51 Конституції України,
ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112, 113 СК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 15, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
зареєстрований 17 липня 2010 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану по місту Умані Уманського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області, актовий запис за №
286 у Книзі реєстрації шлюбів.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
її теперішнє прізвище - ОСОБА_2.

Копію рішення, після набрання ним
законної сили, надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана сторонами по справі
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Черкаської області через Уманський
міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повне рішення суду виготовлене 24.03.2014
року.

Суддя:
О. С. Кімстачов