Справа № 128/5379/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

15 грудня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування спільним майном та
усунення перешкод в його користуванні
шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького
районного суду Вінницької області з
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування спільним майном
та усунення перешкод в його
користуванні шляхом вселення,
мотивуючи позовні вимоги тим, що він є
співвласником жилого будинку з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1. Згідно
рішення Вінницького районного суду від
10.02.2009 року, яке зареєстроване в
Вінницькому обласному бюро технічної
інвентаризації 07.04.2009 року за
реєстровим №173, йому на праві спільної
часткової власності належить 1/4
частина вище зазначеного жилого
будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами.
Згідно рішення Вінницького районного
суду від 27.10.2009 власником інших 3/4
частин жилого будинку з належними до
нього господарськими будівлями та
спорудами є ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 перешкоджає йому в
здійсненні прав як співвласника,
чинить перешкоди в користуванні
будинком не дозволяючи йому вселитись
в будинок та користуватись відповідною
часткою господарських будівель та
споруд. Укласти договір про порядок
володіння та користування спільним
будинком та господарськими будівлями
та спорудами відповідно до їх часток
відповідач категорично відмовляється.
Він не може скористатись своїми
правами співвласника жилого будинку,
оскільки ОСОБА_2 чинить йому перешкоди,
не допускаючи його вселитись в будинок
та користуватись господарськими
будівлями та спорудами.

Позивач просив встановити порядок
користування спільним жилим будинком з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1 виділивши йому
ОСОБА_1 в житловому будинку у
користування наступні приміщення: 1
веранда, 1-1 сіни, 1-3 веранда, 1-2 кімната,
ґанок, ґанок, а також наступні
господарські будівлі: літня кухня «Г»
(гараж), залишивши інші приміщення в
будинку та господарські будівлі у
користуванні ОСОБА_2. Усунути перешкоди
в користуванні належної йому 1/4 частини
жилого будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1 шляхом
вселення його в житловий будинок, а
саме в приміщення: 1 веранда, 1-1 сіни, 1-3
веранда, 1 -2 кімната.

05.12.2014 року позивач подав до суду заяву,
в якій уточнив позовні вимоги та просив
встановити наступний порядок
користування спільним жилим будинком з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1, надавши йому у
користування частину житлового
будинку літери «А», а саме приміщення
веранда I площею 5,4 кв.м., сіни 1-1 площею
4,2 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 8,6 кв.
м. та господарські будівлі ганок та
літня кухня «Г». Передати у
користування ОСОБА_2 частину житлового
будинку літери «А», а саме приміщення
житлова кімната 1-5 площею 12,7 кв.м.,
житлова кімната 1-6 площею 23,9 кв.м.,
веранда 1-7 площею 7,2 кв.м та
господарські приміщення сарай «Б»,
погріб «п/Г». Залишити у спільному
користуванні веранду 1-3 площею 5,0 кв.м.,
ванну 1-4 площею 5,4 кв.м., ганок, огорожу
№1, ворота №2, хвіртку №3. Усунути
перешкоди в користуванні належної йому
1/4 частини жилого будинку з належними
до нього господарськими будівлями та
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1
шляхом вселення його в наступні
приміщення вищезазначеного житлового
будинку, а саме: веранда І площею 5,4
кв.м., сіни 1-1 площею 4,2 кв.м., житлова
кімната 1-2 площею 8,6 кв.м.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з`явився, однак через канцелярію суду
подав заяву, в якій зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить їх задовольнити. Справу
просить розглядати у його відсутність
та відсутність його представника,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення. Про
причини неявки суд не повідомив, заяв
та клопотань про відкладення розгляду
справи до суду не надходило.

Суд вважає, що відповідач належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює провести
розгляд справи у відсутність
відповідача та ухвалити заочне рішення
на підставі наявних у справі доказів,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 10.02.2009 року
встановлено факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
в с. Майдан, Вінницького району
Вінницької області є рідним батьком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_1
порядку спадкування за законом право
на спадщину після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/4 частку
житлового будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 (а.с. 3,4).

Як вбачається із копії реєстраційного
посвідчення від 07.04.2009 року за
позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право
приватної власності на 1/4 частку
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1 (а.с.5).

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів інвентаризаційної справи
№4 на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, яка була
витребувана судом вбачається, що
згідно рішення Вінницького районного
суду Вінницької області від 27.10.2009 року
за відповідачем ОСОБА_2визнано право
власності в порядку спадкування за
законом на 3/4 частини будинку з
господарськими спорудами та будівлями
за АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку під літерою «А», веранди під
літерою «а», прибудови під літерою
«а-1», прибудови під літерою «а-2» та
ганку; ганку, сараю під літерою «Б»,
літньої кухні під літерою «Г», погрібу
під літерою «П/Г», огорожі №1, воріт №2,
хвіртки №3, що належав ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

З реєстраційного посвідчення від 15.12.2009
року, яке міститься в матеріалах
інвентаризаційної справи №4 на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1, яка була
витребувана судом вбачається, що за
відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано
право приватної власності на 3/4 часток
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1.

Отже, згідно ст. 356 ЦК України,
будинковолодіння належить позивачу
ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 на праві
спільної часткової власності.

27.01.2012 року Вінницьким районним судом
Вінницької області винесено рішення по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл житлового будинку в натурі та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, згідно якого
позивачу ОСОБА_1 відмовлено в
задоволення позову. Ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області
від 06.03.2012 року дане рішення залишено
без змін (а.с. 9-13).

Згідно висновку експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи №
ОС-163 від 08.10.2014 року, ринкова вартість
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що розташований
по АДРЕСА_1 складає - 241 040,00 грн. (двісті
сорок одна тисяча сорок).

Співставляючи фактичне
об'ємно-просторове рішення та
внутрішнє планування житлового
будинку, функціональне використання
приміщень, ідеальні частки
співвласників в одиницях площі з
вищенаведеними вимогами основних
пунктів нормативної документації,
експерт приходить до висновку, що
розподіл житлового будинку, що
розташований по АДРЕСА_1, в означених
ідеальних частках (по 1/4 та 3/4 частки з
метою обладнання окремих ізольованих
квартир) виконати неможливо, оскільки
площа 1/4 частки не відповідає
мінімально допустимим нормам до
житлових приміщень.

Оскільки розподіл житлового будинку в
означених ідеальних частках (по 1/4 та 3/4
частки з метою обладнання окремих
ізольованих квартир) виконати
неможливо, експерт пропонує на розгляд
суду варіанти 1-4 встановлення порядку
користування приміщеннями житлового
будинку "А " з прибудовами та
господарськими будівлями і спорудами,
між його співвласниками ОСОБА_1
(власник 1/4 частки) та ОСОБА_2 (власник 3/4
частки).

Можливі варіанти встановлення порядку
користування приміщеннями житлового
будинку "А " з прибудовами та
господарськими будівлями і спорудами,
що розташовані у АДРЕСА_1, надані у
дослідній частині висновку та наведені
у додатках 7-8 (а.с. 82-118).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Згідно з статтею 47 Конституції України
- кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України зазначає,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь - які дії,
які не суперечать закону. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Згідно з ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 ст. 355 ЦК України зазначає -
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Якщо договір між співвласниками про
порядок володіння та користування
спільним майном відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності посвідчений нотаріально, він
є обов'язковим і для особи, яка придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК
України громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будучи
співвласниками житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1, мають
рівні права щодо такого майна та
забезпечуються рівними умовами
здійснення своїх прав, в тому числі
щодо права спільного володіння та
користування відповідним майном,
незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи уточнення до позовної
заяви, подане до суду позивачем 05.12.2014
року, з якого вбачається, що для
позивача є найбільш прийнятним та він
погодився із варіантом № 1
встановлення порядку користування
приміщеннями житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
запропонованим експертом у висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № ОС-163 від 08.10.2014 року, суд
дійшов висновку, що даний варіант
встановлення порядку користування
приміщеннями житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
дійсно відповідає його частці у праві
спільної часткової власності, тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Також, враховуючи, що позивач має
достатньо правових підстав для
користування житловим будинком з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1, оскільки є
співвласником такого майна, беручи до
уваги наявність перешкод у здійсненні
позивачем свого права власності,
складовою якого є право користування
майном, в тому числі права проживання,
він має право вимагати усунення таких
перешкод, суд дійшов висновку, що
обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права як співвласника
житлового приміщення відповідає
змісту порушеного права власності
позивача щодо користування таким
майном, позовні вимоги є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно до п. 10, 13 Постанови Пленуму
ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах"
подані до суду позовні заяви чи заяви, а
також зустрічні позовні заяви можуть
містити кілька самостійних позовних
вимог, кожна з яких є об'єктом
справляння судового збору. Якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
самостійних вимог немайнового
характеру, пов'язані між собою, судовий
збір сплачується окремо з кожної із
таких вимог (або загальною сумою).

Тому з відповідача підлягає стягненню
на користь держави судовий збір у сумі
487 грн. 20 коп. - по 243 грн. 60 коп. за кожну
із самостійних вимог немайнового
характеру.

Керуючись ст.ст. 356, 357, 358 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Встановити порядок користування
житловим будинком з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_1 в користування
частину житлового будинку літери «А», а
саме: приміщення веранди I площею 5,4
кв.м., сіни 1-1 площею 4,2 кв.м., житлову
кімнату 1-2 площею 8,6 кв. м. та
господарські будівлі і споруди, а саме:
ганок та літню кухню «Г».

Передати у користування ОСОБА_2 частину
житлового будинку літери «А», а саме:
житлову кімнату 1-5 площею 12,7 кв.м.,
житлову кімнату 1-6 площею 23,9 кв.м.,
веранду 1-7 площею 7,2 кв.м та
господарські будівлі і споруди, а саме:
сарай «Б», погріб «п/Г».

Приміщення житлового будинку, а саме:
веранду 1-3 площею 5,0 кв.м., ванну 1-4
площею 5,4 кв.м. та господарські будівлі
і споруди, а саме: огорожу №1, ворота №2,
хвіртку №3 - залишити в спільному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Усунути перешкоди в користуванні
належної ОСОБА_1 1/4 частки житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1,
шляхом вселення ОСОБА_1 в наступні
приміщення житлового будинку, який
розташований в АДРЕСА_1: веранду І
площею 5,4 кв.м, сіни 1-1 площею 4,2 кв.м.,
житлову кімнату 1-2 площею 8,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 (який проживає за
адресою: АДРЕСА_1) на користь держави
судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Л.П. Шевчук