Справа №
Оріхівський районний суд Запорізької
області у складі судді Щербань Л.С., при
секретарі Щербині Л.Г., розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3 про визнання права
власності за набувальною давністю, -
Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому зазначає, що в березні 2004 року
його мама - ОСОБА_3 маючи на меті
забезпечити його житлом по досягненню
повноліття (на той час йому було 16
років) придбала у громадянина ОСОБА_2
житловий будинок АДРЕСА_1 місті Оріхові
Запорізької області, який вона мала
намір зареєструвати на його ім'я по
досягненню ним повноліття. Весь цей час
він вважав себе єдиним власником
будинку. Даний житловий будинок, який
до перенумерації мав номер 20 а, належав
Відповідачу на праві власності, який
він збудував ще в 1991 році на виділеній
земельній ділянці на підставі договору
про надання в безстрокове користування
земельною ділянкою для будівництва
житлового будинку на праві особистої
власності від 23.09.1977 року. На початку 2004
року Відповідач, взявши за цей будинок
гроші та передавши його у користування
його матері, виїхав у невідомому для
нього напрямку. При зверненні в червні
місяці до Оріхівської міської ради для
приватизації земельної ділянки на якій
розташований житловий будинок він
довідався що в нього відсутні
документи, які посвідчують право
власності на житловий будинок. Він
вважав що його мама ще в 2004 році
оформила всі необхідні документи на
будинок на його ім'я. Так як він був
неповнолітньою особою, то оформленням
всіх документів по оформленню права
власності на будинок займалася його
Позивач постійно володів та володіє і
розпоряджається житловим будинком з
березня 2004-го року, весь цей час саме
він обслуговував будинок, робив
поточні ремонти, доглядав за прилеглою
територією - все це він робив бо весь
час вважав саме себе єдиним власником
Просить визнати за ним право власності
за набувальною давністю на нерухоме
житловий будинок АДРЕСА_1 Запорізької
області, що складається: житловий
будинок літ А, прибудова літ. А1, паркан
№1, розташованих на земельній ділянці
розміром 400 кв.м з правом реєстрації у
відповідних органах.
В судовому засіданні представник
позивача на позові довірителя
наполягає і просить його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
з'явився по невідомим суду причинам.
Третя особа в судове засідання не
з'явилася, до суду надала заяву в якій
позовні вимоги визнала в повному
Суд, вислухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
Одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є, зокрема, визнання
Судом встановлено, що відповідно до
договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва житлового будинку від
23.09.1977 року Відповідачу по справі було
надано земельну ділянку для
будівництва житлового будинку на праві
власності за адресою: АДРЕСА_1 місті
Оріхів Запорізької області. Відповідно
до технічної документації Відповідач
по справі - ОСОБА_2, збудував на
відведеній земельній ділянці житловий
будинок, який в подальшому отримав
Відповідно до акту обстеження
фактичного користування (володіння)
фізичною особою нерухомим майном -
житловим будинком від 30 липня 2014 року,
встановлено, що позивач з березня 2004
року фактично володіє та
розпоряджається житловим будинком,
розташованим в АДРЕСА_1 з березня 2004
року. Даний акт складено головою
квартального комітету та
представниками громади. Весь цей час
саме позивач обслуговував будинок,
робив поточні ремонти, доглядав за
прилеглою територією - все це він робив
бо весь час вважав саме себе єдиним
Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого працівниками Комунальне
підприємство «Імпульс» Пологівської
районної ради, житловий будинок
збудований в 1991 році.
В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що з 2004 році його
довіритель володіє та користується
житловим будинком, і вважає себе його
законним власником, оскільки був
впевнений, що він оформлений на нього
належним чином, оскільки
переоформленням всіх документів по
будинку займалася його мати - ОСОБА_3,
яка придбала вказаний будинок для
свого сина - позивача по справі, у
громадянина ОСОБА_2, так як на той час
позивач був неповнолітньою особою.
Вирішивши приватизувати земельну
ділянку під будинком позивач довідався
про відсутність документів на будинок
та з'ясував у матері, що вони так і не
оформлені на його ім'я.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Право власності на нерухоме майно,
що підлягає державній реєстрації,
виникає за набувальною давністю з
моменту державної реєстрації.
Таким чином, умовами виникнення
права власності за давністю володіння
є: добросовісність, відкритість,
безперервність, тривалість володіння.
При цьому добросовісність
володіння означає, що особа не знала і
не повинна була знати, що володіє річчю
незаконно, отже встановлення
добросовісності залежить від підстав
Відкритість володіння означає, що
особа не приховує свого статусу від
інших осіб, не приховує факту, що вона
не є власником майна, але володіє і
користується таким майном як власник.
Тривалість володіння означає, що для
виникнення права власності на нерухоме
майно особа повинна ним проволодіти
В поданій до суду заяві мати
позивача - ОСОБА_3, пояснює, що вона
дійсно за усною домовленістю придбала
у Відповідача житловий будинок для
свого сина ОСОБА_4 і мала намір оформити
всі документи на будинок на його ім'я,
так як він на той час був
неповнолітньою особою. Але за весь цей
час вона так і не оформила документи на
його ім'я. Підтверджує факт
користування позивачем житловим
будинком з березня 2004 року й по
теперішній час та визнає його позовні
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що обставинами, які мають значення для
справи, і які у відповідно до ч. 1 ст. 60
ЦПК України повинен довести саме
позивач, що володіння має бути
добросовісним, тобто володілець не
знав і не міг знати про те, що він
володіє чужою річчю є: законний об'єкт
володіння; добросовісність володіння;
відкритість володіння; давність
володіння та його безперервність
(тобто строк володіння). Суд вважає що
позивач користується будинком з
березня 2004 року, став добросовісним
набувачем, оскільки заволодів даним
майном правомірно, володів ним
добросовісно, відкрито та безперервно
За таких обставин суд находить
позов позивача таким, що підлягає
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 319, 328, 344 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання права власності за
набувальною давністю, задовольнити в
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний НОМЕР_1, право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно - житловий будинок
АДРЕСА_1 Запорізької області, що
складається: житловий будинок літ А,
прибудова літ. А1, паркан №1,
розташованих на земельній ділянці
розміром 400 кв.м з правом реєстрації у
відповідних органах.
Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії

Суддя:
Л.С.Щербань