АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/4583/14-ц
Головуючий у 1-ій інстанції
Провадження №22/ц/774/2570/К/14
суддя Сарат Н.О.
Суддя-доповідач - Турік В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі: Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 04
листопада 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3,

представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину який
обґрунтовувала тим, що їх син ОСОБА_6 у
період з 24.03.2014 року по 04.04.2014 року а з
25.06.2014 року по 06.07.2014 року пройшов курс
лікування в Інституті неврології,
психіатрії та наркології Академії
научних наук Україн в м.Харків. На
лікування сина було витрачено 17 794,0
грн., тому вона просила стягнути з
відповідача половину понесених нею
витрат, а саме 8 897.00 грн., а також витрати
на правову допомогу у розмірі 1 216,00 грн.,
та сплачений судовий збір.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 у
розмірі 8 897,00 грн., витрати на правову
допомогу в розмірі 1 216 грн. та витрати
по оплаті судового збору 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення по справі про
часткове задоволення позовних вимог на
суму 4 050 грн., про відмову у задоволені
позовних вимог позивачки посилаючись
на те, що позивачкою не надано належних
доказів необхідності лікування їх
сина, не надано листок лікарських
призначень, та не враховано, що позивач
мала б використовувати аліменти на
придбання ліків. На думку представника
відповідача додатковими витратами
можна вважати лише відвідування
дитиною занять з логопедичної корекції
у період з 24.03.2014 року по 05.07.2014 року на
загальну суму 8 100,00 грн., і половину цих
витрат можливо покласти на
відповідача.

Крім того, судом не було враховано
майновий стан відповідача та той факт,
що він сплачує комунальні послуги за
квартиру у якій прописані ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 у середньому 400,00 гр. на місяць.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі з 29.09.2007 року, який
було розірвано 15.05.2012 року. Від шлюбу
мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 23.02.201 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто
аліменти у розмірі 1/4 частини його
заробітку , але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання сина
ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_4, суд першої
інстанції керувався вимогами ст.185 СК
України та виходив із їх доведеності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

Так, ст.185 Сімейного кодексу України
передбачено, що той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Так, неповнолітній ОСОБА_6 хворіє та
потребує періодичного лікування (а.с.
6-11).

Із доданих позивачем доказів слідує, що
у ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виражена
затримка мовного розвитку, синдром
гіперактивності та дефіцита уваги на
фоні синдромів лікварної гіпертензії
периферійної цервікальної
недостатності резидуально-органічного
генезу (а.с. 6), у зв'язку чим останній був
направлений до Інституту неврології,
психіатрії та наркології у місті
Харкові (а.с. 9), де при обстеженні 25.06.2014
року йому підтверджено діагноз:
виражена затримка мовного розвитку,
синдром гіперактивності та дефіциту
уваги на фоні синдрому лікворної
гіпертензії периферійній церві
кальній недостатності
резидуально-органічного ґенезу та
рекомендовано: Днакарб, Аспаркам,
Актовеген, Траумель, Сонапакс та пройти
курси масажу та логокорекції (а.с. 10).

Доводи апеляційної скарги про те, що
зазначені лікарські призначення є
рекомендаційними та не підтверджують
необхідності понесення витрат на
оплату вказаних призначень, колегією
суддів до уваги не беруться, оскільки
консультативний висновок спеціаліста
підписано КМН ОСОБА_7 та затверджено
печаткою закладу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_4 проживає у місті
Кривому Розі, а лікування
неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проходило у місті Харкові, тому
колегія суддів погоджується з
висновком суду про те, що витрати на
проїзд до місця лікування та назад, а
також на проживання у місті Харкові,
були необхідними та нерозривно
пов'язані з лікуванням дитини, а тому
підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів вважає, що позивачка
довела свої вимоги і погоджується з
висновком суду про стягнення
додаткових витрат на лікування дитини.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, в той час як доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими, тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: