справа № 691/1492/14-ц
провадження № 2/691/513/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 рокуГородищенський
районний суд Черкаської області

в складі :

судді
Черненка В.О.

за участю секретаря
Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Городище цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на ті обставини,
що вона та відповідач є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
проживає окремо та матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
хоча і зобов'язаний це робити. Дитина
проживає біля неї та перебуває на її
повному утриманні. Враховуючи
викладене, просила: стягнути на її
користь з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 600
гривень, але не менше ніж 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
повноліття дитини. Також просила
допустити рішення до негайного
виконання.

В судовому засіданні позивач вимоги
підтримала в повному обсязі.

Відповідач, будучи допитаним в порядку
судового доручення, позов не визнав,
посилаючись на те, що позивач написала
розписку, що не буде мати до нього
ніяких претензій по сплаті аліментів,
оскільки він їй залишив житловий
будинок. Просив справу розглянути у
його відсутність.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши та
оцінивши всі наявні докази в справі в
їх сукупності, вважає наступне.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на
утриманні позивача. Відповідач
допомоги на утримання дитини не
надаває.

Відповідно до положень ст. 121 СК
України, права та обов'язки матері,
батька і дитини ґрунтуються на
походженні дитини від них,
засвідченому державним органом
реєстрації актів цивільного стану в
порядку, встановленому діючим
законодавством.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття і, згідно з
положеннями ст. 181 СК України, за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі. У
разі відсутності такої домовленості,
чинне законодавство передбачає право
того з батьків, з ким проживає дитина,
звернутися до суду для зобов'язання
батька чи матері, які проживають
окремо, надати другій стороні
утримання на підставах і в порядку, що
встановлені законом.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу того з батьків, з кого
дані аліменти стягуються або у твердій
грошовій сумі.

В судовому засіданні позивач
спростувала пояснення відповідача
щодо передачі їй житлового будинку в
рахунок звільнення позивача від сплати
аліментів на дитину та пояснила, що
даний будинок вона купувала за власні
кошти, а розписка, яку відповідач надав
у судове засідання під час виконання
окремого доручення, була написана ним
власноруч, а вона лише, під його тиском,
після нанесення їй тілесних ушкоджень,
що підтверджується відповідною копією
вироку, була нею підписана.

Дослідивши у судовому засіданні дану
розписку, суд прийшов до висновку, що
вона не відповідає вимогам діючого
законодавства, які регулюють питання
передачі нерухомого майна у рахунок
сплати аліментів, не є нотаріально
завіреною, а відтак ніякого значення
для вирішення питання про стягнення з
відповідача аліментів не має.

Окрім того, судом встановлено, що
відповідач офіційно працює в ТОВ ТГ
«Союз» з окладом 1300,00 гривень в місяць і
по цей час займає посаду
водія-експедитора.

Щодо наявності у відповідача інших
утриманців, то відповідач ніякої
інформації суду не надав.

Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК
України, всі обставини, що мають
істотне значення при визначенні
розміру аліментів, вважає, що
відповідач ОСОБА_2 повинен надавати
матеріальну допомогу на утримання
своєї дочки, оскільки, згідно зі
свідоцтвом про народження, являється
її батьком. Проте, суд враховуючи дохід
відповідача, вважає, що вимога позивача
про стягнення з відповідача аліментів
в розмірі 600 гривень щомісячно, не
відповідає принципам розумності та
справедливості, а відтак суд вважає за
необхідне зменшити розмір стягуваних
аліментів до 400 гривень.

Підлягають до задоволення вимоги
позивача щодо допущення рішення до
негайного виконання в межах суми
платежу за один місяць, що передбачено
ст. 367 ЦПК України.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, ЦПК України,
ст. ст. 121, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного
кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

позов задоволити частково. Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
працюючого в ТОВ ТГ «Союз» на посаді
водія-експедитора, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2,
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 (чотириста)
гривень 00 копійок, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття, з
моменту подачі позову до суду - 08.10.2014
року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
гривень 60 копійок.

Рішення підлягає до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області,
через Городищенський районний суд,
шляхом подачі апеляційної скарги, в
10-ти денний строк, з дня проголошення
рішення.

Суддя В. О. Черненко