Справа № 203/6602/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2014 року Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Фролові П.І.,

за участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника
відповідача Бестужевої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до житлово-будівельного
кооперативу №85 «Кировец» про визнання
протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з зазначеним позовом до ЖБК №85
«Кировец», обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 і
рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 17 липня 2013 року з
неї, як члена ЖБК №85 «Кировец» стягнуто
13356,02 грн. боргу за житлово-комунальні
послуги та в цьому рішенні судом
визнаний факт членства позивача в ЖБК
№85 «Кировец», з якого випливає
обов?язок оплати витрат по
експлуатації і ремонту будинку, проте
вона ніколи не виявляла бажання на
вступ у члени цього кооперативу, ніяких
заяв щодо членства не писала і ніколи
не була членом кооперативу
відповідача, а відповідач прийнявши її
в члени кооперативу порушує вимоги
Закону України «Про кооперацію» та її
права як власника, тому просила суд
визнати дії відповідача щодо прийняття
її в члени кооперативу незаконними.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали та
наполягали на задоволенні позовних
вимог у повному обсязі з наведених у
позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала в повному
обсязі, заперечуючи тим, що ЖБК №85
«Кировец» з часу створення, а в
подальшому і з часу придбання
позивачем квартири АДРЕСА_1 ніколи не
приймало рішень щодо прийняття її в
члени кооперативу, ніяких заяв вона не
писала і питання про прийняття її у
члени кооперативу не розглядалось на
загальних зборах членів кооперативу чи
в інший спосіб, а заборгованість за
рішенням суду з неї стягнута як з
власника квартири, на чому наголошено в
ухвалі апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2014 року, тому просила суд в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у матеріалах справи письмові
докази, матеріали цивільної справи
№2-1190/11, перевіривши доводи позивача в
межах заявлених вимог, приходить до
висновку про відмову у позові в повному
обсязі, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 01 вересня
1995 року належить на праві приватної
власності квартира АДРЕСА_1, що
зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 15 жовтня
2008 року, про що свідчить витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно
(а.с.43-44, 45).

Житлово-будівельний кооператив №85
«Кировец» первинно зареєстрований як
юридична особа 12 березня 1969 року та
продовжує діяти у статусі кооперативу
на час розгляду даної справи, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України від 27 лютого 2013
року та Статутом ЖБК №85 «Кировец»,
копії яких долучені до матеріал справи
(а.с.22, 16-21).

За змістом ст.ст. 6, 7, 8 Закону України
«Про кооперацію» кооператив є
первинною ланкою системи кооперації і
створюється внаслідок об'єднання
фізичних та/або юридичних осіб на
основі членства для спільної
господарської та іншої діяльності з
метою поліпшення свого економічного
стану, діяльність якого регулюється
його статутом, та при створенні
кооперативу складається список членів
кооперативу, який затверджується
загальними зборами.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 10 Закону України
«Про кооперацію» членами кооперативу
можуть бути громадяни України,
іноземці та особи без громадянства,
юридичні особи України та іноземних
держав, що діють через своїх
представників, які внесли вступний
внесок та пай у розмірах, визначених
статутом кооперативу, додержуються
вимог статуту і користуються правом
ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична
особа, яка досягла 16-річного віку і
виявила бажання брати участь у його
діяльності.

Кооператив зобов'язаний вести облік
своїх членів та видати кожному з них
посвідчення про членство.

Статтею 11 вказаного Закону, визначено,
що вступ до кооперативу здійснюється
на підставі письмової заяви. Особа, яка
подала заяву про вступ до кооперативу,
вносить вступний внесок і пай у порядку
та розмірах, визначених його статутом.

Рішення правління чи голови
кооперативу про прийняття до
кооперативу підлягає затвердженню
загальними зборами його членів.
Порядок прийняття такого рішення та
його затвердження визначається
статутом кооперативу.

Вказаним положенням Закону України
«Про кооперацію» кореспондують
положення Статуту ЖБК №85 «Кировец»,
копія якого наявна в матеріалах справи
(а.с.16-21).

З акту ЖБК №85 «Кировец» від 10 листопада
2014 року вбачається, що після продажу
квартири АДРЕСА_1 кооперативом
переоформлений був тільки особовий
рахунок для сплати житлово-комунальних
послуг на прізвище власника - ОСОБА_5, а
у 2008 року у зв?язку зі зміною прізвища
останньої - на її нове прізвище ОСОБА_4,
проте будь-яких заяв про прийняття її в
члени кооперативу не надходило, до
списків членів ЖБК вона не вносилась і
в члени кооперативу не приймалась,
залишаючись власником квартири (а.с.42).
Відомості зазначеного акту
узгоджуються з даними досліджених
судом в оригіналах списку членів
житлово-будівельного кооперативу №85
«Кировец», складеного при Кіровському
райкомунгоспі у 1964 році на 71 квартиру
за адресою: вул. Комсомольска №82, з
подальшими змінами, домової книги за
період з 1985 року по 2014 рік, за даними
яких ОСОБА_4 до списків членів ЖБК №85
«Кировец» не входила, в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрованою не була (а.с.48-49,
46-46-зворот - 47-47-зворот).

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що ЖБК №85 «Кировец»
протокол засідання членів кооперативу,
в якому зафіксовано було б рішення про
прийняття ОСОБА_4 в члени кооперативу,
не складався, що переконує суд в тому,
що засідання з питання прийняття
позивача у члени кооперативу
відповідача не проводилось.

Також, з досліджених матеріалів справи
№ 2-1190/11 вбачається, що ні в позовній
заяві, поданій 29 жовтня 2010 року ЖБК №85
«Кировец» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, ні в змінах до цього позову ЖБК
№85 «Кировец» не посилається як на
підставу своїх вимог на те, що ОСОБА_4 є
членом кооперативу та документів на
підтвердження таких обставин
матеріали справи № 2-1190/11, в якій
ухвалено рішення Кіровським районним
судом м. Дніпропетровська 21 липня 2013
року, не містять.

Відповідно до ч.1 ст. 1, ч. 1 ст. 3 ЦПК
України завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави та
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Разом з тим, за встановлених у судовому
засіданні обставин на підставі
безпосередньо досліджених доказів, суд
приходить до висновку, що фактично
права позивача, в тому числі щодо
волевиявлення на включення у члени
кооперативу у відповідності з вимогами
ст.ст. 10, 11 Закону України «Про
кооперацію», діями відповідача не
порушувались, оскільки позивач ніколи
не включалась до списку членів
кооперативу відповідача, відповідне
загальні збори з цього питання не
проводились, протокол не складався,
будь-які вимоги цивільно-правового
характеру до позивача як до члена
кооперативу не пред'являлися, а вимоги
позивача заявлені не у зв'язку з
дійсним реальним порушенням її
цивільних прав, а на підставі вказівки
про це в судовому рішенні, яке ухвалене
у спорі з іншими правовідносинами і з
цих підстав та в цій частині ОСОБА_4 не
оскаржувалося. При цьому, будь-яких дій
стосовно прийняття позивача у члени
кооперативу на підставі рішення суду
від 17 липня 2013 року відповідачем не
вчинялось.

Доводи представників позивача про те,
що позивач є членом ЖБК №85 «Кировец»,
оскільки цей факт встановлений
рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 липня 2013 року,
не спростовують висновків суду про те,
що позивач ніколи не приймалась у члени
кооперативу і ніяких цивільних
обов'язків, пов'язаних саме з членством
у кооперативі на неї не покладалось і
не виконувалось, зважаючи на те, що
предметом розгляду у цивільній справі
№2-1190/11 за позовом ЖБК №85 «Кировец» до
ОСОБА_4 була наявність заборгованості
за оплату житлово-комунальних послуг у
споживача цих послуг, а не виконання
зобов'язань, покладених на особу у
зв'язку з членством у кооперативі, про
що зазначено судом апеляційної
інстанції в ухвалі від 04 лютого 2014 року
(а.с.32), де визначено, що обов'язок зі
сплати житлово-комунальних послуг у
ОСОБА_4 підлягає виконанню на підставі
ст.ст. 67, 162 ЖК України і не залежить від
того, що вона не є членом кооперативу, а
правильне по суті рішення місцевого
суду не може бути скасованим
відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України з
одних лише формальних міркувань.

За правилами ст. 88 ЦПК України з
урахуванням результатів розгляду
справи судові витрати належить
віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні її позовних вимог
до житлово-будівельного кооперативу
№85 «Кировец» про визнання
протиправними дій - відмовити в
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
О.В. Колесніченко