АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/2535/14-ц Номер провадження
22-ц/786/3882/14Головуючий у 1-й інстанції
Окунь Т. В. Доповідач ап. інст. Бутенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі:
Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського
суду Полтавської області від 12
листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення ? частини коштів,
витрачених на оплату комунальних
послуг.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вказаним позовом, який збільшила
в ході розгляду справи, та остаточно
просила про стягнення з ОСОБА_2 ?
частини коштів в сумі 2881 грн.,
витрачених нею на оплату комунальних
послуг по квартирі, яка перебуває в
спільній власності сторін, та
понесених судових витрат.

Рішенням Комсомольського міського
суду Полтавської області від 12
листопада 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ?
частину витрачених нею на оплату
комунальних послуг коштів в сумі 2881
грн. та 243 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_5, не погоджуючись з рішенням
місцевого суду з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати частково та ухвалити нове
рішення про стягнення з нього на
користь ОСОБА_3 частки за послуги з
утримання спільного майна в розмірі 1989
грн. 34 коп. та судові витрати
пропорційні задоволеним вимогам.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування судом
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується доказами по справі, що
сторони є співвласниками квартири
АДРЕСА_1, яка була придбана ОСОБА_3 за
час шлюбу сторін за нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
від 02 листопада 2004 року.

Рішенням Комсомольського міського
суду від 05 серпня 2014 року вказана
квартира визнана спільною сумісною
власністю подружжя та здійснено її
поділ. Припинено право власності
ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
та виділено ОСОБА_2 із визнанням за ним
права власності 1/2 частину даної
квартири.

Рішенням Комсомольського міського
суду від 11 квітня 2013 року шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано і з цього
часу відповідач разом з дитиною сторін
у вказаній квартирі не проживає,
витрати по утриманню спільного майна
не несе.

За період з квітня 2013 року по липень 2014
року позивачкою сплачено за
житлово-комунальні послуги 5597 грн., з
яких 300 грн. були передані відповідачем
в жовтні 2013 року для оплати даних
послуг.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в
повному обсязі, суд першої інстанції
виходив з того, що у відповідності до
вимог ст.ст. 150, 151, 162 ЖК України, ст.ст. 360,
544 ЦК України відповідач, як
співвласник квартири, несе обов'язок по
утриманню житла, а позивачка, яка
виконала солідарний обов'язок, має
право на зворотну вимогу (регрес) до
іншого співвласника, частка якого у
спільному майні є рівною.

Проте, колегія суддів з висновками суду
першої інстанції повною мірою
погодитись не може з огляду на
наступне.

За правилами ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками зі їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Отже, зазначені правовідносини
безпосередньо не обумовлені правом
спільної часткової власності і для їх
виникнення необхідні додаткові
юридичні факти, які у відповідності до
ст.ст. 60, 179 ЦПК України підлягають
доказуванню і встановленню при
ухваленні судового рішення.

Учасники спільної часткової власності,
яке це випливає зі змісту ст. 540 ЦК

України, несуть часткову
відповідальність по спільних боргах.

Якщо хто-небудь з учасників права
спільної часткової власності
ухиляється від участі в спільних
витратах, необхідних для належного
функціонування спільного майна, інші
співвласники, що внесли за нього
платежі по спільному майну, вправі
стягнути з нього внесену частку витрат.
У цьому випадку виникає зобов'язання з
безпідставного збагачення (п. 3 ч. 3 ст.
1212 ЦК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
встановив обсяг відповідальності
відповідача за зобов'язаннями з оплати
житлово-комунальних послуг та
помилково застосував до спірних
правовідносин правила ст. 544 ЦК України.

Оскільки позивачкою по справі не
доведено підстав виникнення у
відповідача зобов'язання з оплати
послуг централізованого постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, та газопостачання,
якими фактично користується позивачка
і які не належать до витрат, необхідних
на утримання та збереження спільного
майна, вимоги ОСОБА_3 в цій частині є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

В іншій частині позов є обґрунтованим,
відповідачем визнано обов'язок брати
участь у витратах з утримання будинку
(квартири) і прибудинкової території та
опалення спільного майна, що за
вказаний період становить 1989 грн. 34
коп., тому позовні вимоги в цій частині
належать до задоволення.

З огляду на наведене колегія суддів
дійшла висновку про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення по
справі нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог колегія суддів здійснює
розподіл судових витрат між сторонами.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 12 листопада 2014
року - скасувати та постановити по суті
позовних вимог нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1989
грн. 34 коп. витрат по утриманню будинку
(квартири) і прибудинкової території та
з опалення квартири.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 168
грн. 21 коп. понесених судових витрат зі
сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
О.О. Панченко

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б. Бутенко