22-ц/775/1438/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя-доповідач ОСОБА_2
27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
суддів Осипчук
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 01 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк», третя
особа: приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, про
спонукання вчинити певні дії, -
Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 01 жовтня 2013 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернутися із заявою до приватного
нотаріуса Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про зняття
Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк»
повернути правовстановлюючі
документи, передані за актом
Ухвалою Приморського районного суду м.
Маріуполя від 14 травня 2014 року заява
відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» про
перегляд заочного рішення залишена без
В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про відмову в задоволені
Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд розглянув справу за
Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
час та місце розгляду справи були
повідомлені шляхом направлення
телефонограми, зареєстрованої в
журналі телефонограм 30 жовтня 2014 року
за № 1888, в судове засідання не
з'явилися, про причини своєї неявки суд
Клопотання представника відповідача
ПАТ КБ «ПриватБанк» Шишелової Н.В. про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із зайнятістю в іншому процесі, з
урахуванням строків розгляду справи і
поважності заявлених причин, залишено
Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими ґрунтувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
данні (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що у
добровільному порядку, згідно з
рішенням суду від 27 серпня 2011 року про
недійсність договору іпотеки, ПАТ КБ
«ПриватБанк» не бажає звертатися до
нотаріуса з письмовою заявою про
зняття обтяження. Крім того, не видає
правовстановлюючі документи, чим
продовжує порушувати права позивачів
на власність.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду колегія суддів не може
виходячи з наступного.

Як встановлено судом рішенням
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 23
листопада 2010 року за позивачами ОСОБА_5
та ОСОБА_4, за кожним, було визнано
право на спадщину після смерті ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1/6 частині
житлового будинку АДРЕСА_1, та по 1/6
частині земельної ділянки загальною
площею 0,0881 га, розташованої за цією ж
адресою.

Рішенням цього ж суду від 27 вересня 2011
року було визнано недійсним договір
іпотеки, укладений між позивачем
ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» 14 березня
2006 року на забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
15М-06 від 14 березня 2006 року між ОСОБА_9 та
ПАТ КБ «ПриватБанк», посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим № 1077. Предметом договору
іпотеки був житловий будинок АДРЕСА_1,
та земельна ділянка на якій
розташований жилий будинок.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державній реєстрації прав підлягає як
виникнення, перехід, так і припинення
обтяжень речових прав на нерухоме
майно.

Законом України від 06 вересня 2012 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про нотаріат» були внесені зміни до п.9
ч.1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»,
згідно яких з 01 січня 2013 року «зняття
заборони» не є нотаріальною дією.

Згідно ч.9 ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», в
редакції від 04 липня 2012 року, нотаріуси
проводять реєстрацію прав та їх
обтяжень лише одночасно зі здійсненням
нотаріальних дій.

Враховуючи наведене, законодавством у
сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
встановлено порядок державної
реєстрації припинення обтяження
речових прав на нерухоме майно, у тому
числі й в частині подання заяви
встановленої форми.

За положеннями ч.9 ст.16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення іпотеки,
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційний записів.

Проте, суд першої інстанції на наведені
положення закону уваги не звернув і
задовольняючи позовні вимоги не
врахував, що державна реєстрація
припинення обтяження речових прав на
нерухоме майно проводиться органами
реєстраційної служби.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободі та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Відтак з урахуванням положень ст.ст.15,16
ЦК України не є належним способом
захисту судом цивільних прав та
інтересів особи пред'явлення позову
про зобов'язання відповідача
звернутися із заявою до нотаріуса про
зняття обмеження.

Суд першої інстанції неправильно
встановив характер спірних
правовідносин та правову норму, що
підлягає застосуванню до них, що
призвело до неправильного вирішення
спору.

Оскільки позивачі обрали неправильний
спосіб захисту своїх прав та інтересів,
рішення суду в цій частині, відповідно
до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволені позовних
вимог.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з рішенням суду в частині
зобов'язання відповідача повернути
правовстановлюючі документи.

У зв'язку з укладенням 14 березня 2006 року
договору іпотеки позивачем ОСОБА_3
співробітнику відповідача ОСОБА_10 за
актом прийому-передачі були передані:
технічний паспорт на житловий будинок
АДРЕСА_1; договір купівлі-продажу
жилого будинку від 01 жовтня 1999 року,
посвідчений державним нотаріусом
Першої маріупольської державної
нотаріальної контори Бородіною Л.П. та
зареєстрований в Маріупольському БТІ 14
жовтня 1999 року за № 39383; договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
18 лютого 2000 року, посвідчений державним
нотаріусом Першої маріупольської
державної нотаріальної контори
Бородіною Л.П. за реєстровим № 9/269.

Оскільки за рішенням суду від 27 вересня
2011 року договір іпотеки визнано
недійсним, передані за актом
прийому-передачі правовстановлюючі
документи підлягають поверненню.

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішення суду не містить конкретного
переліку тих документів, які за актом
прийому-передачі підлягають
поверненню, заслуговують на увагу, але
не є підставою для скасування чи зміни
рішення суду в цій частині, тому як
можуть бути вирішенні в порядку,
передбаченому ст.221 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України з позивачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», з
урахуванням пропорційності
задоволених вимог, підлягають
стягненню витрати по сплаті судового
збору за розгляд апеляційної скарги по
20 грн. 30 коп., з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 01
жовтня 2013 року про зобов'язання ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернутися із заявою до
приватного нотаріуса Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про зняття обтяження скасувати, в
задоволені позову ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з
кожного, на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» по 20 грн. 30 коп. в рахунок
відшкодування витрат по оплаті
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: