Справа
№639/3650/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого : судді - Шиянової Л.О.

За участю секретаря - Шевченко А.В.

Представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 -ОСОБА_3 до Харківської міської
ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 (
правонаступника ОСОБА_6) , П'ята
Харківська державна нотаріальна
контора про встановлення факту, що має
юридичне значення та визнання права
власності порядку спадкування за
заповітом , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до
Жовтневого районного суду міста
Харкова з позовом до Харківської
міської ради, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, П`ята Харківська державна
нотаріальна контора, в якому просить
суд встановити юридичний факт
належності ОСОБА_2 технічного паспорту
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1 в місті Харкові та
виданий на ім'я «ОСОБА_2»; встановити
юридичний факт належності ОСОБА_2 ?
частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; визнати за мною, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ?
частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті чоловіка
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.
Харкові.

В обґрунтування позовних вимог
Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер її чоловік ОСОБА_2, після якого
відкрилась спадщина, яка складається
із частини житлового будинку АДРЕСА_2 в
місті Харкові. Вона вчасно звернулась
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, проте отримати
свідоцтво про право на спадщину не має
можливості, оскільки
правовстановлюючі документи на
спадкове майно не збереглись.

В судовому засіданні Позивач ОСОБА_3
та її представник ОСОБА_1, позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
просили суд про задоволення позову.

В судове засідання представник
Відповідача - Харківської міської ради
не з`явився, надав суду заяву, в якій
просить суд розглядати справу за
відсутності представника Відповідача,
ухвалити законне та обґрунтоване
рішення на підставі наявних у справі
матеріалів ( а.с.42-43).

Третя особа ОСОБА_4 в судове
засіданні не з`явилась, про день та час
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином.
Представник третьої особи ОСОБА_4-
ОСОБА_9 проти задоволення позовних
вимог Позивач не заперечувала.
Третя особа ОСОБА_5.( правонаступник
ОСОБА_6.) в судове засідання не `явилась,
про день та час розгляду справи була
повідомлена своєчасно та належним
чином, заяв про відкладення справи або
слухання справи у її відсутність не
надала.

Представник третьої особи П`ятої
Харківської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з`явився,
надав суду заяву, в якій просить суд
розглядати справу за відсутності
представника третьої особи.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
заслухавши показання свідка ОСОБА_10 ,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає позов ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 таким, що підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 15 травня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було укладено шлюб, зареєстрований
відділом реєстрації актів цивільного
стану Жовтневого районного управління
юстиції міста Харкова, про що в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено запис №101, що підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1,
виданого 15 травня 2004 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Жовтневого районного управління
юстиції міста Харкова (а.с.9). Прізвище
дружини після укладення шлюбу -
«ОСОБА_3».

13 травня 2003 року ОСОБА_2 склав
заповіт, відповідно до якого заповів
їй, ОСОБА_3, належну йому на праві
особистої власності частину житлового
будинку АДРЕСА_1 м. Харкова, що
підтверджується заповітом серії ВАЕ
№226277, посвідченим 13 травня 2003 року
державним нотаріусом П'ятої
Харківської державної нотаріальної
контори Якименко О.І. та
зареєстрованого в реєстрі за №5-192
(а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік Позивача
ОСОБА_2 помер, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
зареєстрованого Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Харкову Харківського міського
управління юстиції, про що в Книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис №3827 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина, яка складається з 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1

Вказана 1/2 частина житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності на підставі
виконавчого листа народного суду 6-го
району м. Харкова по справі №204-1922 від
15.11.1922 року з штампом о
денаціоналізації від 27.12.1922 року, р. р.
№8070 ч. 87; свідоцтва Другої державної
нотаріальної контори №13422 від 31.05.1941 та
свідоцтва про право на спадщину
Дев'ятої Харківської державної
нотаріальної контори №1-2831 від 19.12.1959
року (а.с.8 витяг з реєстру).

Інша ? частина житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель належить третім особам по
справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного
кодексу України, спадкування може
здійснюватися за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного
кодексу України, право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті та,
відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право
на спадкування виникає в момент
відкриття спадщини.

Позивач, ОСОБА_3 є дружиною
покійного ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1,
виданим 15 травня 2004 року, місце
реєстрації - Відділ реєстрації актів
цивільного стану Жовтневого
управління юстиції міста Харкова, за
актовим записом №101 (а.с.9).

15 липня 2011 року позивач звернулася
до П'ятої Харківської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщин після смерті
чоловіка ОСОБА_2. За її заявою було
заведено спадкову справу за №446/2011 р.,
що підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10).

Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Згідно ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу
України, свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України" свідоцтво про право на
спадщину видається на підставі
письмової заяви спадкоємців після
закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини. Видача свідоцтва
про право на спадщину спадкоємцям, які
прийняли спадщину, ніяким строком не
обмежена.

Згідно з частиною 3 статті 1296
Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

В передбачений законом строк
Позивач ОСОБА_12 звернулася до П'ятої
Харківської державної нотаріальної
контори, але у видачі свідоцтва про
право на спадщину їй було відмовлено у
зв'язку з відсутністю в неї оригіналів
правовстановлюючих документів про
належність нерухомого майна померлому
ОСОБА_2, що підтверджується відповіддю
П`ятої Харківської державної
нотаріальної контори за №3072/0116 від
19.12.2011 року (а.с.11). Разом з тим у
відповідності із вище вказаним листом
Позивачу було рекомендовано
звернутись до суду з питання
оформлення права власності на ? частину
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до технічного паспорту
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виданого 13 жовтня 2011 року
Харківським міським бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_2 був єдиним
власником ? частини житлового будинку,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Позивач на момент смерті проживала
разом зі своїм чоловіком за
вищевказаною адресою, здійснила його
поховання. До цього часу Позивач
продовжує проживати в цьому будинку,
сплачує комунальні послуги, здійснює
управління ? частиною даного житлового
будинку, що підтверджується довідкою
№573 від 19 листопада 2013 року, виданою
комітетом району в місті жителів
приватного сектору Жовтневого району
м. Харкова, ділянка №2 (а.с.13).

Надати оригінали
правовстановлюючих документів про
належність нерухомого майна
спадкодавцю Позивач не має можливості,
так як Харківський обласний державний
нотаріальний архів повідомив Позивача,
що станом на 12.01.2012 року на державному
зберіганні в архіві знаходяться
нотаріальні документи датовані
найраніше серпнем місяцем 1943 року, що
підтверджується листом №87-01/14 від 12
січня 2012 року, виданого Харківським
обласним державним нотаріальним
архівом (а.с.18).

Згідно з Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»: якщо
документи, що засвідчують право
власності на нерухоме майно, існували,
проте були втрачені власником та не
можуть бути відновлені в передбаченому
законом порядку, застосуванню підлягає
ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про
визнання права власності може бути
пред'явлений, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати власником документа, який
засвідчує його право власності.

Окрім цього, у вищезазначеному
технічному паспорті та Витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно були допущенні помилки в
написанні прізвища та по батькові
спадкодавця, а саме в цих документах
зазначено «ОСОБА_2» замість вірного
«ОСОБА_2».

Відповідно до листа №1275-04-02-17 від 03
липня 2013 року, виданого Жовтневим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, імена «ОСОБА_15» та «ОСОБА_15» не
є ідентичними відповідно до
словника-довідника «Власні імена
людей» (Київ, Наукова думка, 2005 рік)
(а.с.14).

Так, відповідно до паспорту (а.с.15),
посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с.16) та
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1
(а.с.9) прізвище, ім'я та по батькові
спадкодавця значилося, як «ОСОБА_2».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Ч.2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що
у судовому порядку можуть бути
встановлені також можуть бути
встановлені інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб. Якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України N 5 від 31.03.95
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», суд вправі розглядати
справи про встановлення родинних
відносин, коли цей факт безпосередньо
породжує юридичні наслідки, наприклад,
якщо підтвердження такого факту
необхідне заявникові для одержання в
органах, що вчиняють нотаріальні дії,
свідоцтва про право на спадщину, для
оформлення права на пенсію в зв'язку із
втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді
заяви про встановлення факту
належності правовстановлюючих
документів з мотивів, що заявник може
вирішити це питання шляхом
встановлення неправильності запису в
актах громадянського стану.

Втрата оригіналу
правовстановлюючого документу на
спадкове майно позбавляє Позивача
можливості належним чином оформити
свої майнові права на успадковане
майно та отримати свідоцтво про право
на спадщину за заповітом. Тому суд
вважає, що право Позивача підлягає
захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
зокрема визнання права.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» суд може встановити факт
належності особі документів, які не
відносяться до таких, що посвідчують
особу, а також з урахуванням Постанови
Пленуму Верховного суду України від
25.05.98 року №15 суд може встановити факт
володіння житловим будинком на праві
приватної власності.

Згідно Наказу Міністерства юстиції
України №914/5 від 26.05.2009 року «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо державної реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна
на підставі рішень судів», рішення
судів про визнання права власності на
об'єкти нерухомого майна, про
встановлення факту права власності на
об'єкти нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності є
правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація прав власності на об'єкти
нерухомого майна.

Враховуючи викладене суд прийшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Наказом Міністерства юстиції України
№914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
державної реєстрації прав власності на
об'єкти нерухомого майна на підставі
рішень судів», Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
Постановою Пленуму Верховного України
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 №7, ст. 41
Конституції України, ст.ст. 16, 328, 1234, 1296,
1297, 1298 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15,58, 60, 169, 208,209, 212- 215, 218, 223
……ЦПК України, - ????

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 -ОСОБА_3 до
Харківської міської ради, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 (правонаступника
ОСОБА_6) , П'ята Харківська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту, що має юридичне значення та
визнання права власності порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Встановити юридичний факт належності
ОСОБА_2 технічного паспорту на
садибний( індивідуальний) житловий
будинок №29, який знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1 та виданий на ім'я
«ОСОБА_2».

Встановити юридичний факт належності
ОСОБА_2 ? частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, який знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частини житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель, який знаходиться
за адресою : АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за заповітом після смерті
чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляційної скарги
через Жовтневий районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
копії вказаного рішення.

Суддя
Л.О. Шиянова