Справа № 369/4418/14 Головуючий у І
інстанції Усатов Д.Д.Провадження №
22-ц/780/5847/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 липня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року позивач банк звернувся
до суду з позовною заявою до
відповідача про стягнення
заборгованості, мотивуючи це тим, що
публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір № К0 від 18.09.2009
року у відповідності з умовами якого,
відповідач отримав кредит у сумі 173 800
грн. на строк до 16.09.2016 року зі сплатою 18
% річних за користування кредитом.

Далі позивач зазначив, що враховуючи
порушення зобов'язань, встановлених
кредитним договором щодо сплати
процентів та щомісячних платежів за
кредитом, у відповідача виник обов'язок
повністю повернути кредит та сплатити
нараховані проценти. Крім того, у
зв'язку із неналежним виконанням
обов'язку по сплаті процентів та
поверненню кредиту відповідачу
нараховані штрафні санкції.

Так, станом на 16 квітня 2014 року
загальна сума заборгованості
відповідача по кредитному договору
складає 121 832, 64 грн., з яких
заборгованість за кредитом - 89 510, 45 грн.
та за відсотками - 32 322, 19 грн.

Тому, позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь 121 832, 64 грн.
заборгованості по кредитному договору,
а також сплаченого в справі судового
збору.

Відповідач проти позову заперечував,
просив суд застосувати строки позовної
давності.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
липня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач Банк подав апеляційну скаргу,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.

Посилається, що суд не врахував того, що
борг по кредиту не погашено та строк
позовної давності не закінчився,
оскільки строк дії договору до 16.09.2016
року.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
між публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір від 18.09.2009 року у
відповідності з умовами якого,
відповідач отримав кредит у сумі 173800
гривень.

З метою забезпечення забов'язання
відповідача перед позивачем, між
сторонами був укладений договір
застави транспортного засобу від 29.09.2009
р..

В подальшому 01.06.2010р. відповідач
отримав від позивача письмову згоду на
відчуження предмету застави, з метою
виконання зобов'язань перед банком.

10.06.2010 р. відповідачем ОСОБА_1 на
підставі біржової угоди, був проданий
автомобіль, який був предметом застави
за вищевказаним договором у зв'язку з
чим відповідачем на користь позивача
були перераховані грошові кошти в сумі
113 000 грн. в рахунок погашення
зобов'язань за кредитним договором.

Після цієї дати відповідачем не
здійснювались будь-які платежі за
кредитним договором.

Зазначені обставини підтверджені
матеріалами справи та не оспорюються
сторонами.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, суд
першої інстанції виходив з підстав
спливу позовної давності.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України,
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Заперечуючи проти позовних вимог по
справі, відповідач вважає, що позивачем
пропущений строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Так, відповідно до ст.256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 4.4. кредитного договору
(договір доповнено пунктом згідно
Додаткової угоди № 1 до договору), у
випадку невиконання позичальником
зобов'язань, визначених п 3.3.1.-3.3.10., 4.1.-4.3.
цього Договору протягом більше 15
календарних днів, строк користування
кредитом вважається таким, що
закінчився (а.с.10).

Таким чином додатковою угодою до
кредитного договору від 02.11.2009 року
змінено визначення строку закінчення
користування кредитом, з настанням
якого у позивача виникло право вимоги
по стягненню всіх сум за кредитним
договором.

В даному випадку, як вбачається з
розрахунку позивача, з 17.07.2010 р.
відповідач перестав виконувати свої
зобов'язання за договором та
сплачувати щомісячні платежі, тому
відповідно до п. 4.4. кредитного
договору, через 15 календарних днів, а
саме 02.08.2010 р. закінчився строк
користування кредитом і саме з цієї
дати у позивача виникло право вимоги за
таким договором, відповідно 3-річний
строк на право вимоги закінчився 02.08.2013
року.

Як вбачається з матеріалів справи з
позовом до відповідача Банк звернувся
08.05.2014 року, тобто з пропуском строку
позовної давності. (а.с.39)

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якого заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

В суді першої інстанції відповідачем
була подана заява про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності, яка наявна в матеріалах
справи.

Таким чином, вирішуючи спір суд першої
інстанції, перевіривши коли у
кредитора виникло право на звернення
до суду, правильно прийшов до висновку,
що позивач пропустив строк позовної
давності, звернувшись до суду із даним
позовом.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при апеляційному
розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :