АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1188/14
Головуючий 1 ін. - Березовська І.В.
Справа № 635/7076/13-ц
Категорія: позбавлення
Доповідач - Котелевець
17 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів - Кіпенка
за участі секретаря
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 25 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участю третіх осіб - Служби у
справах дітей Харківської районної
державної адміністрації Харківської
області, Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, про
позбавлення батьківських прав,

в с
т а н о в и л а:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась у
суд із позовом до ОСОБА_3, за участю
третьої особи - Служби у справах дітей
Харківської районної державної
адміністрації Харківської області, про
позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування вказала, що з
відповідачем перебувала в юридичному
шлюбі з 19 червня 2004 року по 19 грудня 2009
року. Від шлюбу є дитина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розлучення син знаходиться на
її утриманні, відповідач матеріально
не допомагає, не проявляє інтересу до
життя дитини, не спілкується з нею,
обов'язку щодо її виховання та
утримання не здійснює. Крім того, у
присутності дитини неодноразово
наносив їй тілесні ушкодження,
висловлював погрози щодо фізичної
розправи.

Посилаючись на підстави, передбачені
п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, просила
задовольнити позов та позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, справа розглянута за його
відсутності.

Служба у справах дітей Харківської
районної державної адміністрації
Харківської області в особі свого
представника з позовом погодилась,
вважала за доцільне позбавити
відповідача батьківських прав в
інтересах дитини.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 11 жовтня 2013
року до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
залучено Управління служб у справах
дітей Департаменту праці і соціальної
політики Харківської міської ради.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 25 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

ОСОБА_3 попереджений про необхідність
належного виконання батьківським
обов'язків.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального, процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, постановити нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі. Зокрема, посилається на те, що
справа розглянута за відсутності
відповідача, який не проявляє ніякої
турботи про дитину.

ОСОБА_3, треті особи рішення суду
першої інстанції не оскаржили, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
надали.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164
Сімейного кодексу України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини. Отже позбавлення
батьківських прав можливе у випадках
винної поведінки батьків.

Верховний Суд України в п. 15
постанови Пленуму від 30 березня 2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Матеріали справи свідчать, що
сторони перебували в юридичному шлюбі
з 19 червня 2004 року. Рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 28 листопада 2008 року шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу є син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого записано
відповідача (а. с. 3, 4, 96).

Після розірвання шлюбу сторони разом
не проживають. Дитина знаходиться на
утриманні матері.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 на його
обґрунтування послалася на те, що
після розлучення колишній чоловік
ухиляється від виконання обов'язків
щодо виховання та утримання сина,
аліменти не сплачує, інтересу до життя
дитини не проявляє та не спілкується з
ним.

Згідно висновку Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Виконавчого
комітету Харківської міської ради від
16 грудня 2012 року № 627 позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 відносно
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
доцільним (а. с. 60-61).

При цьому, доказів щодо негативної
характеристики відповідача матеріали
справи не містять. Не надано таких
доказів і суду апеляційної інстанції.

У справі відсутні також докази щодо
навмисного невиконання ОСОБА_3 своїх
обов'язків по вихованню малолітньої
дитини.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 7 квітня 2008 року з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 стягнуті аліментів в
розмірі ? частини від усіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 18
березня 2008 року до досягнення сином
повноліття. На виконання даного
рішення виданий виконавчий лист №
2-2591/08.

Станом на 1 січня 2014 року загальна
сума боргу за аліментними платежами
становить 32 352 грн. 26 коп.

В січні 2014 року державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорна
К.В. звернулася у суд із поданням щодо
тимчасового обмеження відповідача у
праві виїзду за межі України. Як
пояснив представник позивачки в суді
апеляційної інстанції, подання на
даний час по суті не вирішене.

Крім того, на розгляді Харківського
районного відділення ГУМУС України в
Харківській області знаходиться
подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції Харківської області Нагорної
К.В. щодо притягнення ОСОБА_3 до
кримінальної відповідальності за
ухилення від сплати аліментів.

Однак це не є безспірними доказами
щодо навмисного невиконання
відповідачем своїх обов'язків по
вихованню малолітньої дитини.

За таких обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в позові про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно сина.

Посилання на розгляд справи за
відсутності відповідача не можуть бути
прийняті до уваги. Про розгляд справи
ОСОБА_3 належним чином повідомлявся,
про що є зворотні повідомлення на а. с.16,
40, 41, 44, 55, 68 та телефонограма на а. с. 66,
яку отримала мати боржника. Крім того,
сам відповідач рішення суду першої
інстанції не оскаржив.

Інші доводи апеляційної скарги, а
саме - про неврахування рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 7 червня 2013
року, яким ОСОБА_3 відмовлено в позові
про усунення перешкод в користуванні з
дитиною - не є суттєвими, висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314
ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 25 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня її
проголошення безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді