________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/33/14-ц
Провадження № 2/520/2803/14
УХВАЛА

24.01.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК», якою позивач
просить:

«стягнути з відповідача на користь ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК»:

- заборгованість у розмірі 34074.78
грн. за кредитним договором № ODXRRX1194114
від 26.11.2007 року;

- судові витрати у розмірі 340.75 грн.
судовий збір.»

За загальними правилами, встановленими
ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області
витребувано інформацію щодо
реєстрації відповідача по справі, дані
якого у позовній заяві зазначені як
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

24 січня 2014 року, ознайомившись із
довідкою ВАДР встановлено, що особа з
даними ОСОБА_2 в місті Одесі та Одеській
області зареєстрованою не значиться.
За даними відділу, наявна інформація у
відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання якої значиться
зареєстрованим у встановленому
законом порядку за адресою: АДРЕСА_1,
що територіально відноситься до
Київського району м. Одеси.

Дотримуючись положень частини 1 ст. 122
ЦПК України, суддя відкриває
провадження у цивільній справі не
інакше як на підставі заяви, поданої
і оформленої в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми та змісту позовної
заяви та порядку подання копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та
додатками до заяви встановлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимогам ст.
ст. 119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Із змісту ст. 28 ЦК України, вбачається,
що ім'я фізичній особі надається
відповідно до закону та у громадян
України воно складається із прізвища,
власного імені та по батькові, якщо
інше не випливає із закону або звичаю
національних меншин, до яких вона
належить. При реалізації
правоздатності, набутті і захисті
суб'єктивних прав істотне значення має
ім'я фізичної особи, під яким вона
набуває прав та обов'язків та здійснює
їх.

Отже, наявними в матеріалах справи
документами, підтверджено, що
відповідачем є фізична особа з ім'ям
«ОСОБА_2». Тому позивачу необхідно в цій
частині позову внести відповідні
уточнення та виконати вимоги п. 2 ч. 2 ст.
119 ЦПК України, чи підтвердити
належними доказами, що відповідач має
подвійне прізвище, яке викладається у
редакції «ОСОБА_2».

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог.

В першому пункті позовних вимог
вказано «стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК
заборгованість у розмірі 3474.78 грн. за
кредитним договором № ODXRRX1194114 від
26.11.2007 року», однак в матеріалах доданих
до позовної заяви не міститься
кредитного договору № ODXRRX1194114 від
26.11.2007 року. Ототожнення позивача
термінів «кредитний договір» та заяви
позичальника про надання послуг
суперечить нормам ЦК України.

В даному випадку заява позичальника
про надання послуг виступає в
правовідносинах у якості оферти
(пропозиція укласти договір).

За вказаними обставинами позивачу
пропонується привести зміст позовних
вимог у відповідність нормам ЦК
України.

При цьому звертається увага позивача
на те, що копія заяви позичальника №
ODXRRX1194114, яка зазначена в п. 4 переліку
додатків до позовної заяви виготовлена
шляхом ксерокопіювання у низькій
якості, що майже унеможливлює
дослідження документу.

Також позивачу пропонується уточнити
зміст позовних вимог шляхом зазначення
реквізитів юридичної особи, на користь
якої вимагається проведення стягнень
та повних даних (паспортних, ІПН) особи,
з якої вимагається стягнення, для
забезпечення можливості оформлення
виконавчих листів у встановленому
порядку в разі задоволення позову.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач
зобов'язується зазначити в позовній
заяві докази, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Зі змісту статті 3 ЦПК України право на
звернення до суду за захистом виникає в
разі порушення, невизнання або
оспорювання прав, свобод та інтересів
особи.

В заяві не зазначені докази
направлення відповідачу досудової
вимоги щодо добровільного виконання
зобов'язань та одержання її
відповідачем.

Не доведено, що між сторонами дійсно
виник спір.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається.

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

В п. 2.1. умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА Комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі - умови) вказано,
що банк зобов'язується надати
позичальнику кредит шляхом
перерахування на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству.

Всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позивач не зазначив докази
перерахування кредиту.

Крім того в. п. 2.4 умов позивач
стверджує, що забезпеченням виконання
позичальником зобов'язань за договором
виступає застава товару, зазначеного у
заяві. У вказаній «заяві» вказується,
що інформація про товар визначена в
супроводжувальних документах на товар,
копії яких додаються до заяви
позичальника.

За таких обставин звертається увага
позивача на те, що в переліку додатків
до позовної заяви не міститься
«супроводжувальних документів на
товар», як доказів належного виконання
зобов'язань.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Інформаційним Листом Державної
судової адміністрації України від
10.11.2011 р. №12-6621/11 звернута увага на
заповнення реквізитів квитанції, а
саме: при сплаті судового збору
готівкою до документа, щодо якого
вчиняється відповідна дія, додається
оригінал квитанції кредитної установи,
яка прийняла платіж, а при
перерахуванні судового збору з рахунка
платника - останній примірник
платіжного доручення з написом
(поміткою) кредитної установи такого
змісту - «Зараховано в дохід бюджету ___
грн. (дата)». Цей напис скріплюється
першим і другим підписами посадових
осіб, відбитком печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання
платіжного доручення.

Платіжне доручення, яке надано
позивачем в підтвердження сплати
судового збору не містить необхідних
реквізитів та відомостей про
зарахування грошей в дохід бюджету,
крім того складене на ім'я ОСОБА_2, в той
час, коли встановлено, що відповідачем
є ОСОБА_2.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб.

Примірник копії платіжного доручення,
наданого для направлення відповідачу
не співпадає із копією цього документу,
наданого суду, що може свідчити про
вироблення копії із різних документів,
чи із одного, але на різній стадії його
заповнення.

Згідно із ч. 8 ст. 119 ЦПК України, якщо
позовна заява подається представником
позивача, до позовної заяви додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує його повноваження.

За правилами ст. 42 ЦПК України,
повноваження представників сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
мають бути посвідчені довіреністю
юридичної особи або документами, що
посвідчують службове становище і
повноваження її керівника. Довіреність
фізичної особи повинна бути посвідчена
нотаріально або посадовою особою
організації, в якій довіритель працює,
навчається, перебуває на службі,
стаціонарному лікуванні чи за рішенням
суду, або за місцем його проживання.

В підтвердження повноважень
представника позивача ОСОБА_6 додана
довіреність № 3913-О від 25.10.2012 року, яка
посвідчена Дубілетом О.В., як Головою
Правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», діючим
від імені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на
підставі Статуту (нова редакція) ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і Протоколу № 13 Засідання
Наглядової Ради ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
від 07.06.2011 року.

Додана до позовної заяви копія аркушу
Статуту Банку не містить положень про
право Голови Правління ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» особисто видавати та
засвідчувати довіреності. Також
відсутнє підтвердження того, що пан
Дубілет О.В. станом на 25 жовтня 2012 року
займав посаду Голови Правління ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК».

Отже, відсутні докази того, що
довіреність представника позивача
посвідчена особою, уповноваженою
вчиняти відповідні дії.

За правилами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.