Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:

головуючого судді - Романюка В.Ф.,

при секретарі - Куц Н.З.

з участю: представника позивача -
Карпель О.О.

представника відповідача ГУМВС
України у Львівській області - Сидор
О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Компанія
з управління активами "Прімоколект -
Капітал" до ОСОБА_3, Головного
управління Міністерства Внутрішніх
Справ України у Львівській області, з
участю третьої особи: Франківського
відділу Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про звільнення майна з - під
арешту, -

в с т а н о в и в:

позивач - ТзОВ "Компанія з управління
активами "Прімоколект-Капітал"
звернувся до суду із позовною заявою до
ОСОБА_3, ГУМВС України у Львівській
області, з участю третьої особи
Франківського відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції - щодо
зобов'язання слідчого ГУМВС України у
Львівській області Желізко В.Р. зняти
арешт, накладений по кримінальній
справі №141- 2596, від 2011 року, порушеній за
ст.190 КК України, заступником
начальника ВРОВС СУ ГУМВС України у
Львівській області Желізком В.P., а саме
з транспортного засобу марки OPEL моделі
VEKTRA OZCF69, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007
року випуску, сірого кольору, що
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_2, виданого 29 березня 2007
року РЕВ 1-го MB ДАІ при УМВС України у
Львівській області, з підстав та
мотивів наведених у ній.

У судовому засіданні представник
позивача Карпель О.О. позовні вимоги,
уточнені згідно заяви від 13.11.2014 р.,
підтримала, надала пояснення
аналогічні до позову. Просила такий
задоволити.

Представник відповідача ГУМВС України
у Львівській області Сидор О.Б. у
судовому засіданні подала письмові
заперечення проти позову, просила у
задоволенні такого відмовити.

Інші учасники процесу у судове не
з'явились, хоча належним чином
повідомлялись про час, дату та місце
розгляду справи.

На підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в
судовому засіданні 17 грудня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.03.2007 року між
ОСОБА_3 та ПАТ «Фольксбанк» було
укладено кредитний договір № KF 42348.
Відповідно до умов кредитного договору
(п.п. 1.1, 1.2) банк зобов'язався надати
ОСОБА_3 кредит у вигляді грошових
коштів в іноземній валюті у розмірі 21947
доларів США, а відповідач-1 зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором (рівними платежами
щомісячно), але в усякому разі не
пізніше 28.03.2014 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань по зазначеному кредитному
договору, ПАТ «Фольксбанк» і
відповідач-1 уклали між собою договір
застави рухомого майна від 29.03.2008 року,
зареєстрований 29.03.2008 року в реєстрі за
№ 378.

Предметом договору застави є рухоме
майно: легковий седан-В, марка OPEL,
модель VECTRA OZCF69, реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2007 року випуску, сірого кольору,
шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_3, об'єм
двигуна 2198 см. куб., який належить
заставодавцю на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2, виданого 29 березня 2007 року РЕВ
1-го МРВ ДАІ при УМВС України у
Львівській області.

Відповідно до умов договору
відступлення прав вимоги за договором
застави №23/02-12 від 23.02.2012 р. між ПАТ
«Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з
управління активами
«Прімоколект-Капітал» та у
відповідності до ст. 512 ЦК України, ТзОВ
«Компанія з управління активами
«Прімоколект-Капітал» набуло статусу
набувача та отримало всі права вимоги.

Відповідно до картки арешту
транспортного засобу ДНЗ НОМЕР_1 арешт
на спірний автомобіль було накладено в
тому числі і ВСУ ГУМВСУ у Л/о Желіско
В.Р. постановою від 15.03.2011 р. (а.с. 57).

Позивач стверджує, що на сьогоднішній
день у ТзОВ «Компанія з управління
активами «Прімоколект-Капітал» наявне
доручення від боржника на добровільну
реалізацію заставного майна, з метою
погашення заборгованості, а також
наявний потенційний покупець на даний
транспортний засіб. Проте, не зважаючи
на наявність усіх умов для
добровільної реалізації заставного
майна, стягувач не має можливості
задовольнити свої вимоги у зв'язку із
накладенням обтяження на все рухоме
майно у зв'язку із розслідуванням
кримінальної справи № 141-2596, порушеної
за ст. 190 КК України (вих. № 2/2231 від від
15.03.2011 року) заступником начальника
ВРОВС СУ ГУМВС України у Львівській
області, Желізко В.Р.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Згідно
із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні (ч.
1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391
ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Тобто, ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Вимоги особи, що ґрунтуються на її
праві власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту. В
порядку, передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством, коли
арешт на майно накладено при
провадженні в кримінальній справі,
розглядаються заяви боржників на
правильність арешту майна.

Аналогічна позиція висловлена
Пленумом Верховного Суду України у п.4
постанови «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»
від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30
червня 1978 року №5. Зокрема, в п. 4
постанови № 6 від 27 серпня 1976 року «Про
судову практику в справах про
виключення майна з опису» (з наступними
змінами) за правилами, встановленими
для розгляду позовів про виключення
майна з опису, розглядаються вимоги
громадян і організацій, що ґрунтуються
на праві власності на описане майно або
на праві володіння ним.

Крім цього, відповідно до правової
позиції, яка викладена у Постанові
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 15.05.2013 року
вимоги особи, що ґрунтуються на її
праві власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами,
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту. В
порядку, передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством, коли
арешт на майно накладено при
провадженні в кримінальній справі,
розглядаються заяви боржників на
правильність арешту майна.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ
«Компанія з управління активами
«Прімоколект-Капітал» не є ні
власником, ні володільцем спірного
автомобіля марки OPEL моделі VEKTRA OZCF69,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску, сірого кольору, відтак вимога
з приводу зняття арешту на даний
автомобіль є необґрунтованою.

Щодо посилання позивача на порушення
прав іпотекодержателя, суд зазначає, що
п.1 ч.1 ст.44 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у першу чергу задовольняються
забезпечені заставою вимоги щодо
стягнення з вартості заставленого
майна. Таким чином, права
іпотекодержателя при наявності інших
обтяжень спірного майна
задовольняються не шляхом звільнення
цього майна з-під арешту, а пріоритетом
задоволення його вимог. Тобто права
позивача як іпотекодердателя спірного
майна, не пов'язані ні з правом
власності на майно, ні з правом
володіння ним, а тому вимоги банку про
звільнення майна з-під арешту не
ґрунтуються на законі, тому у
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити повністю.

Судові витрати у відповідності до ст. 88
ЦПК України залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 316, 319, 391 ЦК України, ст.
ст. 4, 10, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
через Галицький районний суд м. Львова
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення

Головуючий суддя
В.Ф. Романюк