АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3100/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Мельник І. О. Доповідач в апеляційній
інстанції Бородійчук В. Г. УХВАЛА
17 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБородійчука В.
Г.суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Хрещатик 200» - ОСОБА_6 на ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 06 листопада 2014 року по справі за
позовом об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Хрещатик
200» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за послуги по утриманню
будинку та прибудинкової території.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
15 липня 2014 року ОСББ «Хрещатик 200»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
послуги по утриманню будинку та
прибудинкової території.
В судовому засіданні представник
позивача заявив клопотання про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою від позову, оскільки після
подання позову до суду відповідачі
сплатили заборгованість за послуги по
утриманню будинку та прибудинкової
території. Просив вирішити питання
щодо понесених судових витрат по
сплаті судового збору та правової
Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 06 листопада 2014 року закрито
провадження у справі за позовом ОСББ
«Хрещатик 200» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості по утриманню
будинку та прибудинкової території.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь ОСББ «Хрещатик 200» судові
витрати в сумі 243, 60 грн..
В апеляційній скарзі представник ОСББ
«Хрещатик 200» - ОСОБА_6 просив змінити
ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 06 листопада 2014 року в
частині стягнення з відповідачів
понесених позивачем витрат на правову
допомогу адвокатом, а також стягнути з
відповідачів судові витрати, понесені
позивачем за подання апеляційної
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застування.
Судом апеляційної інстанції
встановлено, що в провадженні
Соснівського районного суду м. Черкаси
перебувала цивільна справа за позовом
ОСББ «Хрещатик 200» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за послуги по
утриманню будинку та прибудинкової
Так як, під час розгляду справи, позивач
заявив клопотання про відмову від
позову, суд першої інстанції своєю
ухвалою закрив провадження по справі
на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та
стягнув солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь позивача судові витрати в сумі
В мотивувальній частині ухвали, суд
вказав, що витрати по оплаті правової
допомоги стягненню з відповідачів не
підлягають, оскільки розгляд справи
тривав менше однієї години, за яку
передбачена компенсація згідно з
діючим законодавством.
В апеляційній скарзі, представник
позивача (апелянта) зазначив, що ухвала
суду постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права і
вважає, що судом необґрунтовано було
відмовлено у вимозі про стягнення
витрат на правову допомогу, надану
Дослідивши матеріали справи та
вивчивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів погоджується з таким
доводами апелянта та вважає, що є всі
підстави для задоволення апеляційної
Як вбачається з матеріалів справи, а
саме заяви представника позивача
ОСОБА_6 від 06 листопада 2014 року (а.с. 33)
відповідачі в добровільному порядку
погасили основну суму заборгованості
за послуги по утриманню будинку та
прибудинкової території.
Судом встановлено, і дану обставину не
заперечують сторони, що позивач
відмовився від позову і відмова
прийнята судом.
Тому, ухвала суду в частині про
закриття провадження є правильною і
вона в цій частині не є предметом
оскарження представником апелянта до
суду апеляційної інстанції, а тому
відповідно не є предметом розгляду
апеляційного суду.
Щодо стягнення судових витрат з
відповідачів та відмови в стягненні
витрат на правову допомогу, то в цій
частині, на думку колегії суддів ухвала
суду є помилковою, виходячи з
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України у
разі відмови позивача від позову
понесені ним витрати відповідачем не
відшкодовуються, а витрати відповідача
за його заявою стягуються з позивача.
Однак якщо позивач не підтримує своїх
вимог унаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення
позову, суд за заявою позивача
присуджує стягнення всіх понесених ним
у справі витрат з відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, в
даному випадку позивач відмовився від
позову внаслідок задоволення їх
відповідачами після пред'явлення
позову, тому вимоги про відшкодування
судових витрат та витрат за рахунок
відповідачів є правомірними.
Розглядаючи справу та стягуючи
солідарно з відповідачів судові
витрати по сплаті судового збору, суд
першої інстанції не звернув увагу на
роз'яснення постанови № 10 Пленуму ВССУ
«Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах» від 17 жовтня 2014
року, в п. 35 якої зазначено, що при
майновому позові до кількох
відповідачів судовий збір, сплачений
позивачем, відшкодовується ними
пропорційно до розміру задоволених
судом позовних вимог до кожного з
відповідачів. Солідарне стягнення суми
витрат законом не передбачено.
Тому, висновок суду в частині
солідарного стягнення судових витрат є
помилковим і підлягає в цій частині
скасуванню з ухваленням нового рішення
про стягнення судових витрат
пропорційно з кожного з відповідачів.
Як вже зазначалося вище, провадження у
справі закрито в зв'язку з відмовою від
позову під час судового засідання
внаслідок виконання відповідачами
своїх зобов'язань по сплаті боргу.
Тому, в даному випадку застосовуються
положення ч. 1 ст. 89 ЦПК України, яка
зазначає, що якщо позивач не підтримує
своїх вимог унаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення
позову, суд за заявою позивача
присуджує стягнення всіх понесених ним
у справі витрат з відповідача.
Згідно платіжних доручень № 108 від 14
липня 2014 року (а.с. 1) та № 77 від 16 травня
2014 року (а.с. 2) з урахуванням довідки ПАТ
КБ «Приватбанк» про зарахування на
належний рахунок судового збору (а.с. 4),
ОСББ «Хрещатик 200» сплатив при подачі
позовної заяви 243 грн. 40 коп. судового
збору по 121 грн. 80 коп. за кожною з вище
перелічених платіжних доручень.
Тому, колегія суддів вважає з можливе
задовольнити вимоги позивача в цій
частині, та враховуючи, що вся сума
боргу була сплачена під час судового
засідання, стягнути з відповідачів
судові витрати по сплаті судового
збору пропорційно заявленим вимогам, а
саме з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь
позивача по 121 грн. 80 коп. судового збору
Відмовляючи в задоволенні вимог щодо
стягнення витрат по оплаті правової
допомоги, районний суд визнав, що
розгляд справи тривав менше однієї
години, а тому компенсація витрат в
даному випадку законодавством не
Колегія суддів вважає такий висновок
Так, п. 47 постанови Пленуму ВССУ «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»
від 17 жовтня 2014 року визначає, що право
на правову допомогу гарантовано
статтями 8, 59 Конституції України,
офіційне тлумачення якого надано
Конституційним Судом України (Рішення
від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000;
Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009;
Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

При стягненні витрат на правову
допомогу слід враховувати, що особа,
яка таку допомогу надавала, має бути
адвокатом (стаття 6 ЗУ від 05 липня 2012
року № 5076-VІ «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність») або іншим
фахівцем у галузі права незалежно від
того, чи така особа брала участь у
справі на підставі довіреності, чи
відповідного договору (статті 12, 42, 56
ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової
допомоги визначається за домовленістю
між стороною та особою, яка надає
правову допомогу. Разом із тим
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлений ЗУ від 20
грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

П. 48 вищевказаної постанови вказує, що
підстави, межі та порядок
відшкодування судових витрат на
правову допомогу, надану в суді як
адвокатом, так і іншим фахівцем у
галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3
ст. 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний
розмір якої визначено законом, про що
зазначено в п. 47 цієї постанови,
стягуються не лише за участь у судовому
засіданні при розгляді справи, а й у
разі вчинення інших дій поза судовим
засіданням, безпосередньо пов'язаних
із наданням правової допомоги у
конкретній справі (наприклад,
складання позовної заяви, надання
консультацій, переклад документів,
копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути
документально підтверджені та
доведені.

Відсутність документального
підтвердження витрат на правову
допомогу, а також розрахунку таких
витрат є підставою для відмови у
задоволенні вимог про відшкодування
таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було сплачено 514,61 грн. витрат
на правову допомогу адвокату ОСОБА_6.

Представник позивача дійсно являється
адвокатом, що підтверджується
свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю № 264 (а.с. 15).

В матеріалах справи мається приведений
розрахунок оплати за надання правової
допомоги (а.с. 14), який був перевірений
колегією суддів та визнаний таким, що
відповідає вимогам ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах». Крім того,
колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги в тій частині, що
представником позивача поза судовим
засіданням витрачався час на подання
двох заяв про уточнення позовних вимог,
а тому дана обставина повинна бути
врахована судом при вирішенні питання
про стягнення з відповідачів витрат на
оплату правової допомоги.

Колегія суддів, з урахуванням
вищеприведених встановлених обставин
та з урахуванням вищевказаних норм
законодавства вважає за можливе
задовольнити вимоги в цій частині та
стягнути пропорційно з кожного
відповідача на користь позивача по 257,30
грн. витрат на оплату правової
допомоги, оскільки дана сума
документально підтверджена наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням та приведеним розрахунком
заборгованості.

Тому, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги є суттєвими і дають
можливість для часткового її
задоволення та скасування ухвали суду
в частині розподілу та стягнення
судових витрат.

Керуючись ст. 312 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Хрещатик
200» - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного
суду м. Черкаси від 06 листопада 2014 року
в частині розподілу і стягнення
судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Хрещатик
200» - 121,80 грн. за сплату судового збору
та 257,30 грн. за оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Хрещатик
200» - 121,80 грн. за сплату судового збору
та 257,30 грн. за оплату правової допомоги.

В іншій частині ухвалу суду залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :