АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/9421/14-ц
Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/2417/К/14
Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Братіщевої Л.А.

суддів - Грищенко Н.М., Турік В.П.

при секретарі - Трофименко О.О.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» -
Літовченко Тетяни Миколаївни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
встановлення факту родинних відносин
та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду із вказаним позовом
до Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
(надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком»). В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що він переносить моральні страждання
та переживання по вині відповідача у
зв'язку зі смертю сина ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання
трудових обов'язків, отримавши травму.
Із смертю сина він втратив саме
найцінніше, що у них було: любов,
турботу та підтримку. Саме працюючи на
підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком»
його син отримав виробничу травму, що в
результаті призвело до його смерті. З
моменту смерті сина по теперішній час
він переносить моральні страждання та
переживання, усвідомлення того, що він
ніколи більше в своєму житті не зможе
побачити сина, спричиняє додаткових
моральних страждань та переживань, був
порушений привичний спосіб їх
сімейного життя, втрата одного із
членів сім'ї вимагає додаткових зусиль
для організації життя. Все вищевказане
спричиняє моральні страждання та
переживання, які він оцінює в розмірі
250000 грн. та просить стягнути з
відповідача на його користь. Одночасно,
для отримання від відповідача
моральної шкоди, позивач просить суд
встановити факт родинних відносин з
померлим сином, так як є розбіжності в
написанні по-батькові у свідоцтві про
смерть ОСОБА_6 та його свідоцтві по
народження.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 21 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлений факт, що ОСОБА_2, 1934 року
народження, є батьком ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» на користь
ОСОБА_2 моральне відшкодування 60000
гривень без утримання податків та
обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» на користь
держави судовий збір 243,60 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Кривбасзалізрудком» ставить питання
про скасування рішення суду в частині
стягнення на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 60000 грн. та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог до ПАТ
«Кривбасзалізрудком» в повному обсязі
в цієї частині, що підтверджено
представником відповідача в
апеляційному суді. Вважають рішення
незаконним та необґрунтованим та
винесеним з порушенням норм ЦПК
України, оскільки чинним
законодавством не передбачено норми,
яка об'єднує окреме та позовне
провадження. Крім того, у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
стягнення завданої ОСОБА_2 моральної
шкоди з підприємства. Суд не врахував,
що ПАТ «Кривбасзалізрудком»
протиправних дій, які б знаходилися в
причинному зв'язку із настанням
нещасного випадку з ОСОБА_6, не вчиняло,
а тому не може нести відповідальність
за цією підставою. Крім того, судом не
була застосований строк позовної
давності та позивач не надав доказів
про спричинення йому моральної шкоди,
що доводиться відповідним висновком
медичної установи.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник відповідача ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить в задоволенні
апеляційної скарги ПАТ
«Кривбасзалізрудком» відмовити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, вважаючи його законним і
таким що відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
та заявлених вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
такі питання 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Суд першої інстанції у повній мірі
з'ясував всі обставини, які мають
значення для справи, та виконав усі
вимоги цивільного судочинства, у
зв'язку із чим рішення в даній справі
неможна визнати не законним і не
обґрунтованим.

Рішенням суду першої інстанції
встановлено і вказаній факт не
оспорюється в апеляційній скарзі, що
ОСОБА_2, 1934 року народження, є батьком
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_6 працював
гірничим робітником очисного вибою на
шахті «Гвардійська» ПАТ
«Кривбасзалізрудком» з 13.08.1985 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 при виконанні
трудових обов'язків був смертельно
травмований, від чого загинув.

Відповідно до актів від 17.12.2004 року № 12
про нещасний випадок, пов'язаний
виробництвом та спеціального
розслідування нещасного випадку, що
стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14.30 год. на шахті
«Гвардійська» ВАТ
«Кривбасзалізрудком» - травма ОСОБА_6
наступила внаслідок ведення вибухових
робіт, що з'явилося безпосередньо
причиною його смерті (а.с. 3-13).

Як вбачається з копії свідоцтва про
смерть, виданого 06.12.2004 року, ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, причина смерті -
сполучена травма голови, тулубу (а.с. 14).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що актами від 17.12.2004 року № 12 про
нещасний випадок, пов'язаний
виробництвом та спеціального
розслідування нещасного випадку, що
стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14.30 год. на шахті
«Гвардійська» ВАТ
«Кривбасзалізрудком»,
правонаступником якого є відповідач,
встановлено, що нещасний випадок з
гірничим робітником очисного вибою
дільниці № 5 ОСОБА_6 вважається
пов'язаним з виробництвом.

Зазначені акт є дійсними, їх не
оскаржено у встановленому законом
порядку. Тому доводи відповідача про
незаконність стягнення моральної
шкоди на користь позивача, відсутність
доказів вини відповідача ті
відсутності протиправних дії з боку
підприємства, які б знаходилися в
причинному зв'язку із настанням
нещасного випадку з ОСОБА_6, є
безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода завдана фізичній або юридичній
собі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Частина 2 статті 1168 ЦК України вказує на
те, що моральна шкода задана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідачем за даним позовом є саме
ПАТ «Криворізький залізорудний
комбінат», оскільки згідно з ч. 2 ст. 153
КЗпП України, забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган,
тому посилання в апеляційній скарзі на
те, що у даному випадку моральну шкоду
повинен відшкодовувати Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України - безпідставні.

Факт спричинення моральної шкоди
позивачу у зв'язку зі смертю його сина
ОСОБА_6 внаслідок нещасного випадку на
виробництві, встановлений в судовому
засіданні і підтверджується
матеріалами справи.

Позивачу заподіяні моральні й фізичні
страждання, що спричинили погіршення
реалізації його фізичних можливостей,
погіршилися відносини з оточуючими
людьми, змінився його звичний спосіб
життя, та той негативний факт що батько
ніколи не побачить свого сина та не
відчує синової турботи, спілкування з
ним, спричинені й інші негативні
наслідки морального та психологічного
характеру.

Колегія суддів також вважає
безпідставним посилання відповідача в
апеляційній скарзі на те, що судом
першої інстанції при винесенні рішення
порушені норм ЦПК України, оскільки не
передбачене об'єднання окремого та
позовного провадження. Так, позивач
просив встановили факт того, що він є
батьком ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
саме для того, щоб мати право на
відшкодування з боку підприємства
моральної шкоди, спричиненої у зв'язку
зі смертю сина, тобто при встановленні
юридичного факту у особи виникає спір
про право, а саме тому справа підлягає
розгляду в порядку позовного
провадження.

Висновок суду про відшкодування
позивачу з боку відповідача моральної
шкоди відповідає Рішенню
Конституційного Суду України від 08.10.2008
року № 20-рп2008р. відповідно до якого,
статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що
потерпіли від нещасного випадку або
професійного захворювання, надано
право на відшкодування моральної шкоди
за рахунок власника або уповноваженого
ним органу.

Колегія суддів вважає, що
розмір моральної шкоди визначений
судом з урахуванням роз'яснень п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», відповідно до
якого, розмір відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, істотність вимушених змін
у його життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили. Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
достатньо повно врахував ступінь
фізичних і моральних страждань
позивача, їх тривалість і тяжкість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, а
також конкретних обставин по справі, і
наслідків, що наступили.

Щодо доводів апеляційної скарги про
пропуск позивачем строку позовної
давності, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 9 ЦК України положення
цього Кодексу застосовуються до
трудових відносин, якщо вони не
врегульовані іншими актами
законодавства. Таким чином, виходячи з
положень п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимогу про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю.

Інші доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
взяті до уваги, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 21 жовтня 2014 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:

Судді: