АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2452/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Красюк Г.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. РІШЕННЯ
24 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодороги В.
М.суддівБородійчука В. Г. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
30 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -
в с т а н о в и л а :
У березні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до
Шполянського районного суду із позовом
до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням. Свої позовні вимоги
мотивувала тим, що відповідно до рішень
Шполянського районного суду
Черкаської області від 20 вересня 2007
року та 10 січня 2014 року вона є власником
житлового будинку з надвірними
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.
За вказаною адресою зареєстрований
відповідач, що підтверджується
будинковою книгою. Проте, ОСОБА_6 не
проживає в даному будинку з 2003 року, що
підтверджується довідкою голови
вуличного комітету від 18 березня 2014
року. Всі необхідні витрати по
експлуатації будинку за вказаною
адресою, а також по оплаті комунальних
послуг несе позивач, а тому є всі
підстави вважати що відповідач змінив
своє постійне місце проживання.
Бажаючи скористатися правом власника
щодо розпорядження належним їй майном,
просила визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
таким, що втратив право користування
житлом, а саме: житловим будинком з
надвірними будівлями, що розташовані в
АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації за
Рішенням Шполянського районного суду
Черкаської області від 30 квітня 2014 року
позов задоволено.

Визнано ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житлом, а
саме: житловим будинком з надвірними
будівлями, який розташований в

АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_7 на праві
власності.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на грубе порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення Шполянського районного
суду Черкаської області від 30 квітня 2014
року скасувати повністю та ухвалити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_7 у
задоволенні її безпідставних позовних
вимог щодо визнання його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням в будинковолодінні
АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов посилався на ту обставину, що
позивачка ОСОБА_7 є власником будинку,
який знаходиться в АДРЕСА_1. Являючись
зареєстрованим в даному будинку,
відповідач з 1997 року, з 2003 року в
будинку не проживає, ним не
користується, особистого майна
відповідача в будинку немає,
комунальні послуги він також не
платить і до будинку ніколи не
навідується.

Тому суд вважав, що ОСОБА_6 втратив
право користування житловим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1, який
належить позивачці ОСОБА_7 на праві
приватної власності.

Проте погодитись з такими висновками
суду не можна, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст.41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України визначено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Ч.2 ст. 317 ЦК України встановлено,
що на зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_6 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27-28) і це є його
постійним місцем проживання.

Згідно наданої відповідачем довідки,
він тимчасово знаходиться в
Португалії на заробітках.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 18 вересня 2014 року рішення
Шполянського районного суду
Черкаської області від 10 січня 2014 року,
яким було припинено право ОСОБА_6 на ?
частку спільного майна -
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 - скасовано. Тому він є
власником ? частини даного
будинковолодіння і, відповідно, не може
бути визнаний особою, яка втратила
право ним користуватися.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Враховуючи наведене, судова колегія
уважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, а рішення суду першої
інстанції скасуванню, як таке, що
ухвалене з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, та уважає за необхідне ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 316, 319 ЦПК
України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Шполянського районного суду
Черкаської області від 30 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням -скасувати та ухвалити
нове, яким в позові ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий :

Судді :