інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/5346/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І.,
Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової
О.О.,

з участю: представників
відповідача: Крука Б.М., Шимборської
О.А.,

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою відповідача
Публічного акціонерного товариства ""
КРЕДОБАНК"" на рішення Франківського
районного суду м. Львова від 10 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
""КРЕДОБАНК"", третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю "" Трейд
Лайн ЛТД"" про стягнення банківського
вкладу,-

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2013 року позивач звернувся в
суд з позовом до відповідача, і, в
подальшому збільшивши позовні вимоги,
просив: визнати незаконними дії
відповідача з направлення коштів за
депозитним вкладом ОСОБА_6 на погашення
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трейд Лайн ЛТД",
стягнути 1251122,87 грн. банківського
вкладу, 794960,04 грн. вісім відсотків
річних, 1397461,96 грн. інфляційних збитків,
3 441,00 грн. та 229,41 грн. витрат пов'язаних з
оплатою судового збору, а всього - 3447
215,28 грн. Позов мотивував тим, що уклав
08.06.2006 р. договір банківського вкладу
("Стандарт") №2630/01/24843 на суму 78193,00 Євро
строком на 367 днів, до 10.06.2007 року з
умовою автоматичної пролонгації
строку дії договору. Зазначені кошти
були внесені позивачем в повному
обсязі на депозитний рахунок
відповідача 08.06.2006 року відповідно до
квитанції № 71075. 24 січня 2013 року
позивачем було направлено відповідачу
вимогу про повернення банківського
вкладу, в якій він просив повернути
банківський вклад, а також проценти
нараховані на суму вкладу відповідно
до умов договору банківського вкладу. 28
лютого 2013 року відповідачем було
направлено позивачу у відповідь лист, в
якому він посилається на те, що майнові
права по вкладу були взяті під заставу
відповідно до умов Договору застави
майнових прав № 098/06-3 від 08.06.2006 року в
забезпечення зобов'язань згідно
кредитного договору № 039/069-К від 10.05.2006
року по кредиту ТОВ "Трейд Лайн ЛТД", а
також, що у зв'язку з порушенням ТОВ
"Трейд Лайн ЛТД" умов кредитного
договору та наявною простроченою
заборгованістю, відповідач на
виконання умов Договору про
відступлення права вимоги від 29.04.2009
року укладеного між позивачем та
відповідачем направив кошти за вкладом
на погашення заборгованості ТОВ "Трейд
Лайн ЛТД" в наступному порядку:

- 08.02.2010 року в сумі нарахованих
процентів 713,91 Євро;

- 22.02.2010 року в сумі вкладу 79193,00 Євро.

Позивач вважає, що його права та
інтереси порушені незаконними діями
відповідача, а тому звернувся до суду, з
проханням задовольнити та стягнути на
користь позивача зазначену суму в
гривневому еквіваленті відповідно до
курсу Національного банку України, а
також 8% річних передбачених договором,
та інфляційні збитки.

Рішенням Франківського районного
суду м. Львова від 10 червня 2014 року
позов задоволено. Визнано незаконними
дії Публічного акціонерного
товариства "КРЕДОБАНК" (Код )
з направлення коштів за депозитним
вкладом ОСОБА_6 на погашення
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трейд Лайн ЛТД".
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "КРЕДОБАНК" (Код )
на користь ОСОБА_6 (Ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) банківський вклад у сумі
1251122 (один мільйон двісті п'ятдесят одна
тисяча сто двадцять дві) грн. 87 коп.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "КРЕДОБАНК" (Код )
на користь ОСОБА_6 (Ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 8% річних у сумі 794960
(сімсот дев'яносто чотири тисячі
дев'ятсот шістдесят) грн. 04 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "КРЕДОБАНК" (Код )
на користь ОСОБА_6 (Ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) інфляційні збитки у
розмірі 1397461 (один мільйон триста
дев'яносто сім тисяч чотириста
шістдесят одна) грн. 96 коп. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"КРЕДОБАНК" (Код ) на користь
ОСОБА_6 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
витрати пов'язані з сплатою судового
збору у сумі 3 441 (три тисячі чотириста
сорок одна) грн. 00 коп. та 229(двісті
двадцять дев'ять) грн. 41 коп.

На рішення суду першої інстанції
відповідачем Публічним акціонерним
товариством ""КРЕДОБАНК"" подано
апеляційну скаргу. Посилаючись на
незаконність та необгрунтованість
рішення суду, недоведеність обставин,
що мають значення для розгляду справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, відповідач,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позовних вимог
позивача відмовити повністю, а також
покласти судові витрати на позивача. В
обгрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд, виносячи
рішення, повністю проігнорував
укладений сторонами договір від 29.04.2009
року відступлення права вимоги по
договору банківського вкладу № 2630/01/24843
від 08.06.2006 року, і ту обставину, що такий
договір набрав чинності. Судом не
враховано факт настання відкладальної
обставини за договором відступлення,
укладеним між позивачем та
відповідачем, що підтверджує перехід
до відповідача права "" вкладника"" за
договором вкладу. Судом не надано
оцінку доказам, наданих відповідачем,
про те, що позивач будучи керівником
позичальника ТзОВ ""Трейд Лайн ЛТД""
достеменно володів інформацією про
стан заборгованості за кредитом та був
добре проінформований про факт набуття
банком прав на депозит по договору
вкладу і про факт порушення ТзОВ ""Трейд
Лайн ЛТД"" умов кредитного договору,
тобто про настання відкладальної
обставини і про часткове погашення
кредитної заборгованості ТзОВ "" Трейд
Лайн ЛТД"" за рахунок коштів, які
знаходились на депозитному рахунку
відповідно до договору вкладу. Зокрема
апелянт посилається на те, що суд
неправильно витлумачив норму п. 8.1
договору застави майнових прав № 098/06-3
від 08.06.2006 р.,що підтверджується
наступним.

Норма п.81. договору застави ґрунтується
на нормі ч.3 ст.20 Закону України ""Про
заставу"" відповідно до якої ""При
частковому виконанні боржником
забезпеченого заставою зобов""язання
застава зберігається в початковому
обсязі"", що захищає права
заставодержателя і означає
продовження перебування в заставі
всього предмету застави, не дивлячись
на часткове погашення зобов""язання
забезпеченого заставою, але не
можливість ""заставодавця"" зберегти за
собою предмет застави, як це витлумачив
суд. Пунктом 4.2. цього ж договору
застави передбачено наступне: "" 4.2.
""Заставодавець"" має право достроково
виконати основне зобов""язання за
кредитним договором , якщо можливість
такого дострокового виконання
передбачена кредитним договором , а
""Заставодержатель"" не вправі
відмовити в прийнятті такого
виконання"". Саме з цим пунктом
кореспондує п.8.1 договору застави.
Зобов""язання ж по кредитному договору
були прострочені, щонайменше 60 днів на
дату списання банком коштів з
депозитного рахунку. Предметом застави
згідно договору застави є майнові
права на грошові кошти, предметом
кредитного зобов""язання є теж грошові
кошти, тому не зрозуміло якого саме
способу добровільного виконання
зобов""язання був позбавлений позивач ,
адже відповідач не продав майно
останнього, а отримав права на грошові
кошти позивача, якими лише й можливо
погасити кредитні зобов""язанння. Крім
того, п.5.3 кредитного договору та ст.528
ЦК України передбачено можливість
добровільно виконати кредитні
зобов""язання в якості третьої особи,
чим міг скористатися позивач в будь
який час.

Апелянт вважає також, що судом
неправильно витлумачено норму ст. 1074 ЦК
України, оскільки відповідач не
обмежував прав позивача щодо
розпорядження його коштами, а позивач
сам розпорядився своїми правами на
грошові кошти , уклавши договір
відступлення і зобов""язання по
договору вкладу припинились
відповідно до ст. 606 ЦК України , у
зв""язку із поєднанням боржника і
кредитора в одній особі.

Суд неправомірно задовільнив вимогу
позивача про стягнення процентів по
договору вкладу, тим паче 8 процентів
річних .

Суд неправомірно задовільнив вимогу
про стягнення інфляційних збитків, в
той час як положення ч.2 ст. 625 ЦК України
застосовуються при простроченні
грошового заобов""язання у валюті
України - гривні.

Відповідач вважає, що суд, діючи на
засадах ст. 5 та ст. 10 ЦПК України, на
підставі ч. 3 ст. 16 ЦК України повинен
був відмовити позивачу в захисті
цивільного права та інтересу.

На апеляційну скаргу представником
позивача подано заперечення, у якому
зазначає, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
і просить відмовити у задоволенні
апеляційної скарги, посилаючись на
наступне.

що як вбачається :

-з п.8.1. договору застави майнових прав
при частковому виконанні
заставодавцем (позивачем)
забезпеченого зобов""язання застава
зберігається в повному обсязі, тобто
передбачено право позивача на
збереження предмету застави шляхом
часткового виконання забезпеченого
зобов""язання , про що він має бути
повідомлений;

-з п.3 договору про відступлення права
вимоги по договору банківського вкладу
№ 2630/01/24843 від 08.06.2006 року цей договір
вступає в силу з моменту невиконання
позичальником зобов""язань за
кредитним договором по сплаті кредиту,
процентів, комісій та інших кредитних
зобов""язань, що випливають з
кредитного договору;

- з п.4 договору - протягом 2-х
банківських днів з дня набрання
чинності цим договором, новий кредитор
повідомляє первісного кредитора про
вступ в дію цього договору та набуття
ним права вимоги , що не було зроблено
відповідачем, а отже було позбавлено
позивача права на добровільне
виконання зобов""язань забезпечених
договором застави майнових прав, що
передбачено п.8.1 застави майнових прав,
а також призвело до порушення майнових
прав позивача передбачених чинним
законодавством України. У зв""язку з цим
позивач вважає, що відповідач таємно, в
порушення умов договору, чинного
законодавства України та умов
договорів, укладених між ним та
позивачем, розпорядився коштами
позивача, чим позбавив останнього
права на вільне розпорядження своїм
майном, а також - на добровільне
виконання договору застави майнових
прав ( п.8.1. договору застави майнових
прав).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
задовольнити з наступних мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції мотивував свої висновки
посиланням на те, що копії листів: вих.
№ 227 від 11.02.2010 р, № 03 від 05.01.2010 р, № 39 від
15.01. 2010 року не беруться судом до уваги,
як доказ повідомлення позивача про
вступ у дію договору про відступлення
права вимоги , оскільки ці листи
направлялись на адресу ТОВ ""Трейд Лайн
ЛТД"" і ними відповідач повідомляв
третю особу про наявну заборгованість
за кредитним договором в рамках
договірних відносин між відповідачем
та третьою особою, а отже, ці листи не
являються підтвердженням повідомлення
відповідачем позивача про вступ в дію
договору про відступлення права
вимоги. Крім цього, суд першої
інстанції послався на те, що як
зазначено в ст. 1074 ЦК України обмеження
прав клієнта щодо розпорядження
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком за рішенням
суду у випадках , встановлених законом.
З вищевикладеного вбачається, що
позивач належним чином виконав умови
договору банківського вкладу, передав
кошти на депозитний рахунок, а
відповідач таємно, в порушення умов
договору, чинного законодавства
України, та умов договорів укладених
між ним та позивачем розпорядився
коштами позивача, чим позбавив
останнього права на вільне
розпорядження своїм майном, а також на
добровільне виконання договору
застави майнових прав ( п.8.1. договору
застави майнових прав). Отже враховуючи
вищенаведене , суд дійшов висновку про
визнання незаконними дій відповідача з
направлення коштів за депозитним
вкладом на погашення заборгованості
третьої особи, а також стягнення з
відповідача на користь позивача суми
банківського вкладу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

У відповідності до ст. 214 ЦПК України,
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржене
рішення в повній мірі не відповідає
вимогам вищезазначеного
процесуального законодавства.

Так згідно доказів у справі , поданих
на підтвердження позовних вимог та на
заперечення позовних вимог,
випливає,що:

І.

08.06.2006 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
банківського вкладу "Стандарт" №
2630/01/24843 на суму 78193,00Євро (а.с.83-84,а не а.с.
8-9,оскільки аркуш 9 долучений до
позовної заяви , стосується іншого
договору, що було визнано
представником позивача) з врахуванням
додаткового договору до договору №
2630/01/ 24843 від 08.06.2006 року на строк до 16
травня 2010 року (а.с. 72) із змінами від
29.04.2009 року ( а.с. 70-71).

Пунктами 3.3., 3.4, 4.3.1 договору
банківського вкладу обумовлено, що:

Нарахування процентів проводиться
щомісячно. При нарахуванні процентів
приймається кількість днів в році,
місяці. Нараховані проценти
виплачуються (перераховуються)
вкладникові один раз в місяць шляхом
перерахування на картковий рахунок
НОМЕР_2 при чому перша виплата
процентів відбувається після того , як
кошти знаходилися на вкладному рахунку
не менше одного календарного місяця.
Відкрити вкладнику вкладний рахунок
НОМЕР_2 ( а.с. 84).

Отже, вже після 08 лютого 2010 року( а.с.
77), коли проценти, нараховані на
банківський вклад позивача в сумі 713,91
євро були перераховані в рахунок
погашення заборгованості боржника за
кредитним договором ( ТОВ ""ТЕЙД ЛАЙН
ЛТД ""), а не поступили на картковий
рахунок позивача НОМЕР_2, позивач
повинен був взнати про те, що
поступлення процентів по банківському
вкладу йому припинено.

ІІ.

08 червня 2006 року між позивачем та ВАТ
""КРЕДОБАНК"" було укладено договір
застави майнових прав № 098/06-3 (а.с. 73-74),
до якого 29 квітня 2009 року було внесено
зміни ( а.с. 75) , згідно з якими предметом
застави були майнові права
заставодавця на отримання суми вкладу
в сумі 78193 євро та процентів ,
нарахованих на суму вкладу за
договором банківського вкладу
""Стандарт"" № 2630/01/2483 від 08.06.2006 року в
забезпечення виконання зобов""язань
ТзОВ ""ТРЕЙД ЛАЙН ЛТД"" ( позичальника) та
вимог ""Заставодержателя"" за кредитним
договором № 039/06-К від 10 травня 2006 року,
укладеного між позичальником та
заставодержателем в сумі 975277,78 євро із
строком повернення кредиту -06.05.2010 року.

Згідно умов пунктів 5.1., 5.3.
вищезазначеного договору застави,
право звернення на предмет застави
заставодержатель набуває : якщо у
момент настання терміну строку
виконання зобов""язань за кредитним
договором вони не будуть виконані, а
саме, при повному або частковому
неповерненні у встановлений кредитним
договором термін суми кредиту та/або
при несплаті або частковій несплаті у
встановлені кредитним договором
строки/терміни сум процентів, комісій,
неустойки (пені), штрафних санкцій),
збитків (п. 5.1.)

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється шляхом укладення /вступу
в силу договору про відступлення прав
вимоги предмету застави (заміна
кредитора)( п. 5.3.).

ІІІ.

29 квітня 2009 року між ВАТ ""КРЕДОБАНК""
та ОСОБА_6 було укладено договір
відступлення права вимоги ( з
відкладальною умовою) по договору
банківського вкладу № 2630/01/24843 від
08.06.2006 року , згідно з яким ОСОБА_6
(первісний кредитор) передає, а
ВАТ""КРЕДОБАНК"" (новий кредитор)
приймає на себе права вимоги грошових
коштів, що розміщені первісним
кредитором на рахунку НОМЕР_2 в ДФ ВАТ
""КРЕДОБАНК"" на підставі договору
банківського вкладу ""Стандарт"" №
2630/01/24843 від 08.06.2006 року та додаткових
договорів , що укладені чи можуть бути
укладені в майбутньому (надалі
-Основний договір) в розмірі фактичної
заборгованості за кредитним договором
№ 039/06-К від "" 10"" травня 2006 року та
додатковими договорами , що укладені чи
можуть бути укладені в майбутньому
(надалі-Кредитний договір), що
укладений між новим кредитором та
Товариством з обмеженою
відповідальністю ""Трейд Лайн
ЛТД""(надалі-Позичальник) ( а.с. 13).

Пунктами 2, 3, 4 договору відступлення
права вимоги обумовлено наступне:

Первісний кредитор протягом 1
(одного) дня з моменту укладення цього
договору передає новому кредитору
Основний договір та всі інші необхідні
документи, які свідчать про право
вимоги і забезпечують це право (п.2).

Цей договір вступає в силу з моменту:

-невиконання позичальником
зобов""язань за кредитним договором по
сплаті кредиту, процентів, комісій та
інших кредитних зобов""язань, що
випливають із вказаного кредитного
договору (п.3).

Протягом 2-х банківських днів від
набрання чинності цим договором, Новий
кредитор повідомляє первісного
кредитора про вступ цього договору в
дію та набуття ним

права вимоги (п.4).

Вищезазначені обставини дають
підстави для висновку про те, що між
сторонами спору склалися наступні
правовідносини.

В забезпечення виконання
зобов""язань позичальником ""Трейд Лайн
ЛТД"" зобов""язань за кредитним
договором, між позивачем та
відповідачем було укладено договір
застави майнових прав на суму
банківського вкладу і процентів,
відкритого на ім""я позивача у банку
позивача , шляхом звернення стягнення
на цей вклад на підставі договору
відступлення позивачем відповідачу
права вимоги на цей банківський вклад
(з відкладальною умовою).

До цих правовідносини підлягали
застосуванню наступні норми
матеріального права.

Стаття 572 ЦК України, згідно з якою, в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов""язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Ч.1 ст. 574 ЦК України, згідно з якою,
застава виникає на підставі договору ,
закону або рішення суду.

Ч.1 ст.583 ЦК України , згідно з якою,
заставодавцем може бути боржник або
третя особа (майновий поручитель)

Ст. 589 ЦК України , згідно з якою, у
разі невиконання зобов""язання
забезпеченого заставою
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
оплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків,завданих
порушенням зобов""язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв""язку із пред""явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Ч. ч. 1, 2, 4 ст. 590 ЦК України , згідно з
якими, звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням суду,
якщо інше не встановлено договорм або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов""язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
часткового виконання боржником
зобов""язання, забезпеченого заставою,
право звернення на предмет застави
зберігається в первісному обсязі.

Пунктом 3 ч.2 ст. 592 ЦК України , згідно
з яким, заставодержатель має право
вимагати дострокового виконання
зобов""язання забезпеченого заставою, а
якщо його вимога не буде задоволена,-
звернути стягнення на предмет застави:
в інших випадках встановлених
договором.

Ч.1 ст. 212 ЦК України, згідно з якою,
особи, які вчиняють правочин, мають
право обумовити настання або зміну
прав та обов""язків обставиною, щодо
якої невідомо настане вона чи ні (
відкладальна обставина).

П. 4 ч. 1 ст. 593 ЦК України, згідно з яким,
право застави припиняється у разі:
набуття заставодержателем права
власності на предмет застави.

Ст. 606 ЦК України, згідно з якою,
зобов""язання припиняється поєднанням
боржника і кредитора в одній особі.

Ч. 2 ст. 1071 ЦК України, згідно з якою,
грошові кошти можуть бути списані з
рахунка клієнта без його розпорядження
на підставі рішення суду, а також у
випадках , встановлених договором між
банком і клієнтом.

Як випливає із листів
Дніпропетровської філії
ВАТ""Кредобанк"" за вихідним № 39 від 15
січня 2019 року, та за вихідним № 227 від 11
лютого 2010 року, направлених боржнику
-ТзОВ ""ТРЕЙД ЛАЙН ЛТД"" і отриманих
останнім ( ас. 79, 82, 80) :

станом на 15 січня 2010 року загальна
кредитна заборгованість за кредитним
договором № 039/06-К від 10.05.2006 року
становила 860022,71 євро та 15000 грн, з них:
34744,93 євро прострочена заборгованість
за процентами; 825277,78 євро
заборгованість за кредитом; 15000 грн
просрочена заборгованість за комісією
за управління кредитом;

станом на 11 лютого 2010 року загальна
кредитна заборгованість за кредитним
договором № 039/06-К від 10.05.2006 року
становила 871389,95 євро та 15000 гривень з
них: 46112,17 євро прострочена
заборгованість за процентами; 360000 євро
прострочена заборгованість за
кредитом; 465277,78 - строкова
заборгованість за кредитом.

Наявність вищезазначеної
заборгованості станом на 15 січня 2010
року та станом на 11 лютого 2010 року, у
відповідності до п.5.1 договору застави
надавала заставодержателю право
звернення на предмет застави (пункт 5.1
договору застави - "" Право звернення на
предмет застави заставодержатель
набуває :заставодержатель набуває :
якщо у момент настання терміну строку
виконання зобов""язань за кредитним
договором вони не будуть виконані, а
саме, при повному або частковому
неповерненні у встановлений кредитним
договором термін суми кредиту та/або
при несплаті або частковій несплаті у
встановлені кредитним договором
строки/терміни сум процентів, комісій,
неустойки (пені), штрафних санкцій),
збитків). Крім цього, наявність
вищезазначеної заборгованості
підтверджувала невиконання
позичальником зобов""язань за
кредитним договором по сплаті кредиту,
процентів, комісій , що випливали із
кредитного договору і свідчила про
настання після 15 січня 2010 року
відкладальної умови , передбаченої
договором про відступлення права
вимоги від 29.04.2009 року і набрання після
15 січня 2010 року чинності
вищезазначеного договору.

Право заставодержателя за договором
застави від 08.06.2006 року, і водночас
нового кредитора за договором про
відступлення права вимоги по договору
банківського вкладу № 2630/01/24843 від 08.06.200
року, на звернення стягнення на предмет
застави було реалізовано
заставодержателем 08.02.2010 року в сумі
713,91 євро (проценти за договором
банківського вкладу) та 22.02.2010 року на
банківський вклад, тобто після вступу в
силу договору про відступлення права
вимоги.

Посилання суду першої інстанції на те,
що пунктом 8.1 договору застави
передбачено право позивача на
збереження предмету застави шляхом
часткового виконання забезпеченого
зобов""язання , про що він має бути
повідомлений , колегія суддів
розглядає як таке, що свідчить про
неправильне тлумачення судом норм
матеріального права , зокрема
неправильне тлумачення судом першої
інстанції положень ч. 4 статті 590 ЦК
України, якими встановлено , що у разі
часткового виконання боржником
зобов""язання забезпеченого заставою,
право звернення на предмет застави
зберігається в первісному обсязі.

Не просто не коректним, а помилковим
розглядає колегія суддів посилання
суду першої інстанції, як на підставу
для задоволення позовних вимог, на те,
що невиконання відповідачем вимог п. 4
договору відступлення права вимог,
позбавило позивача права на
добровільне виконання зобов""язань
забезпечених договором застави
майнових прав, що передбачено п.8.1.
договору застави майнових прав, а також
призвело до порушення прав позивача
передбачених чинним законодавством
України, зважаючи на те, що при бажанні
заставодавця він міг повністю погашати
кредит замість позичальника, тобто
добровільно виконувати зобов""язання
забезпечені договором застави, і
кредитор (заставодержатель) не вправі
був би відмовити заставодавцеві у
прийнятті від нього платежів в
погашення заборгованості по
кредитному договору № 039/069-К від 08.06.2006
року. Не зайво зауважити також, що
позивачем не було надано будь-яких
доказів, які б підтверджували , що він,
як заставодавець, до набрання чинності
договору про відступлення права вимоги
від 29.09.2009 року частково виконував
зобов""язання забезпечене договором
застави.

Про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права свідчить і посилання суду першої
інстанції на положення ст.1074 ЦК України
, яка не поширюється на дані
правовідносини, оскільки відповідач
(банк) , який списав грошові кошти з
рахунку банківського вкладу позивача
не допустив обмеження прав позивача на
розпорядження рахунком, а списав
грошові кошти з рахунку банківського
вкладу позивача на підставі ч. 2 ст. 1071
ЦК України, якою встановлено , що
грошові кошти можуть бути списані з
рахунка клієнта без його розпорядження
на підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених договорм між
банком і клієнтом.

Право банку на списання грошових
коштів з банківського рахунку позивача
було встановлено договором
відступлення права вимоги від 29.09.2009
року, отже при списанні 08.02.2010 року та 22
лютого 2010 року грошових коштів з
рахунку банківського вкладу позивача ,
банк діяв у відповідності до положень
ч. 2 ст.1071 ЦК України.

Обставина надіслання, чи не надіслання
новим кредитором первісному кредитору
протягом 2-х банківських днів від дня
набрання чинності договором про
відступлення права вимоги від 29.04.2009
року про вступ цього договору та
набуття ним права вимоги не може
слугувати підставою для висновку про
те, що договір не набрав чинності,
оскільки згідно з пунктом 3 цього
договору, умовою, яка визначала момент
вступу договору в силу була умова -
невиконання позичальником зобов""язань
за кредитним договором по сплаті
кредиту, процентів, комісій та інших
кредитних зобов""язань, що випливали із
кредитного договору № 039/06-К від 10
травня 2006 року.

Обставина обізнаності позивача про
невиконання станом на 15.01.2010 року (а.с. 79)
позичальником ТзОВ ""ТРЕЙД ЛАЙН ЛТД""
зобов""язань за кредитним договором №
039/06-К від 10 травня 2006 року, а отже
обізнаності позивача про настання
відкладальної умови, встановленої
договором про відступлення права
вимоги від 29.09.2010 року, та набрання
чинності цим договором, доводиться
фактом отримання 20.01.2010 року( а.с. 80)
позичальником -ТзОВ""ТРЕЙД ЛАЙН ЛТД"",
генеральним директором якого був
позивач, повідомлення банку (
відповідача) № 39 від 15 січня 2010 року.

Факт виконання відповідачем умов ,
передбачених п. 4 договору відступлення
права вимоги від 29.04.2009 року, а саме факт
надіслання новим кредитором
(відповідачем) первісному кредитору
(позивачеві) 08.02.2010 року / в день
списання банком (новим кредитором)
процентів в сумі 713,91 євро з рахунку
банківського вкладу заставодавця
(первісного кредитора) - а.с. 77/
повідомлення за вих. № 189 від 05.02.2010 року
та факт отримання цього повідомлення
позивачем 17.02.2010 року , доводиться
письмовими доказами, наданими
відповідачем суду апеляційної
інстанції, і дослідженими судом
апеляційної інстанції ( апеляційний
суд визнав, що неподання цих доказів
суду першої інстанції було зумовлено
поважними причинами, про які
відповідач повідомляв суд першої
інстанції у запереченні на позов від
06.06.2014 року за вих. № 04-6444/14 і просив
витребувати оригінали документів щодо
договірних відносин у позивача (а.с.
64-65), а саме доводиться: повідомленням
Дніпропетровської філії ВАТ
""КРЕДОБАНК"" за вих. 189 від 05 лютого 2010
року, адресованим ОСОБА_6 на адресу : 01000
АДРЕСА_1 (а.с. 179), записом за № 189 від
05.02.2010 року в журналі реєстрації
вихідної кореспонденції
Дніпропетровської філії ВАТ
""КРЕДОБАНК"" за період від 04.01.2010 року по
30.12.2010 року ( а.с. 180-183), поштовим
повідомлення про вручення ОСОБА_6 17.02.2010
року поштового відправлення
відправленого Дніпропетровською
філією ""КРЕДОБАНК"" 08.02.2010 року ( а.с. 184).

У відповідності до пунктів 99, 100, 106
Правил надання послуг поштового
зв""язку , затверджених постановою
Кабінету Міністрів від 5 березня 2009
року № 270 , якими врегульовані питання
доставки та вручень поштових
відправлень, поштових переказів :

99. Рекомендовані поштові відправлення,
у тому числі рекомендовані листи з
позначкою "Судова повістка",
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень,
поштових переказів, повідомлення про
надходження електронних поштових
переказів, які не були вручені під час
доставки, повторні повідомлення про
надходження реєстрованих поштових
відправлень (крім зазначених в
абзаці четвертому пункту 93 цих
Правил), поштових переказів, адресовані
фізичним особам, під час доставки за
зазначеною адресою або під час
вручення в об'єкті поштового зв'язку
вручаються адресату, а у разі його
відсутності - повнолітньому члену сім'ї
за умови пред'явлення документа, що
посвідчує особу, а також документа, що
посвідчує родинні зв'язки з адресатом
(свідоцтво про народження, свідоцтво
про шлюб тощо), чи рішення органу опіки
і піклування про призначення їх
опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або
повнолітніх членів його сім'ї до
абонентської поштової скриньки
адресата вкладається повідомлення про
надходження зазначеного реєстрованого
поштового відправлення, поштового
переказу, рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, поштового переказу.

100. Поштові відправлення з позначкою
"Вручити особисто", адресовані фізичним
особам, підлягають врученню особисто
адресатам або особам, уповноваженим
ними на це в установленому порядку.
Вручення зазначених поштових
відправлень, а також рекомендованих
листів з позначкою "Судова повістка",
адресованих посадовим і службовим
особам органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій, або
за місцем роботи фізичних осіб,
здійснюється у порядку, визначеному у
цих органах, підприємствах, установах,
організаціях з урахуванням
Примірної інструкції з діловодства у
міністерствах, інших центральних
органах виконавчої влади , Раді
Міністрів Автономної Респуб ліки Крим,
місцевих органів виконавчої влади,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 1997 року
№ 1153.

102. В об'єкті поштового зв'язку
вручаються:

прості поштові відправлення, які
неможливо вкласти до поштової
скриньки;

рекомендовані поштові відправлення,
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень,
поштових переказів, не вручені
адресатам під час доставки додому;

106. Під час вручення фізичній особі
реєстрованого поштового відправлення,
виплати коштів за поштовим переказом з
повідомленням про вручення працівник
поштового зв'язку на підставі
пред'явленого одержувачем документа,
що посвідчує особу, зазначає на бланку
повідомлення про вручення його
прізвище. На бланку повідомлення про
вручення поштового відправлення з
позначкою "Вручити особисто",
внутрішнього рекомендованого листа з
позначкою "Судова повістка" одержувач
розписується та зазначає
прізвище.Відповідні дані на бланку
повідомлення про вручення також
зазначаються про особу, уповноважену
на одержання внутрішнього
рекомендованого листа з позначкою
"Судова повістка", адресованого
юридичній особі або фізичній особі за
місцем роботи.Бланк повідомлення про
вручення рекомендованого листа з
позначкою "Судова повістка"
повертається за зворотною адресою у
першочерговому порядку.

Отже, зважаючи на те, що на
рекомендованому поштовому
відправленні, направленому
відповідачем 08.02.2010 року позивачеві,
позначка ""Вручити оособисто"" була
відсутня, то у відповідності до
вищезазначених правил, у разі
відсутності адресата (ОСОБА_6) це
відправлення могло бути вручено
повнолітньому члену його сім'ї із
зазначенням працівником поштового
зв""язку на бланку повідомлення про
вручення прізвища цієї особи.

У зв""язку з цим, колегія суддів не
приймає до уваги заперечень
представника позивача щодо
недоведеності факту отримання
позивачем повідомлення за вих. № 189 від
05.02.2010 року про вступ в дію договору про
відступлення права вимоги від 29.04.2009
року, оскільки ці заперечення
спростовуються письмовими доказами.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що, навіть, у випадку,
підставності позовних вимог в частині
стягнення грошових коштів по
банківському вкладу і процентів по
банківському вкладу, позовні вимоги
про стягнення інфляційних нарахувань
не підлягали до задоволення , оскільки
у даних правовідносинах з боку
відповідача (банку) не мало місця
прострочення виконання грошового
зобов""язання і крім цього , навіть, у
випадку прострочення виконання
грошового зобов""язання, інфляційні
нарахування не проводяться, якщо
грошове зобов""язання укладено не у
національній валюті України.

Враховуючи вищенаведені законодавчі
положення та обставини справи в їх
об""єктивній сукупності, колегія суддів
вважає, що позивачем не було надано
доказів , які б свідчили про
обґрунтованість його позовних вимог,
та давали б суду першої інстанції
підстави для задоволення позову,
водночас, відповідачем було доведено
необґрунтованість позовних вимог і
відсутність підстав для задоволення
позову, внаслідок чого колегія суддів
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції було неповно з""ясовано
обставини, що мали значення для справи,
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, та
судом першої інстанції було
неправильно застосовано норми
матеріального права, тому у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України та у відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.
1 ст. 309 ЦПК України апеляційну скаргу
належить задовольнити, оскаржене
рішення скасувати і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309,
ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача
Публічного акціонерного товариства
""КРЕДОБАНК"" задовольнити .

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 10 червня 2014 року скасувати
і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
до Публічного акціонерного товариства
""КРЕДОБАНК"" про:

визнання незаконними дій відповідача
з направлення коштів ОСОБА_6 за
депозитним вкладом ("Стандарт")
№2630/01/24843 від 08.06.2006 року на погашення
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трейд Лайн ЛТД";

стягнення 1251122,87 грн. банківського
вкладу, 794960,04 грн. вісім відсотків
річних, 1397461,96 грн. інфляційних збитків,
3 441,00 грн. та 229,41 грн. витрат пов'язаних з
оплатою судового збору, а всього - 3447
215,28 грн,- відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий: _______________
Тропак О.В.

Судді: ________________
Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В. .