Справа № 524/3319/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.09.2014 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області в складі:

головуючого-судді -
Нестеренка С.Г.

при секретарі -
Бельченко Н.Л.

з участю представника позивача -
третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2, третьої
особи - позивача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4, представників
відповідачів: - Кременчуцького
міського управління юстиції - Піпіч
Д.О., - ОСОБА_7 - ОСОБА_8, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кременчуці цивільну справу за
цивільними позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_3
до Кременчуцького міського управління
юстиції, КП «Кременчуцьке МБТІ», ОСОБА_7
про скасування рішення реєстратора про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно та покладення зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до Кременчуцького
міського управління юстиції, КП
«Кременчуцьке МБТІ», ОСОБА_7 про
скасування рішення реєстратора про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно та покладення зобов'язання
(а.с.а.с. 2-3, 34-38).

Просив скасувати рішення реєстратора
КП «Кременчуцьке МБТІ» Герман Н.М. від
23 квітня 2007 року про
реєстрацію права власності ОСОБА_7 на
3/5 частини домоволодіння по АДРЕСА_1,
реєстраційний номер 18613070, номер запису
1406 в книзі 14.

Зобов'язати реєстраційну службу
Кременчуцького міського управління
юстиції виключити з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно запис,
згідно якого ОСОБА_7 є власником 3/5
частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Зазначав, що є власником 2/5 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 За
відповідачем ОСОБА_7 було визнано право
власності на 3/5 частини цього
домоволодіння на підставі заочного
рішення суду від 12 березня 2007 року, яке
було скасовано 19 березня 2014 року і
ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні
позову про визнання права власності на
цю частину нерухомого майна.

Однак, державна реєстрація права
власності ОСОБА_7 не була скасована, що
підтверджується листом з
Кременчуцького міського управління
юстиції, у якому йшла мова про
неможливість скасування державної
реєстрації у зв'язку з тим, що таке не
передбачено законодавством України.

Вважав, що ОСОБА_7 не є власником 3/5
частини домоволодіння, не має на них
права, а тому державна реєстрація права
власності підлягає скасуванню.

У травні 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_3 з тотожним позовом до цих же
відповідачів, з того ж самого предмету
спору, з тотожними позовними вимогами
(а.с.а.с. 45-47).

Зазначав, що він проживає у тій частині
домоволодіння, право власності на яку
було визнано за ОСОБА_7

Вказані позовні заяви були об'єднанні в
одне провадження згідно ухвали суду
від 26 травня 2014 року (а.с. 55).

У судовому засіданні представник
позивача - третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2
позови підтримала, просила їх
задовольнити, посилаючись на обставини
і підстави, викладені в позовних
заявах. Зазначала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3
фактично проживають у домоволодінні по
АДРЕСА_1. Між ними, з однієї сторони, та
відповідачем ОСОБА_7, з іншої сторони,
існує спір з приводу 3/5 частини цього
домоволодіння. Не зважаючи на
наявність рішення суду про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_7 разом з його
представником стверджують про те, що
ОСОБА_7 є власником 3/5 частини цього
домоволодіння на підставі наявної
державної реєстрації права власності.

Третя особа - позивач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 позови підтримали,
надали пояснення, які є тотожні
поясненням ОСОБА_2

Представник відповідача
Кременчуцького міського управління
юстиції - Піпіч Д.О. з позовами не
погодилася, мотивуючи відсутністю
можливості скасування рішення
реєстратора КП «Кременчуцьке МБТІ»,
яке було вчинено у 2007 році. Не
заперечувала факт наявності спору між
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з приводу
домоволодіння.

Представник відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 з позовами не погодився, просив
відмовити у їх задоволенні за
безпідставністю. Мотивував
відсутністю спору, одночасно
стверджуючи, що ОСОБА_7 є власником 3/5
частини спірного домоволодіння без
наявності будь-яких
правовстановлюючих документів на
підставі рішення по державну
реєстрацію права власності за рішенням
суду від 12 березня 2007 року.

Керівництво відповідача КП
«Кременчуцьке МБТІ», представник якого
не прибув у судове засідання, просило
розглянути справу за відсутності їх
представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
третіх осіб, їх представників, вивчивши
та дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позови є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 16 цього Кодексу кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 21 ЦК України
суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

У ч. 3 ст. 346 ЦК України передбачено
підстави припинення права власності,
зокрема, припинення права власності на
майно, яке за законом не може належати
цій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
внесення записів до Державного реєстру
прав здійснюється у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав.

Судом достовірно встановлено, що
позивач - третя особа ОСОБА_1 має на
праві власності 2/5 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1 яке в цілому
складається з двох жилих будинків літ.
А та Б та інших господарських будівель,
що підтверджується договором
купівлі-продажу, укладеного 03 жовтня 1979
року між ОСОБА_10 та ОСОБА_1,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Кременчуцької державного
нотаріальної контори Кузнєцовою І.А.,
за реєстром № 5278, реєстрація права
власності здійснена в КП «Кременчуцьке
МБТІ» в реєстрову книгу № 14 за реєстром
№ 1406.

Іншими 3/5 частинами цього спірного
домоволодіння користується з 2001 року
третя особа - позивач ОСОБА_3

Заочним рішенням Автозаводським
районним судом м. Кременчука від 12
березня 2007 року було задоволено позов
ОСОБА_7 та визнано за ним право
власності на 3/5 вказаного спірного
домоволодіння.

Державна реєстрація права власності
ОСОБА_7 на 3/5 частини спірного
домоволодіння було здійснено на
підставі вказаного рішення суду
рішенням реєстратора КП «Кременчуцьке
МБТІ» Герман Н.М. від 23 квітня 2007 року
про реєстрацію права власності ОСОБА_7
на 3/5 частини домоволодіння по АДРЕСА_1,
реєстраційний номер 18613070, номер запису
1406 в книзі 14.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 19 березня 2014
року були задоволені апеляційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 12 березня 2007 року з
ухваленням нового рішення про відмову
ОСОБА_7 у задоволенні позову про
визнання за ним права власності на 3/5
частини спірного домоволодіння.

Станом на день розгляду справи вказане
рішення Апеляційного суду Полтавської
області набрало законної сили та діє.

Отже, відповідач ОСОБА_7 не є власником
будь-якої частини домоволодіння по
АДРЕСА_1, не проживає у цьому будинку та
не здійснює будь-які фактичні та
правові дії щодо експлуатації будинку
та господарських будівель.

На звернення позивачів у справі щодо
порядку скасування державної
реєстрації права власності ОСОБА_7 на 3/5
частини домоволодіння зі рішенням суду
від 12 березня 2007 року, яке було
скасовано, реєстраційна служба
Кременчуцького міського управління
юстиції своїм листом відмовила,
посилаючись на відсутність у
законодавстві порядку скасування
попередньої державної реєстрації, яка
була здійснена до 2013 року.

Доводи представника відповідача
Кременчуцького міського управління
юстиції Піпіч Д.О. з приводу
неможливості скасування попередньої
державної реєстрації суд оцінює
критично, оскільки державна реєстрація
права власності ОСОБА_7 на 3/5 частини
домоволодіння була здійснена за
рішенням реєстратора КП «Кременчуцьке
МБТІ» Герман Н.М. від 23 квітня 2007 року
на підставі рішення суду від 12 березня
2007 року, яке було скасовано рішенням
Апеляційного суду Полтавської області
від 19 березня 2014 року. Отже, підстава
для продовження дії такої реєстрації -
відсутня. Крім того, суд враховує
роз'яснення заступника Голови
Державної реєстраційної служби
України (Укрдержреєстр) Янчука А.О. від
25 липня 2014 року про те, що рішення суду
апеляційної інстанції про скасування
заочного рішення суду, на підставі
якого було проведено державну
реєстрацію права власності на об'єкт
нерухомості за ОСОБА_7, є підставою для
проведення скасування державної
реєстрації права власності (а.с.а.с.
148-149).

Твердження представника відповідача
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 щодо відсутності
цивільно-правового спору суд оцінює
критично, оскільки державна реєстрація
права власності є похідною функцією
від здійснення та реалізації права
власності. Крім того, сам ОСОБА_8 у
судовому засіданні постійно
стверджував про те, що ОСОБА_7 є
власником 3/5 частин спірного
домоволодіння на підставі наявного
рішення про державну реєстрацію права
власності, незважаючи на факт
скасування рішення суду першої
інстанції та відсутності будь-яких
правовстановлюючих документів, які
підтверджували б право власності
ОСОБА_7 на вказане майно.

Відповідачі не надали суду належних і
допустимих, безспірних і достовірних
доказів на спростування позовів та
встановлених судом обставин.

Отже, необхідно скасувати рішення
реєстратора КП «Кременчуцьке МБТІ»
Герман Н.М. від 23 квітня 2007 року
про реєстрацію права власності ОСОБА_7
на 3/5 частини домоволодіння по АДРЕСА_1,
реєстраційний номер 18613070, номер запису
1406 в книзі 14 та зобов'язати
реєстраційну службу Кременчуцького
міського управління юстиції виключити
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис, згідно якого
ОСОБА_7 є власником 3/5 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачі не
наполягали на стягненні коштів з
відповідачів у повернення сплачених
судових зборів за подання позовів.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 21, 334, 346, 355, 358, 391 ЦК
України, ст.ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати рішення реєстратора КП
«Кременчуцьке МБТІ» Герман Н.М. від 23
квітня 2007 року про реєстрацію права
власності ОСОБА_7 на 3/5 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1,
реєстраційний номер 18613070, номер запису
1406 в книзі 14.

Зобов'язати реєстраційну службу
Кременчуцького міського управління
юстиції виключити з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно запис,
згідно якого ОСОБА_7 є власником 3/5
частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука упродовж десяти днів з дня
оголошення .

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду
справи Апеляційним судом Полтавської
області, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 29 вересня 2014
року.

Суддя: