22-ц/772/3793/2014Головуючий в суді першої
інстанції Борисюк І. Е.Категорія 55
Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С.,
суддів Іванюка М.В., Берегового О.Ю., з
участю секретаря Руденко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу Вінницького вищого
професійного училища Департаменту
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
на рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Вінницького вищого професійного
училища Департаменту Державної служби
охорони при Міністерстві внутрішніх
справ України про зобов'язання
нарахувати та виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу, -

встановила:

14 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з цим позовом, вказуючи, що з 16
грудня 2013 року згідно з наказом
Департаменту Державної служби охорони
(далі ДСО) при МВС України працював на
посаді начальника Вінницького вищого
професійного училища Департаменту ДСО
при МВС України. 19 серпня 2014 року його
звільнено з роботи на підставі п. 1 ч. 1
ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
скороченням чисельності або штату
працівників. Постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від 9
жовтня 2014 року наказ про його
звільнення визнано протиправним і
скасовано, а ОСОБА_2 поновлено на роботі
на посаді начальника Вінницького
вищого професійного училища
Департаменту ДСО при МВС України, а
відтак просив зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити йому середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 20
серпня 2014 року по час ухвалення
рішення.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 листопада 2014
року позов задоволено. Зобов`язано
Вінницьке вище професійне училище
Департаменту ДСО при МВС України
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 20 серпня по 21 жовтня 2014 року
(включно). Рішення в межах суми платежу
за один місяць звернуто до негайного
виконання. Вирішено питання про судові
витрати у справі.

В апеляційній скарзі Вінницьке вище
професійне училище Департаменту ДСО
при МВС України, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, неправильне застосування норм
матеріального права, неповне
з`ясування обставин, що мають значення
для справи, просило скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити нове
про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги судова колегія вважає, що вона
підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачає, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції; апеляційний
суд досліджує лише ті докази, які судом
першої інстанції були досліджені з
порушенням встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, судова колегія розглядає
справу та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що з 16 грудня 2013 року
згідно з наказом Департаменту ДСО при
МВС України ОСОБА_2 працював на посаді
начальника Вінницького вищого
професійного училища Департаменту ДСО
при УМВС України. 19 серпня 2014 року його
звільнено з роботи на підставі п. 1 ч. 1
ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
скороченням чисельності або штату
працівників. Постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від 9
жовтня 2014 року наказ про його
звільнення визнано протиправним і
скасовано, а ОСОБА_2 поновлено на роботі
на посаді начальника Вінницького
вищого професійного училища
Департаменту ДСО при УМВС України.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено відповідні обставини,
не доказуються обставини, встановлені
лише судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили.

П. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України зобов'язує суд
зупинити провадження у справі у разі
неможливості її розгляду до вирішення
іншої справи, що розглядається в
порядку конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Проте, в порушення цих процесуальних
норм, суд першої інстанції,
задовольняючи вимоги про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, не звернув уваги, що на час
ухвалення рішення постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від 9 жовтня 2014
року про поновлення ОСОБА_2 на роботі
законної сили не набрала, натомість
вона була скасована постановою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
20014 року, а в позові ОСОБА_2 було
відмовлено.

Таким чином, оскільки судове рішення
про поновлення ОСОБА_2 на роботі
скасоване, то підстав для стягнення на
його користь середнього заробітку за
час вимушеного прогулу немає, а відтак
рішення суду підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення про відмову
у позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 листопада 2014
року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до Вінницького
вищого професійного училища
Департаменту Державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ
України про зобов'язання нарахувати та
сплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Оригіналу відповідає:
О.С. Панасюк