Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року Кіцманський районний
суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді Мізюка В.М., при
секретарі Анучкіній О.З.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кіцмань
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу, визнання права
спільної сумісної власності на
автомобіль, визнання права власності
на 12 частину автомобіля та
витребування майна з чужого,
незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до
суду із заявою, в якій просить
встановити факт проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу між
нею та ОСОБА_4, поділити спільне майно
подружжя та витребувати майно з чужого,
незаконного володіння. В судовому
засіданні, уточнивши позовні вимоги,
просить встановити факт проживання
однією сім»єю чоловіка та жінки без
шлюбу між нею та ОСОБА_4, визнати за нею
та ОСОБА_4 право спільної сумісної
власності на автомобіль марки «Hyundai H-1»
2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1,
білого кольору, визнати за нею право
власності на ? частину вказаного
автомобіля та витребувати даний
автомобіль з чужого, незаконного
володіння. В обґрунтування заяви
покликається на те, що з 2007 року вони
почали жити разом в громадянському
шлюбі, як чоловік та жінка, який тривав
до 2014 року, так як ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_4 помер. На протязі 2007-2014 рр. вони
разом проживали в будинку ОСОБА_4, що по
АДРЕСА_1 однією сім»єю і в подальшому
планували офіційно зареєструвати
стосунки. За час спільного проживання
вони займались покращенням житлових
умов в будинку по АДРЕСА_1, що належав
ОСОБА_4, а також в 2013 році придбали
автомобіль марки «Hyundai H-1» 2005 р.в.,
білого кольору, який зареєстрували на
ОСОБА_4 та використовували для сімейних
потреб. Однак, після смерті ОСОБА_4, його
син ОСОБА_2 забрав вказаний автомобіль
без будь яких пояснень. Вважає дії
відповідача такими, що порушують її
права власності, а тому просить позов
задоволити повністю.

В судовому засідання заявниця та її
представник ОСОБА_5 заяву підтримали,
дали пояснення аналогічні наведеним,
зазначивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на
протязі 2007-2014 рр. перебували у
фактичних шлюбних відносинах та за цей
час ними було придбано майно, яке
підлягає поділу, як спільне майно
подружжя. В судовому засіданні заявили
клопотання про залучення до участі в
справі ОСОБА_3, як співвідповідача від
імені і в інтересах малолітньої доньки
ОСОБА_6, яка являється донькою
померлого ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, про причини неявки суд не
повідомив, проте був належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи, а тому суд вважає за можливе
проводити розгляд справи у відсутності
відповідача, проти чого заявник та її
представник не заперечили.

Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засідання позовні вимоги
заперечила повністю, вважає, що жодних
підстав для їх задоволення немає,
оскільки батько ОСОБА_4 не проживав
однією сім»єю із ОСОБА_1 в період з 2007 по
2014 рр. Автомобіль марки «Hyundai H-1» 2005 р.в.,
д.н.з. НОМЕР_2 придбаний його батьком за
власні кошти в 2013 році після того як він
перебував на заробітках в Сургуті
(Росія), де заробив 8000 доларів США, а
також після продажу його власного
автомобіля БМВ та за виручені кошти
придбав бус. Зазначив, що його батьки
ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проживали разом до
жовтня 2008 року, так як розлучились
тільки 03.10.2008 року, а тому проживати з
ОСОБА_1 з 2007 року, як стверджує заявниця,
він не міг. ІНФОРМАЦІЯ_3 року він з
матір»ю придбали все необхідне для
поховання батька, забрали тіло з моргу,
замовили поминальний обід та поховали
батька біля могили його матері в
с.Драчинці Кіцманського району. 03.04.2014
року він звернувся до приватного
нотаріуса ОСОБА_9 із заявою про
прийняття спадщини, як спадкоємець
першої черги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явилась, однак звернулась до суду
із письмовою заявою (а.с. 154), в якій
просить справу слухати у її
відсутність та у відповідності до
чинного законодавства.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в
судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1
та ОСОБА_4 разом проживали однією
сім»єю, вели господарство, займались
ремонтом будинку. Не могли категорично
ствердити про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
вели спільний бюджет, за чиї кошти
проводили ремонт та купували
автомобіль. Невідомо їм також було про
те хто займався похованням ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що вона являється колишньою
дружиною ОСОБА_4, шлюб з яким розірвано
в жовтні 2008 році. До самого моменту
розірвання шлюбу вони проживали разом.
Незважаючи на те, що син ОСОБА_2
залишився проживати з нею, він постійно
спілкувався із батьком, разом
проводили дозвілля, часто ночував у
його будинку, працювали деякий час теж
разом. Вже після смерті ОСОБА_4 стало
відомо, що в ІНФОРМАЦІЯ_2 року у нього
народилась донька ОСОБА_6, матір»ю якої
є ОСОБА_3 Похованням ОСОБА_4 займався
син, а вона йому допомагала.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснив, що він був товаришем ОСОБА_4 з
дитинства, часто зустрічалися, бував
вдома у нього і ОСОБА_4 ніколи не
говорив йому, що має намір створити
нову сім»ю з іншою жінкою. Позивачку
вперше побачив в залі суду. Похованням
ОСОБА_4 займався його син та колишня
дружина.

Аналогічні пояснення дав в судовому
засіданні свідок ОСОБА_16

Заслухавши пояснення заявника та її
представника, представника
відповідача, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_15, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються вимоги заявника,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
заяви слід відмовити, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1
помер ОСОБА_4.у віці 48 років, згідно
свідоцтва про смерть (а.с. 86) від 01.04.2014
року серії НОМЕР_3, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Кіцманського районного управління
юстиції у Чернівецькій області
вбачається. На день смерті останньому
належало майно, а саме: 5/8 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
в АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки
HYUNDAI H-1, 2005 року випуску. Спадкоємцями
зазначеного майна відповідно до заяв,
поданих до нотаріуса в межах
шестимісячного строку є відповідач
ОСОБА_2 - син померлого та неповнолітня
донька ОСОБА_6, інтереси якої
представляє ОСОБА_3. На день смерті
ОСОБА_4 у шлюбі не перебував, був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1,
крім нього в зазначеному господарстві
ніхто зареєстрований не був. Поховання
останнього здійснював відповідач
ОСОБА_2 та колишня дружина покійного
ОСОБА_8, які і несли всі витрати,
пов'язані із похованням.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
серія НОМЕР_4 ( а.с.85), виданого 03.10.2008
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Кіцманського
районного управління юстиції, шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано 03.10.2008, про
що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис
№197.

На світлинах, долучених до матеріалів
справи (а.с. 30- 40, 116-117) зображено як
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проводять разом
дозвілля. На деяких вказана дата 2011-2012
рр. Однак фото із зображенням позивача
та померлого ОСОБА_4 не можуть бути
підтвердженням того, що між цими
особами існували та склалися тісні,
усталені відносини, що притаманні
подружжю.

В матеріалах справи також міститься
заява ОСОБА_4 до Драчинецької сільської
ради про те, що ОСОБА_4 визнає себе
батьком ОСОБА_6, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_3 , яка також
підтверджує , що ОСОБА_4 є батьком її
доньки.

Аналогічні відомості про батька та
матір ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
народилась в с.Драчинці, Кіцманського
району, містяться в актовому записі про
народження від 03.09.2009 року.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Стаття 60 ЦПК України також передбачає,
що докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч.2 ст. 3 СК України сім»ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до змісту заяви та пояснень
заявниці, представника заявниці, в
якості правової підстави для
задоволення вимог посилаються на ст. 74
СК України.

Згідно ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та
чоловік проживають однією сім»єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання ,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ
№11 від 21.12.2007р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» при застосуванні ст. 74 СК
України, що регулює поділ майна осіб,
які проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

За ст.387 ЦК України власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Заявниця та її представник в ході
судового розгляду стверджували, що на
момент придбання автомобіля ОСОБА_4 в
2013 році , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали
однією сімєю, однак даний факт
заперечується сином ОСОБА_4 - ОСОБА_2,
колишньою дружиною померлого, друзями
померлого та не підтверджується
матеріалами справи.

Посилання позивача про те, що починаючи
з 2006 року вона перебувала у фактичних
шлюбних відносинах із ОСОБА_4, разом із
ним вела спільне господарство,
здійснювала ремонт в будинку та за
спільні кошти придбала транспортний
засіб марки HYUNDAI H-1, 2005 року випуску, а
тому це майно є спільним майном
подружжя не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи
та спростовуються матеріалами справи і
поясненнями свідків.

Зокрема свідоцтвом про розірвання
шлюбу ОСОБА_4 стверджується, що
останній перебував у шлюбі із ОСОБА_8 до
жовтня 2008 року, що і було підтверджено
свідком ОСОБА_8; із свідоцтва про
народження ОСОБА_6, виданого 03.09.2009 року
вбачається, що батьком дитини записано
ОСОБА_4; згідно довідки-рахунку ПП
ОСОБА_17 від 05.03.2014р. ОСОБА_4 придбав
транспортний засіб марки HYUNDAI H-1, 2005
року випуску, а згідно
заяви-підтвердження від 05.03.2014р.
позивач ОСОБА_1 підтвердила факт
продажу зазначеного транспортного
засобу, вказавши, що даний транспортний
засіб не перебуває у спільній
власності подружжя.

Суд не бере до уваги копії письмових
пояснень свідків (а.с.14-29), так як
способом дослідження свідчень свідків
є тільки усний допит у присутності
сторін, інших осіб, які беруть участь у
справі, що проводиться у відкритому,
гласному судовому засіданні
безпосередньо тим складом суду, який
покликаний вирішити справу по суті.
Найкращою формою, яка забезпечує
отримання найбільш якісних показань
свідків і правильне їх розуміння
судом, є усна форма свідчень, а тому
копії письмових свідчень свідків в
даному випадку судом не допускаються.

Поясненнями свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 підтверджено, що ОСОБА_4
після розлучення із першою дружиною
тісних подружніх відносин ні з якою
жінкою не підтримував, мав у власності
транспортні засоби, перебував на
заробітках в Росії, їздив на фурах,
згодом купив білого буса, біля нього
ніхто не проживав, а після смерті його
поховання здійснював син та колишня
дружина.

Суд критично оцінює покази свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, оскільки вони
протирічать іншим доказам в справі,
свідкам достеменно не відомо обставини
щодо придбання транспортного засобу та
ведення спільного господарства із
ОСОБА_4 Крім того, свідок ОСОБА_11
пояснив, що в господарстві ОСОБА_4 крім
ОСОБА_1 бачив і іншу жінку.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог
заявниці, оскільки факт спільного
проживання однією сім'єю з померлим
ОСОБА_4 у період з 2007 р. по 2014 р.
заявницею не доведений, не надано
жодного допустимого доказу на
підтвердження вимог про визнання цього
факту. Під час розгляду справи
встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_8 розірвано тільки 03.10.2008 року,
згодом ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_4
народилась донька ОСОБА_6, матір»ю якої
являється ОСОБА_3 , а це спростовує
твердження ОСОБА_1 про спільне
проживання з ОСОБА_4 починаючи з 2007
року. Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 - близькі
друзі ОСОБА_4повідомили суду, що в
будинку ОСОБА_4 ніколи не бачили іншої
жінки і він не повідомляв про намір
створити нову сім»ю. В той же час свідки
ОСОБА_10,ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили в
судовому засіданні, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
разом проживали деякий час, але доказів
того, що вони були сім'єю, вели спільний
бюджет, не надано.

Отже, оскільки в ході судового розгляду
встановлено факт придбання ОСОБА_4
автомобіля марки «Hyundai H-1» 2005 р.в., д.н.з.
НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, білого кольору,
такий автомобіль не являється об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та виключає факт спільного придбання
майна. А довіреність , що міститься в
матеріалах справи від 06.10.2013 р., тільки
передбачає те, що ОСОБА_20 на підставі
усної попередньої домовленості
уповноважує ОСОБА_4 та ОСОБА_1
представляти її інтереси з питань , які
будуть стосуватись експлуатації та
розпорядження від її імені та в її
інтересах належний їй автомобіль марки
«Hyundai H-1» 2005 р.в. і не може бути доказом
того, що автомобіль придбано спільно
ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Водночас, ОСОБА_1
своєю заявою підтвердила факт, продажу
зазначеного транспортного засобу.

Крім того, якщо в суді не встановлений
факт спільного проживання однією
сім»єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1
та ОСОБА_4 на протязі 2007-2014 рр., то й
відповідно майно придбане та
зареєстроване на померлого ОСОБА_4
протягом цього періоду не може
прирівнюватись до такого, що набуте за
час спільного проживання .

З наведених підстав заява в частині
витребування майна з чужого
незаконного володіння також до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,256,259 ЦПК
України, ст.ст. 3, 74 СК України,
Постановою Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу, визнання права
спільної сумісної власності на
автомобіль, визнання права власності
на ? частину автомобіля та
витребування майна з чужого,
незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернівецької
області через Кіцманський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: