РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 600/1276/14-ц

Справа № 2/600/424/2014

03 листопада 2014 року

Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого
судді: Кренцель М.І.

при
секретарі: Колодій Р.С.

позивачка:
ОСОБА_1

за участю представника
позивачки: ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козова справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Плотичанської сільської ради
Козівського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання права власності на
спадкове майно, ціна позову 164 460,00 грн.,-

В С
Т А Н О В И В:

Позивачка вказує, що 21липня 1989 року
ОСОБА_8, як голові колгоспного двору,
видано свідоцтво на право особистої
власності на жилий будинок, що в
АДРЕСА_1.

Згідно вказаного свідоцтва колгоспний
двір складався із 6 членів.

Згідно виписки з погосподарської книги
станом на 15.04.1991 року, виданої
Плотичанською сільською радою
Козівського району 25.09.2014 року № 88-01-2/11,
головою вказаного колгоспного двору
був батько її чоловіка-ОСОБА_8, та
членами, чоловік-ОСОБА_12, позивачка
-ОСОБА_1, та наші діти, зокрема ОСОБА_5,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

10 грудня 2002 року ОСОБА_8 склав заповіт,
посвідчений секретарем Плотичанської
сільської ради Козівського району,
зареєстрований в реєстрі за № 89, який
не було змінено чи скасовано, що
підтверджується відповідною відміткою
на заповіті від 10.02.2008 року, згідно
змісту якого заповів позивачці все
майно, яке буде належати йому на день
смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_8, який
проживав в АДРЕСА_1, про що 11.02.2008 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 2, місце реєстрації смерті
Плотичанська сільська рада
Козівського району Тернопільської
області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її чоловік
ОСОБА_12, який проживав в АДРЕСА_1, про що
10.04.2002 року зроблено відповідний
актовий запис за № 2, місце реєстрації
смерті Плотичанська сільська рада
Козівського району Тернопільської
області.

Заповіту її чоловік після своєї смерті
не залишив.

Відповідно до довідки Плотичанської
сільської ради Козівського району № 154
від 29.09.2014 року на день смерті ОСОБА_8 із
ним постійно проживали та були
зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Плозивачка зазначає, що свідоцтво про
право на спадщину на майно колгоспного
двору нотаріусом не може бути видане,
оскільки відповідно до статті 47 Закону
України «Про нотаріат», для вчинення
нотаріальних дій не приймаються
документи, які не відповідають вимогам
законодавства.

Таким чином, нотаріус не має можливості
видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно роз'яснення Козівського РБТІ
щодо видачі правовстановлюючих
документів на спадковий житловий
будинок, право власності на померлих не
видається, що підтверджується довідкою
від 14.10.2014 року № 356.

До кінця 2012 року питання переведення
колгоспного двору до категорії двору,
що належить громадянину, з видачею
свідоцтва про право власності на
будинок, вирішувалося органами
місцевого самоврядування, а КП «Бюро
технічної інвентаризації» виготовляло
документи про право власності і
реєструвало будинок за громадянином.
Тепер БТІ не має такого права і як
результат право приватноївласності на
будинок, який є складовою частиною
колгоспного двору, може бути визнане
тільки за судовим рішенням.

Позивачка вказує, що її діти, а саме,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовляються
від належної кожному із них 1/6 частки
домоволодіння в її користь та просить
суд визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканкою АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_12, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_8, який померІНФОРМАЦІЯ_1 року,
право власності на спадкове майно,
зокрема:

- житловий будинок (А), побудований із
цегли, загальною площею 87,5кв.м.,
житловою площею 60,0кв.м., літню кухню (Б)
побудовану із цегли, загальною площею
19,1 кв.м., сарай (В), побудований із дошки,
загальною площею10,5 кв.м., сарай (Г),
побудований із каменю, загальною
площею38,5 кв.м., сарай (Д), побудований із
?-дошки, ?- шиферу, загальною площею 17,3
кв.м., огорожу (№1) із металевої сітки, та
металеві ворота (№2), що в АДРЕСА_1.

Позивачка позовні вимоги підтримує
повністю, просить позов задоволити.

Відповідачі по справі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, в судовому засіданні не
заперечують щодо задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, оскільки відмовляються
від належної їм частки домоволодіння.

Від відповідача Плотичанської
сільської ради Козівського району в
судове засідання поступив відзив на
позов, в якому не заперечує проти
визнання позовних вимог ОСОБА_1,
позовні вимоги визнає, просить справу
слухати у їх відсутності.

Суд, дослідивши надані докази,
заслухавши пояснення позивача,
відповідачів, приймаючи до уваги
відзиви на позов, прийшов до
наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що 21липня 1989
року ОСОБА_8, як голові колгоспного
двору, видано свідоцтво на право
особистої власності на жилий будинок,
що в АДРЕСА_1 (а.с.9)

Згідно вказаного свідоцтва колгоспний
двір складався із 6 членів.

Згідно виписки з погосподарської книги
станом на 15.04.1991 року, виданої
Плотичанською сільською радою
Козівського району 25.09.2014 року № 88-01-2/11,
головою вказаного колгоспного двору
був батько її чоловіка-ОСОБА_8, та
членами, чоловік-ОСОБА_12, позивачка
-ОСОБА_1, та наші діти, зокрема ОСОБА_5,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 13-14).

10 грудня 2002 року ОСОБА_8 склав заповіт,
посвідчений секретарем Плотичанської
сільської ради Козівського району,
зареєстрований в реєстрі за № 89, який
не було змінено чи скасовано, що
підтверджується відповідною відміткою
на заповіті від 10.02.2008 року, згідно
змісту якого заповів позивачці все
майно, яке буде належати йому на день
смерті (а.с.15).

В судовому засіданні відповідачі по
справі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в
судовому засіданні не заперечують щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки відмовляються від належної їм
частки домоволодіння.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності, спори щодо майна
колишнього колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулюють
власність цього двору. Право власності
на майно, яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування, мають ті члени двору,
котрі до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні. Розмір
частки члена двору визначається
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК
Української РСР ( 1963 року) майно
колгоспного двору належить його членам
на праві сумісної власності. Володіння,
користування та розпорядження майном
колгоспного двору здійснюється тільки
за згодою всіх членів двору. При поділі
майна колгоспного двору розмір часток
членів колгоспного двору визнається
рівними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
відмови власника від права власності.

Згідно ст. 347 ЦК України особа може
відмовитись від права власності на
майно, заявивши про це, або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені в
заповіті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів.

Оскільки визнання позову не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Плотичанської сільської ради
Козівського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання права власності на
спадкове майно, слід задовлити.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 60, 118-120, 212 ЦПК
України, ст. ст. 16, 328, 347, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК
України, Постанови Пленуму Верховного
суду України від 22 грудня 1995 року за № 20
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Плотичанської
сільської ради Козівського району,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання
права власності на спадкове
майно-задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканкою АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_12, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_8, який померІНФОРМАЦІЯ_1 року,
право власності на спадкове майно, а
саме житловий будинок (А), побудований
із цегли, загальною площею 87,5кв.м.,
житловою площею 60,0кв.м., літню кухню (Б)
побудовану із цегли, загальною площею
19,1 кв.м., сарай (В), побудований із дошки,
загальною площею 10,5 кв.м., сарай (Г),
побудований із каменю, загальною
площею 38,5 кв.м., сарай (Д), побудований із
1/2-дошки, 1/2- шиферу, загальною площею 17,3
кв.м., огорожу (№1) із металевої сітки, та
металеві ворота (№2), що в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд
Тернопільської області через
Козівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: підпис

З
оригіналом: вірно