Справа № 643/4317/14-ц
30.05.2014 року Московський районний суд м.Харкова
головуючого : судді Омельченко Н.І.
при секретарі : Бащук В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
27.03.14 року позивач звернувся до суду з позовом відповідно до якого просив суд визнати за ним право власності на 53/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. а.с.1-3
16.04.14 року позивач уточнив вимоги, про що подав заяву відповідно до якої просив суд визнати за ним право власності на 53/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 16,6 кв.метрів, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що йому та його нині покійному сину ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності 53/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації житлового фонду від 28.09.2998 року. Загальна площа 53/100 частин квартири АДРЕСА_2 28,3 кв.м.
Відповідно до технічного паспорту, квартира АДРЕСА_3 складається з 1 кімнати житловою площею 16,6 кв.метрів, кухні площею 8,4 кв.м., ванної кімнати площею 7,4 кв.м., вбиральні площею 0,7 кв.м., коридору 5,2 кв.м., вбудованої шафи 0,6 кв.м.
Разом з сином він проживав та зареєстрований в спірній квартирі з 30.01.1970 року, син знятий з реєстрації в зв'язку зі смертю.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його син ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина.
Після смерті сина він до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина не звертався, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, як батько померлого, продовжуючи проживати у квартирі, доглядаючи за майном та користуючись предметами побуту. Таким чином вважає, що він фактично прийняв спадщину, оскільки не відмовився від неї.
Його дружина ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року і також не зверталася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті їхнього сина.
Таким чином він- позивач є єдиним спадкоємцем про закону після смерті сина, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може, в зв'язку з чим змушений звернутися до суду.
На підставі викладеного просив вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала вимоги та дала пояснення відповідно до викладеного у позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що дає суду підстави розглядати справу у його відсутність.
За згодою представника позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як законні з наступних обставин.
Відповідно до ст..529 ЦК України ( в редакції 1963 р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Як встановлено судом, спірні 53/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_4 зареєстровані на праві спільної сумісної власності за позивачем ОСОБА_1 та нині померлим його сином - ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 28.09.1998 року.
Відповідно до технічного паспорту, квартира АДРЕСА_3 складається з 1 кімнати житловою площею 16,6 кв.метрів, кухні площею 8,4 кв.м., ванної кімнати площею 7,4 кв.м., вбиральні площею 0,7 кв.м., коридору 5,2 кв.м., вбудованої шафи 0,6 кв.м.
Судом встановлено, що позивач є батьком нині померлого ОСОБА_2, а матір'ю померлого є ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження.
Відповідно до свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер син позивача - ОСОБА_2.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є його батьки - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які із заявами до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталися і свідоцтво про право на спадщину не отримували, що підтверджується довідкою 3-ї та 11-ї державної нотаріальної контори.
Дружина позивача ОСОБА_3, яка є матір'ю нині покійного ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. а.с. 13
Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв лише позивач ОСОБА_1 як батько померлого, оскільки на день смерті сина постійно проживав та був зареєстрований разом з спадкодавцем відповідно до ст..549 ЦК України (в редакції 1963 року) і до цього часу він проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1 сплачує комунальні послуги та утримує її, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію. а.с.14
Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 - не має.
Згідно довідок 3-ї та 11-ї Харківських державних нотаріальних контор, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2, який проживав АДРЕСА_1 заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтв про право на спадщину не видавалося. а.с. 37, 39,40
Оскільки позивачу та його нині покійному сину належали на праві спільної сумісної власності 53/100 частин вище зазначеної квартири , то кожному з них належить по 53/200 частин квартири.
Таким чином після смерті сина позивача - ОСОБА_2, до позивача перейшло право на прийняття спадщини у складі 53/200 частини спірної квартири і його вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 10,11,60, 212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд,-
Позов - задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 53/ 200 частин комунальної квартири АДРЕСА_4 загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 16,6 кв.метрів ,- в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за заявою про це відповідача поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя: Н.І.Омельченко