Справа №784/4666/13 13.01.2014 13.01.2014 13.01.2014
Провадження №22-ц/784/48/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1-й інстанції: Губанова В.М.
Доповідач апеляційного суду:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання:
Богуславській О.М.,

за участю: представників позивача
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ПАТ «Державний
ощадний банк України» (далі - Банк)

на рішення Братського районного
суду від 09 жовтня 2013 року у справі за
його позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року Банк звернувся з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором.

Банк зазначав, що 13 березня 2009 року між
ним та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір № 34, згідно з умовами якого
останньому надано кредит в сумі 96 000
грн. на споживчі цілі, з процентною
ставкою 23 % річних та з кінцевим
строком повернення до 12 березня 2019
року.

В забезпечення належного виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 13 березня 2009 року між Банком
та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено
окремі договори поруки, за умовами яких
кожен із них зобов'язався перед Банком
відповідати в солідарному порядку за
своєчасне та повне виконання ОСОБА_4
кредитних зобов'язань.

Але, всупереч взятим на себе
зобов'язанням, ОСОБА_4 порушив умови
кредитного договору. У зв'язку з чим
рішенням Братського районного суду від
23 березня 2011 року, яке набрало законної
сили, за позовом Банку в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором в розмірі 104 001 грн. 23 коп.
звернуто стягнення на нежитлову -
будівлю магазин, розташовану по
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_6, та є предметом іпотеки.

Станом на 01 вересня 2013 року
заборгованість ОСОБА_4 за вказаним
кредитним договором складала 101 645 грн.
99 коп., у тому числі: заборгованість за
кредитом - 86389 грн. 73 коп.;
заборгованість за відсотками - 13241 грн.
07 коп.; заборгованість за комісією - 576
грн.; пеня - 1439 грн. 19 коп.

Посилаючись на наведені обставини,
Банк просив стягнути на його користь в
солідарному порядку з відповідачів 101
645 грн. 99 коп. заборгованості за
кредитним договором.

Рішенням Братського районного суду від
09 жовтня 2013 року в позові Банку
відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов Банку
задовольнити в повному обсязі. Позивач
посилається на те, що висновки суду не
відповідають умовам кредитного
договору та умовам договорів поруки,
укладеним між Банком та відповідачами,
а також положенням цивільного права,
якими врегульовано спірні
правовідносини.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Відмовляючи Банку у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки рішенням суду, яке
набрало законної сили, задоволено
позов Банку про звернення стягнення
на предмет іпотеки, то стягнення з
відповідачів в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором
є подвійною відповідальністю за
порушення зобов'язань за даним
кредитним договором.

Проте з таким висновком суду не можна
погодитися із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 13
березня 2009 року між Банком та ОСОБА_4
укладено кредитний договір № 34, згідно
з умовами якого йому надано кредит в
сумі 96 000 грн. на споживчі цілі, з
процентною ставкою 23 % річних, зі
строком остаточного погашення не
пізніше 12 березня 2019 року.

В забезпечення належного виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 13 березня 2009 року між Банком,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено окремі
договори поруки, за умовами яких кожен
із поручителів зобов'язався перед
Банком відповідати в солідарному
порядку за своєчасне та повне
виконання ОСОБА_4 кредитних
зобов'язань.

В забезпечення зобов'язань за вказаним
кредитним договором між Банком і
ОСОБА_6 13 березня 2009 року було укладено
іпотечний договір, за умовами якого
остання передала в іпотеку нежитлову
будівлю магазину - одноповерхову
загальною площею 25, 0 кв. м, розташовану
та території Центрального ринку за
адресою: АДРЕСА_1, договірною ціною 192360
грн., власником якого являється ОСОБА_6

Судом встановлено, що ОСОБА_4 порушив
умови кредитного договору. У зв'язку з
чим рішенням Братського районного суду
від 23 березня 2011 року, яке набрало
законної сили, за позовом Банку в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 104 001 грн.
23 коп. звернуто стягнення на нежитлову -
будівлю магазин, розташовану по
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_6, та є предметом іпотеки.

Копії постанов державного виконавця
від 31 травня 2013 року та від 09 грудня 2013
року відповідно про повернення
виконавчого листа стягувачеві та про
відкриття виконавчого провадження
свідчать про те, що вказане рішення
суду не виконано.

Як видно із матеріалів справи у даних
спірних правовідносинах боржник є
відмінним від іпотекодавця. А тому,
виходячи із роз'яснень, викладених у п.
42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів,
що виникають із кредитних
правовідносин», коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця, то наявне рішення суду
про задоволення позову про звернення
стягнення на предмет застави, не є
перешкодою про стягнення в солідарному
порядку заборгованості із боржника і
поручителя за кредитним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та у
встановлені договором строки.

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Частинами першою та другою ст. 554 ЦК
визначено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

У підпунктах 1.1, 2.3 окремих договорів
поруки, укладених між Банком ОСОБА_6 та
між Банком і ОСОБА_7, зазначено, що
кожен із поручителів відповідає перед
Банком у тому ж обсязі, що і боржник, за
всіма зобов'язаннями останнього за
основним договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
зобов'язання за вказаним кредитним
договором належним чином не виконує.

Згідно розрахунку Банку станом на 01
вересня 2013 року заборгованість ОСОБА_4
за вказаним кредитним договором
складала 101 645 грн. 99 коп., у тому числі:
заборгованість за кредитом - 86389 грн. 73
коп.; заборгованість за відсотками - 13241
грн. 07 коп.; заборгованість за комісією -
576 грн.; пеня - 1439 грн. 19 коп.

30 серпня 2013 року Банком відповідачам
було направлено письмові повідомлення
про необхідність сплатити
заборгованість за кредитним договором,
а також зазначено, що в разі
невиконання цієї вимоги буде вжито
заходів щодо примусового стягнення
заборгованості за кредитом. Згідно
копій зворотних поштових повідомлень
кожен із відповідачів отримав таке
повідомлення Банку 05 вересня 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Підпунктом 3.4 п. 3 кредитного договору
передбачено право Банку вимагати від
позивальника дострокового повернення
суми кредиту в цілому, або у визначеній
частці, сплати процентів за його
користування та інших платежів, що
належать до сплати за цим договором у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником будь-яких
зобов'язань за цим договором.

Вимоги, викладені в указаних листах
Банку, відповідачі не виконали, у
зв'язку з чим у Банку виникло право на
дострокове повернення кредиту.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд
не звернув уваги за зміст договору
кредиту та договорів поруки, положення
ст.ст. 526, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, а тому
відповідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
рішення суду першої інстанції слід
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
стягнути з боржника і кожного із
поручителів окремо в солідарному
порядку на користь Банку
заборгованість за кредитом в розмірі
101645 грн., із якої: прострочений основний
борг - 86389 грн. 73 коп.; прострочені
відсотки - 13241, 07 коп.; комісія - 576 грн.;
пеня - 1439 грн.19 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК слід стягнути з
кожного із відповідачів на користь
Банку по 508 грн. 23 коп. витрат по сплаті
судового збору, із них - 1016 грн. -
витрати по сплаті судового збору за
подачу позовної заяви і 508 грн.23 коп. -
витрати по сплаті судового збору за
подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Державний
ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Братського районного суду від
09 жовтня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов ПАТ «Державний ощадний банк
України» задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» 101 645 (сто одну
тисячу шістсот сорок п'ять) грн. 99 коп.
заборгованості за кредитним договором
№ 34 від 13 березня 2009 року, з яких: 86 389
грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом;
13 241 грн. 07 коп. - заборгованість за
відсотками; 576 грн. - заборгованості за
комісією; 1439 грн. 19 коп. - пеня.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» 101 645 (сто одну
тисячу шістсот сорок п'ять) грн. 99 коп.
заборгованості за кредитним договором
№ 34 від 13 березня 2009 року, з яких: 86 389
грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом;
13 241 грн. 07 коп. - заборгованість за
відсотками; 576 грн. - заборгованість за
комісією; 1439 грн. 19 коп. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» по 508 (п'ятсот вісім ) грн. 23 коп.
витрат по сплаті судового збору з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але з
цього часу протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: