Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Шиянової Л.О.

За участю секретаря - Давтян К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Жовтневий
районний відділ у м. Харкові Головного
управління державної міграційної
служби України в Харківській області
про втрату права користування житловим
приміщенням, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовною заявою до ОСОБА_2, третя
особа Жовтневий районний відділ у
місті Харкові Головного управління
державної міграційної служби України
у Харківській області про втрату
відповідача права користування
житловим приміщенням (квартирою)
АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що в 1986 році вона
зареєструвала шлюб з відповідачем,
вони стали разом проживати у вказаній
квартирі, та в1999 році приватизували її.
20 вересня 1999 року їм було видано
свідоцтво про право власності на житло,
зареєстроване Центром (відділом)
приватизації державного житлового
фонду Управління комунального майна
приватизації Харківської міської ради
, реєстраційний №6-99-190201-Ш, яке було
зареєстроване в КП « Харківське
міськБТЇ» №П-6-13731 від 23 вересня 1999 року.

Позивач зазначає, що починаючи з 2012 р.
не підтримує жодних зв'язків з
відповідачем. Він вибув на постійне
місце проживання до Росії, забрав все
своє майно. Згідно договору дарування
від 01 жовтня 2014 року , посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО, ОСОБА_4,
відповідач подарував їй належну йому ?
частину спірної квартири , що
підтверджує той факт, що відповідач не
має наміру проживати у даній квартирі.
Він прийняв громадянство Росії, що
підтверджується копією паспорта
громадянина Росії. Але, добровільно
відповідач знятися з реєстрації не
бажає, у зв'язку з чим позивач несе
додаткові матеріальні витрати по
сплаті комунальних послуг та
квартирної плати.

Позивач в судове засіданні з'явилась,
але надала суду заяву про розгляд
справи за її відсутність, свої позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила суд їх задовольнити ( а.с.26).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, через канцелярію суду
надійшла його нотаріально посвідчена
заява про слухання справи у його
відсутність, позовні вимоги позивача
визнав у повному обсязі та не
заперечував про їх задоволення (
а.с.23-24).

Третя особа надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності (
а.с.19).

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло,
зареєстроване Центром (відділом)
приватизації державного житлового
фонду Управління комунального майна
приватизації Харківської міської ради,
реєстраційний №6-99-190201-Ш, яке було
зареєстроване в КП « Харківське
міськБТЇ» №П-6-13731 від 23 вересня 1999 року
(а.с.11-12) та договором дарування від 01
жовтня 2014 року , посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО, ОСОБА_4 ( а.с.13 -14, 15-16).

Згідно зі ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч.ч.2 та 2 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до довідки від 10.10.2014 р. №1674
виданої начальником дільниці №44 КП
«Жилкомсервіс» у квартири АДРЕСА_1
зареєстровані - вона та відповідач -
ОСОБА_2 ( 5).

Як зазначає позивач, відповідач з 2012
року у даній квартирі не проживає,
ніякої участі в утриманні житла не
приймає, особистих речей та (або) речей
повсякденного використання, які б
належали йому , у квартирі не має. Він
залишив житло добровільно та виїхав на
постійне місце проживання в Росії, де
прийняв громадянство, що
підтверджується копією паспорта
громадянина Росії ( а.с.27-36).

Статтею 391 ЦК України визначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності його без поважних причин
понад рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Крім того, відповідач надав суду
нотаріально посвідчену заяву про
визнання позовних вимог позивача (
а.с.23-24).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вказана заява не суперечить закону та
не порушує його та позивача права, тому
суд її приймає.

Аналізуючи наведені обставини,
досліджені докази, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
вимог позивача

Керуючись ст.ст.10, 11,57, 60, 74, 88,169, 174,
208,209,212-215,218 ЦПК України; ст.41
Конституції України; ст.ст. 317, 319, 391, 405
ЦК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа
Жовтневий районний відділ у м. Харкові
Головного управління державної
міграційної служби України в
Харківській області про втрату права
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, а саме : квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Харківської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Жовтневий районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
копії вказаного рішення.

Суддя
Л.О.
Шиянова.