АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/4350/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/2597/К/14
Доповідач - Митрофанова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О.,
Савіної Г.О.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
"Дніпрообленерго" - Зайки Павла
Костянтиновича;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
та її представника ОСОБА_4 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 11 вересня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
"Дніпрообленерго" про визнання
неправомірними дії Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК «Дніпрообленерго»(надалі - ПАТ
«ДТЕК «Дніпрообленерго») про
зобов'язання поновити постачання
електричної енергії до житла позивача.

В обґрунтування позову зазначив, що
ОСОБА_3 проживає та споживає електричну
енергію, постачання якої здійснює
відповідач по справі, за адресою
АДРЕСА_1.

Працівниками відповідача 24.05.2013 року
був складений Акт № Д 013795 про порушення
п. 48 Правил користування електричною
енергією для населення (надалі-ПКЕЕН),
після складання якого ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго» припинили подачу
електричної енергії до належного їй
будинку шляхом від'єднання дроту
ввідного кабелю від фазної клеми
прибору обліку та пломбування клемної
кришки прибору обліку. До цього часу
постачання електричної енергії до
будинку не поновлено, через що позивач
ОСОБА_3, вимушена разом зі своєю сім'єю
мешкати без світла.

Після уточнення позовних вимог в
серпні 2013 року просив суд, визнати
припинення постачання електричної
енергії до вищевказаного житлового
будинку протиправним та заборонити
відповідачу ПАТ «ДТЕК»
«Дніпрообленерго» припиняти
постачання електричної енергії до
вказаного житлового будинку.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 11
вересня 2013 року, в якому виправлено
описку ухвалою суду від 07.10.2013 року, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго»
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
листопада 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено частково, визнано
неправомірними дії ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» щодо відключення від
електропостачання на підставі акту про
порушення правил користування
електричною енергією від 24.05.2013 року №
013795 будинку № 58 по вул. 10 років Жовтня
м. Кривого Рогу.

Додатковим рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12
листопада 2013 року стягнуто з ПАТ "ДТЕК
"Дніпрообленерго" на користь ОСОБА_3
судові витрати на оплату правової
допомоги у загальному розмірі 879 грн. 30
коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 серпня 2014 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
листопада 2013 року та додаткове рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 листопада 2013 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3- ОСОБА_4 ставить
питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про
задоволення заявлених ними позовних
вимог в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
неповне з'ясування обставин по справі.

Зокрема, суд помилково розтлумачив
зміст ст. 53 ПКЕЕН, згідно якої
енергопостачальник при виявлені
порушення має право припинити
постачання електричної енергії лише у
випадку «самовільного підключення», в
інших випадках припинення постачання
електричної енергії, можливе лише
після розгляду Акту про порушення
комісією, відмови споживача сплатити
додатковий борг, звернення
енергопостачальника до суду з приводу
стягнення додаткового боргу та
набрання рішення суду правової сили.

Також, судом не взято до уваги, докази
по справі, які підтверджують
неправомірні дії відповідача по
відключенню від енергопостачання, а
саме: письмова відповідь НКРЕ,
працівники якої проводили перевірку
обставин спору, листи державних
органів, які згідно ст. 54 ПКЕЕН повинні
здійснювати контроль за застосуванням
ПКЕЕН- НКРЕ, Міненерговугілля а також
Акт Держенергонагляду.

Крім того, суд першої інстанції
помилково визнав встановленим факт
порушення позивачем ПКЕЕН- наявності
без облікованої проводки у будинку
позивача станом на день складання Акту
про порушення, оскільки факт наявності
або відсутності даного порушення, на
цей час встановлюється в іншому
судовому провадження за позовом ПАТ
«ДТЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про
стягнення додаткового боргу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявленого позовну та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено матеріалами справи 24
травня 2013 року при проведенні
обстеження електропроводки в
помешканні по АДРЕСА_1 працівниками
відповідача було виявлено порушення
ПКЕЕН, а саме порушення п.48 Правил,
споживання безоблікової електричної
енергії шляхом самовільного
підключення поза приладом обліку
прихованої розетки у туалеті,
оформлено Акт № 013795 про порушення
ПКЕЕН, та у той же день припинено
постачання електроенергії до
помешкання.

Відносини із приводу постачання
фізичних осіб електричною енергією
регулюються ст. 714 ЦК України, статтями
24 - 27 Закону України "Про
електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 р. N 1357
(далі - Правила).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
електроенергетику» споживач енергії
несе відповідальність за порушення
умов договору з енергопостачальником
та правил користування електричною
енергією та виконання приписів
державних інспекцій з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної та теплової енергії згідно
із законодавством України.

Відповідно до п. 37 ПКЕЕН
енергопостачальник має право
перевіряти справність приладів,
знімати показання відповідно до умов
договору проводити обстеження
електроустановок споживачів, щодо
виявлення споживання електричної
енергії поза приладами обліку.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із
необґрунтованості доводів ОСОБА_3, та
керувався п. 53 ПКЕЕН, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.1999 року № 1357 ( у редакції,
постанови НКРЕ від 26.12.2011 року № 1408), і
дійшов висновку, що відключення
будинку АДРЕСА_1, від енергопостачання
відбулося відповідно до вимог чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відносини з приводу постачання
фізичних осіб електричною енергією
регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів № 1357 від 26 липня
1999 року за Методикою визначення обсягу
та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№ 562 від 04 травня 2006 року.

Відповідно до п. 42 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999
року, споживач електричної енергії
зобов'язаний сплачувати спожиту
електричну енергію та здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та
цих Правил.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 48 Правил користування
електричною енергією для населення
визначено, що споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за, в тому числі,
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж ;споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 35 розділу, що
врегульовує питання припинення
користування електричною енергією,
Правил користування електричною
енергією для населення
енергопостачальник має право
відключити споживача від користування
електричною енергією у разі, зокрема,
самовільного підключення до
електричної мережі, розкрадання
електричної енергії.

Самовільним підключенням Правила
користування електричною енергією для
населення визнають споживання
електричної енергії без укладання з
енергопостачальником договору про
користування електричною енергією або
підключення з порушенням цих Правил (п.
2 Правил).

Згідно з положениями пункту 53 Правил
користування електричною енергіею для
населения, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.99 №
1357 (у редакції, постанови НКРЕ від 26.12,2011
№ 1408), у разі відмови споживача від
сплати вартості необлікованної
електричної енергії
енергопостачальник звертаеться з
позовом до суду та мае право припинити
постачання електричної енергії після
прийняття судом рішення на користь
енергопостачальника (крім випадку
виявлення факту самовольного
підключення).

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив, що
відключення будинку АДРЕСА_1, від
енергопостачання відбулося відповідно
до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд помилково розтлумачив зміст ст. 53
ПКЕЕН, згідно якої енергопостачальник
при виявлені порушення має право
припинити постачання електричної
енергії лише у випадку «самовільного
підключення», в інших випадках
припинення постачання електричної
енергії, можливе лише після розгляду
Акту про порушення комісією, відмови
споживача сплатити додатковий борг,
звернення енергопостачальника до суду
з приводу стягнення додаткового боргу
та набрання рішення суду правової сили
спростовуються п. 35 ПКЕЕн, згідно якого
енергопостачальник має право
відключати споживача у разі
самовільного підключення до
електричної мережи. Крім того, п. 37
ПКЕЕн передбачає право постачальника
відключати споживача від електричної
мережи без його згоди у випадках
передбачених п. 34,35 цих правил.

Вказаним вище спрасотовуються доводи
апеляційної скарги про те, що судом не
взято до уваги, докази по справі, які
підтверджують неправомірні дії
відповідача по відключенню від
енергопостачання, а саме: письмова
відповідь НКРЕ, працівники якої
проводили перевірку обставин спору,
листи державних органів, які згідно ст.
54 ПКЕЕН повинні здійснювати контроль
за застосуванням ПКЕЕН- НКРЕ,
Міненерговугілля а також Акт
Держенергонагляду не можуть буди
підставою для скасування рішення суду.

Також не можуть бути підставою для
скасування рішення суду доводи
апеляційної скарги про те, що, суд
першої інстанції помилково визнав
встановленим факт порушення позивачем
ПКЕЕН- наявності без облікованої
проводки у будинку позивача станом на
день складання Акту про порушення,
оскільки факт наявності або
відсутності даного порушення, на цей
час встановлюється в іншому судовому
провадження за позовом ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про
стягнення додаткового боргу не можуть
бути підставою для скасування рішення
з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Тобто,
даною нормою встановлено
преюдиціальність певних фактів,
встановлених при розгляді справи, а не
визначених судом, у порядку ст. 215 ЦПК
України, правовідносин відповідно до
встановлених фактів.

Таким чином, преюдиціальним фактом, що
буде встановлений при розгляді справи
за позовом ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго»
до ОСОБА_3 про стягнення додаткового
боргу, може бути факт існування та
стягнення додаткового боргу, однак не
висновки суду щодо встановлення факту
порушення позивачем ПКЕЕН.

Крім того, обов'язковими для суду є
лише висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України (ч. 2 ст. 214 ЦПК
України).

Також не підлягають відшкодуванню
позивачу витрати на оплату правової
допомоги, оскільки позивачу відмовлено
в задоволенні позову, а відповідно до
вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України судові
витрати та витати на правову допомогу
присуджуються стороні, на користь якої
ухвалено рішення.

Отже, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці. Проте
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону, а
тому, підстав, для скасування рішення
суду немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 11 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: