Номер провадження: 22-ц/785/9062/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі : головуючого
судді - Суворова В.О.

судді - Сватаненко В.І.

судді - Артеменко І.А.

при секретарі - Фабіжевській Т.С.

з участю представника ОСОБА_2, ТОВ
«ГЛАССПАК»-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та
товариства з обмеженою
відповідальністю «ГЛАССПАК» на
рішення Суворовського районного суду
міста Одеси від 16 вересня 2014 року по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «КОМБИНАТ»
до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємству працівником ,
у сумі 983047,54 грн., -

встановила:

31 січня 2014 року позивач звернувся з
зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої
вимоги посилається на те, що відповідач
перебуваючи у трудових відносинах із
позивачем та здійснюючи свої посадові
обов'язки здійснив підписання
видаткових, накладних без фактичного
отримання товару від ТОВ „Гласспак" ,
чим заподіяв матеріальну шкоду
позивачеві.

Крім того, відповідач не був
уповноважений на підписання
видаткових накладних, оскільки у нього
не було двох довіреностей , які б давали
йому повноваження на вчинення таких
дій. Одразу після підписання
видаткових накладних, 01 листопада 2010
року (згідно наказу АТЗТ «Комбінат»
№27-к від 01.11.2010 року) відповідач був
звільнений за власним бажанням на
підставі власноручно складеної ним
заяви.

Відповідач позов не визнав , вказуючи
на безпідставність вимог позивача.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 16 вересня 2014 року позов ТОВ
«КОМБИНАТ» до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, заподіяної підприємству
працівником у сумі 983 047,54грн. - залишено
без задоволення.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 та ТОВ
«Гласспак» ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову, з
посиланням на те, що в мотивувальній
частині рішення суд невірно виклав
обставини справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку. Матеріальна
відповідальність понад середній
місячний заробіток допускається лише у
випадках, зазначених у законодавстві.

Згідно з пунктом 1 ст.134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 29 грудня 1992
року №14 «Про судову практику в справах
про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» (із змінами) підстави
для стягнення матеріальної шкоди,
завданої працівником при виконанні
трудових обов'язків, можуть мати місце
лише при встановленні судом наявності
обов'язкових складових для настання
матеріальної відповідальності, а саме:
наявність прямої дійсної шкоди та її
розмір; якими неправомірними діями
працівника її заподіяно і чи входили до
функцій працівника обов'язки,
неналежне виконання яких призвело до
шкоди; в чому полягала його вина; в якій
конкретно обстановці заподіяно шкоду;
чи були створені умови, які
забезпечували б схоронність
матеріальних цінностей і нормальну
роботу з ними.

Суд першої інстанції відмовляючи в
позові виходив з того, що з
відповідачем не укладався договір про
повну матеріальну відповідальність ,
та що не доведено, що саме з його вини
було заподіяно матеріальну шкоду.
Судова колегія погоджується з вказаним
висновком, але не може погодитися з
обставинами, які виклав суд першої
інстанції в мотивувальній частині
рішення. Так, відмовляючи у позові, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність фактичної передачі товару
позивачу від товариства з обмеженою
відповідальністю «ГЛАССПАК» за
видатковими накладними: №РН-0000388 від
20.09.2010р., №РН-0000390 від 23.09.2010р., №РН-0000392
від 23.09,2010; №РН-0000394 від 23.09.2010; №РН-0000396
від 23.09.2010; №РН-0000394 від 23.09.2010; №РН-0000396
від 23.09.2010; №РН-0000402 від 23.09.2010; №РН-0000398
від 30.09.2010; №РН-0000405 від 01.10.2010; №РН-0000407
від 01.10.2010; №РН-0000409 від 01.10.2010; №РН-0000411
від 02.10.2010; №РН-0000413 від 02.10.2010; №РН-0000415
від 02.10.2010; №РН-0000417 від 02.10.2010; №РН-0000421
від 03.10.2010; №РН-0000419 від 03.10.2010; №РН-0000423
від 03.10.2010; №РН-0000425 від 05.10.2010; №РН-0000427
від 05.10.2010; №РН-0000429 від 05.10.2010 на
загальну суму 983 047,54 грн., які буди
підписані відповідачем, посилаючись
при цьому на висновок №20.14/05
судово-економічної експертизи по
кримінальному провадженню №0000013
від 10.07.2014р. та Акт ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області №000012/15-32-22-04/01564236/337/13
від 18.02.2014р. про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «КОМБІНАТ» з питань
господарських взаємовідносин з ТОВ
«ГЛАССПАК» за період з 01.09.2010р. по
31.10.2010р.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції встановлюючи вказані факти
своїм судовим рішенням порушив принцип
диспозитивності, встановлений ст. 11 ЦПК
України, вийшовши за межи
обґрунтування позову, і вказані факти
можуть бути використані при розгляді
інших справ в відповідності до ст. 61 ч.3
ЦПК України.

Судова колегія розглядаючи справу в
межах заявлених вимог встановила, що на
розгляді господарського суду Одеської
області знаходився позов ТОВ
«Гласспак» до АТЗТ «Комбинат» про
стягнення 983 047 грн. 54 коп. у зв'язку з
неналежним виконанням прийнятих на
себе зобов'язань за договором
купівлі-продажу від 01 червня 2009 року
щодо здійснення своєчасної оплати
вартості придбаної продукції.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
вказує, що на підставі видаткових
накладних №РН-0000388 від 20.09.2010р.,
№РН-0000390 від 23.09.2010р., №РН-0000392 від 23.09,2010;
№РН-0000394 від 23.09.2010; №РН-0000396 від 23.09.2010;
№РН-0000394 від 23.09.2010; №РН-0000396 від 23.09.2010;
№РН-0000402 від 23.09.2010; №РН-0000398 від 30.09.2010;
№РН-0000405 від 01.10.2010; №РН-0000407 від 01.10.2010;
№РН-0000409 від 01.10.2010; №РН-0000411 від 02.10.2010;
№РН-0000413 від 02.10.2010; №РН-0000415 від 02.10.2010;
№РН-0000417 від 02.10.2010; №РН-0000421 від 03.10.2010;
№РН-0000419 від 03.10.2010; №РН-0000423 від 03.10.2010;
№РН-0000425 від 05.10.2010; №РН-0000427 від 05.10.2010;
№РН-0000429 від 05.10.2010 р. ТОВ «Гласспак»
передало АТЗТ «Комбинат» товар
(пляшки різного найменування), за які
відповідач не розрахувався . Рішенням
господарського суду Одеської області
від 26 грудня 2013 року стягнуто з АТЗТ
«Комбинат» на користь ТОВ «Гласспак»
суму основного боргу в розмірі 983 047
грн.54 коп., судовий збір в сумі 19 660 грн. 95
коп. (а.с.60). Ухвалою Одеського
апеляційного господарського суду від 12
лютого 2014 року рішення від 26 грудня 2013
року залишено без змін. Ухвалою Вищого
господарського суду України від 29
квітня 2014 року вказані рішення
скасовані, справа направлена на новий
розгляд до господарського суду
Одеської області. В теперішній час
справа находиться на розгляді в суді
господарської юрисдикції.

Також судовою колегією встановлено, що
відповідач відповідно до наказу №22 к
від 01 червня 2004 року був переведений з
посади водія - експедитора на посаду
менеджера комерційного відділу згідно
наказу АТЗТ «Комбинат».

Відповідно до наказу №12 від 31 січня 2009
року відповідач був ознайомлений з
посадовими інструкціями.

Позивач вказує, що на підставі
видаткових накладних, які були
підписані ОСОБА_2, позивач фактично
товар від ТОВ «Гласспак» не прийняв, у
зв'язку з чим була заподіяна шкода
позивачу на суму 983 047 грн. 54 коп.

Обставини щодо наявності або
відсутності поставки товару позивачу
від ТОВ «ГЛАССПАК» мають
підтверджуватися відповідними
первинними документами.

Судова колегія звертає увагу на те, що
судово-економічна експертиза, на яку
послався суд першої інстанції,
проводилася не в цій справі, а у
кримінальному провадженні №0000013,
вирок по якому не постановлювався, а
тому в відповідності до ст. 61 ч.3 ЦПК
України не можливо робити висновок про
встановлення обставин, які зазначені в
експертизі. До того ж експертом
досліджувалися документи , які не є
предметом розгляду в справі, що
розглядається , та знаходяться у
матеріалах цієї цивільної справи, а
лише ті документи, які містилися в
матеріалах кримінального провадження,
тому вони не можуть бути покладені в
основу рішення.

За тих же підстав колегія судів не може
погодитись з посиланням суду першої
інстанції на акт ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області №000012/15-32-22-04/01564236/337/13
від 18.02.2014р. про позапланову перевірку
ТОВ «Комбінат». Крім того, судова
колегія враховує визначений у цьому
Акті факт відображення у
бухгалтерському та податковому обліку
господарських операцій, здійснення
яких заперечується позивачем.

Вказана обставина, а також наявність
письмових доказів продажу позивачем в
подальшому цього товару на користь
АТЗТ «Галспирт» свідчить про схвалення
позивачем дій свого менеджера ОСОБА_2
по отриманню товару та підписанню
відповідних видаткових накладних.

За таких обставин, суд першої
інстанції, розглядаючи справу про
стягнення шкоди, фактично розглянув
справу про наявність передачі товару
за вказаними видатковими накладними
від ТОВ «ГЛАССПАК» до ТОВ «КОМБИНАТ».

Судовою колегією встановлено,
відповідно із видатковими накладними
№РН-0000388 від 20.09.2010р., №РН-0000390 від
23.09.2010р., №РН-0000392 від 23.09,2010; №РН-0000394 від
23.09.2010; №РН-0000396 від 23.09.2010; №РН-0000394 від
23.09.2010; №РН-0000396 від 23.09.2010; №РН-0000402 від
23.09.2010; №РН-0000398 від 30.09.2010; №РН-0000405 від
01.10.2010; №РН-0000407 від 01.10.2010; №РН-0000409 від
01.10.2010; №РН-0000411 від 02.10.2010; №РН-0000413 від
02.10.2010; №РН-0000415 від 02.10.2010; №РН-0000417 від
02.10.2010; №РН-0000421 від 03.10.2010; №РН-0000419 від
03.10.2010; №РН-0000423 від 03.10.2010; №РН-0000425 від
05.10.2010; №РН-0000427 від 05.10.2010; №РН-0000429 від
05.10.2010. ТОВ «ГЛАССПАК», передав у
власність АТЗТ «КОМБІНАТ» товар, який
зазначений в накладних. Відносно
поставки продукції по зазначеним
накладним існує спір, який знаходиться
на розгляді в господарському суді. Не
вирішуючи питання по даному спору
судова колегія розглядає справу в
межах заявлених вимог.

При вирішенні справи судова колегія
з'ясовує наступні питання: чи була
спричинена позивачу дійсна пряма
шкода, у чому саме вона полягає, чи мало
місце неналежне виконання посадових
обов'язків з боку відповідача, у чому
полягає його вина та чи є наявність
причинного зв'язку між його
протиправною поведінкою і шкодою, яка
наступила.

Однак, позивач, на якому належить
тягар доказування своїх позивних
вимог, не надав суду першої та
апеляційної інстанції доказів того, що
ОСОБА_2 привласнив, знищив або передав
на користь третіх осіб товар або кошти,
які належать ТОВ «КОМБИНАТ», тобто
позивач не довів наявність обставин
щодо спричинення йому шкоди
відповідачем. Саме з вказаних підстав
судова колегія відмовляє у
задоволенні позову. При цьому судова
колегія звертає увагу на те, що
позивачем не доведено, що відповідач
своїми винними противоправними діями,
які були викликані порушенням
покладених на нього трудових
обов'язків завдав позивачу шкоду
матеріальну шкоду.

Згідно з п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №12 від 24
жовтня 2008 року апеляційний суд ухвалює
рішення про зміну рішення суду першої
інстанції у випадку, якщо помилки у
неправильно прийнятому рішенні
можливо усунути без його скасування ,
не змінюючи суть рішення , і вони
стосуються окремих його частин ,
зокрема виправлення помилок суду
першої інстанції щодо розміру суми, що
підлягає стягненню , розподілу судових
витрат тощо. Якщо помилки у такому
рішенні стосуються фактичної сторони
справи чи правового обґрунтування
рішення, то їх усунення необхідно
вважати також зміною рішення, тому
апеляційний суд не повинен усувати
такі помилки ухвалою із зазначенням
про залишення рішення без змін, з його
уточненням чи доповненням.

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що рішення суду підлягає зміні

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що є підставою
для зміни рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309
ч.1 п.п. 1,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 та товариства з
обмеженою відповідальністю «ГЛАССПАК»
задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
міста Одеси від 16 вересня 2014 року
-змінити.

Ухвалити по справі нове рішення , яким в
позові Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМБИНАТ» до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємству працівником -відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

І.А. Артеменко

В.І.
Сватаненко