Справа № 635/6814/14-ц
Провадження № 2/635/2580/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2014 року
Харківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання
- Коваленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, зустрічним позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний банк»,
ОСОБА_1 про визнання припиненим
договору поруки,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом (з урахуванням уточнених
позовних вимог) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 6901655 разом з додатковими
угодами № 8858339 від 19 березня 2010 року та
№ 9570749 від 10 вересня 2010 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 15
серпня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством "Перший
Український Міжнародний банк" (далі ПАТ
"ПУМБ") та ОСОБА_1, було укладено
кредитний договір № 5608941. Відповідно до
умов кредитного договору позивач
зобов'язався надати відповідачу
грошові кошти у розмірі 150000,00 доларів
США, а відповідач зобов'язався прийняти
кредит, використати його за
призначенням, сплатити відсотки за
користування кредитними коштами та
повернути кредит позивачу в порядку та
строки, визначені кредитним договором.
Крім того, 23 грудня 2009 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
додаткову угоду № 8516536 до кредитного
договору, яка є невід'ємною частиною
кредитного договору, відповідно до
якої позивач зобов'язався надати
відповідачу другий транш кредиту у
розмірі 1186217,50 грн. для погашення
частини заборгованості за раніше
наданим першим траншем кредиту та
змінено графік погашення
заборгованості за кредитом. Позивач
належним чином виконав свої договірні
зобов'язання, своєчасно та в повному
обсязі надав грошові кошти ОСОБА_1
Проте, ОСОБА_1 постійно порушував
зобов'язання щодо повної та своєчасної
сплати процентів за користування
кредитними коштами та повернення
кредиту, визначені кредитним
договором; внаслідок чого утворилась
прострочена заборгованість з
повернення кредиту станом на 14 жовтня
2014 року у сумі 2252936,04 грн., з яких:
заборгованість за основною сумою
кредиту - 1186217,50 грн., заборгованість за
відсотками за користування кредитом -
1066718,54 грн. З метою забезпечення
виконання зобов'язань боржника за
кредитним договором між Банком та
ОСОБА_2 укладено договір поруки № 8516573
від 23 грудня 2009 року.

15 вересня 2014 року, до Харківського
районного суду Харківської області з
зустрічною позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Перший Український Міжнародний банк",
ОСОБА_1, звернувся ОСОБА_2 та просив суд
визнати припиненим договір поруки №
8516573 від 23 грудня 2009 року.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_2 посилається на те, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань
боржника ОСОБА_1 за кредитним договором
між Банком та ОСОБА_2 укладено договір
поруки № 8516573 від 23 грудня 2009 року. ПАТ
«ПУМБ» 19 жовтня 2010 року, направив
боржнику ОСОБА_1 лист від 15 жовтня 2010
року за №538и з вимогою достроково
повернути всю суму кредиту та відсотки,
в якому вимагав достроково повернути
всю суму кредиту, нараховані відсотки
за користування кредитом та нараховану
пеню, в строк не пізніше 30 календарних
днів з дня отримання листа. Дана вимога
була отримана боржником 25 жовтня
2010року та, відповідно повинна була бути
виконана до 25 листопада 2010 року.

23 жовтня 2013 року позивач за первісним
позовом надав до суду клопотання про
залучення у якості співвідповідача
ОСОБА_2, в якому також зазначив про
направлення 19 жовтня 2010 року ОСОБА_2, як
поручителю, вимоги №546и від 19 жовтня 2010
року про дострокове повернення всієї
суми кредиту, нарахованих відсотків за
користування кредитом та нараховану
пеню в строк не пізніше 30 календарних
днів з дня отримання листа, який,
відповідно до поштового повідомлення,
отримано 22 жовтня 2010 року і повинен був
бути виконаний до 22 листопада 2010 року.

Зазначаючи, що позивач за первісним
позовом протягом шести місяців з
моменту настання строку виконання
основного зобов'язання відповідно до
направлених вимог до боржника
поручителя, тобто до кінця травня 2011
року, до суду з відповідною позовною
заявою до поручителя не звернувся, а
позов до ОСОБА_1 подано 20 липня 2011 року,
клопотання про залучення поручителя в
якості співвідповідача заявлено
взагалі 23 жовтня 2013 року, тобто строк
припинення поруки за договором поруки
№8516573 від 23 грудня 2009року не
встановлено і кредитор не звернувся
протягом шести місяців після
направлення вимоги та настання строку
виконання основного зобов'язання до
суду з позовом до поручителя. ОСОБА_2
просить суд задовольнити зустрічний
позов.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги за первісним
позовом підтримав з мотивів, наведених
у позовній заяві, зустрічні позовні
вимоги не визнав.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, заяви
про розгляд справи за його відсутності
та письмових заперечень проти позову
не надав.

Представник відповідача за первісним
позовом ОСОБА_3 первісний позов не
визнав, просив суд задовольнити
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 з
мотивів, наведених у зустрічній
позовній заяві.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони в судовому засіданні не
заперечували, що між Закритим
акціонерним товариством "Перший
Український Міжнародний банк",
правонаступником всіх прав та
зобов'язань якого є Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний банк", та
ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №
5608941 від 15 серпня 2007 року. Відповідно до
умов кредитного договору позивач
зобов'язався надати відповідачу
грошові кошти у розмірі 150000,00 доларів
США, а відповідач зобов'язався прийняти
кредит, використати його за
призначенням, сплатити відсотки за
користування кредитними коштами та
повернути кредит позивачу в порядку та
строки, визначені кредитним договором.
Крім того, 23 грудня 2009 року між
позивачем та ОСОБА_1 укладено додаткову
угоду № 8516536 до кредитного договору,
яка є невід'ємною частиною кредитного
договору, відповідно до якої позивач
зобов'язався надати відповідачу другий
транш кредиту у розмірі 1186217,50 грн. для
погашення частини заборгованості за
раніше наданим першим траншем кредиту
та змінено графік погашення
заборгованості за кредитом. (а.с. 12-14,
21-23).

Кредитним договором встановлені
взаємні права і обов'язки сторін.

Так, на позивача, згідно пунктів 1.1, 4.1.1
Кредитного договору, покладений
обов'язок надати відповідачу
обумовлену Кредитним договором суму
кредиту.

Позивач належним чином виконав свої
договірні зобов'язання за Кредитним
договором - надав кредитні кошти у
розмірі 150000,00 доларів США та 1186217,50
гривень, що підтверджується випискою з
позичкового рахунку Боржника та
меморіальними ордерами на видачу
кредиту (а.с. 8-11).

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін), то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 1 ст. 1048 ЦК України
розмір і порядок отримання відсотків
встановлюється договором позики.
Правила ст. 1048 ЦК України поширюються й
на кредитні правовідносини (п. 2 ст. 1054
ЦК України).

Відповідач зобов'язався використати
кредит за цільовим призначенням,
сплатити відсотки за користування
кредитом, своєчасно здійснювати
повернення кредиту частинами в розмірі
та в строки, передбачені графіком
повернення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитом, закріпленому
в додатку № 1 до Кредитного договору.
Вказані обов'язки зазначені у пунктах
1.1, 3.1.1, 3.2.1. Кредитного договору (а.с. 12).

З 23 квітня 2010 року відповідач
систематично порушує умови кредитного
договору щодо своєчасного повернення
другого траншу кредиту частинами в
розмірі та в строки, передбачені
графіком повернення кредиту та сплати
процентів за користування кредитом.

Сума простроченої заборгованості
відповідача перед позивачем станом на
14 жовтня 2014 року складає в загальному
розмірі 2252936,04 грн. з яких:
заборгованість за основною сумою
кредиту - 1186217,50 грн., заборгованість за
відсотками за користування кредитом -
1066718,54 грн.

Все вищевикладене свідчить про
настання подій, передбачених п. 3.5.7.
Кредитного договору, а саме: затримання
сплати частини кредиту та сплати
відсотків за користування кредитом на 1
(один) календарний місяць.

Відповідно до п. 3.5.7. Кредитного
договору у випадку виникнення
будь-якої з події, передбаченої цим
пунктом, Банк набуває право вимагати
від Боржника достроково повернути
виданого кредиту разом із
розрахованими відсотками, а Боржник
зобов'язаний, виконати таку вимогу
Банку і повернути отриманий кредит в
повному обсязі разом із платою за
кредит, в строк не пізніше 30 (тридцяти)
календарних днів з моменту отримання
відповідної вимоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись
п. 3.5.7. Кредитного договору та п. 2 ст. 1050
ЦК України, позивач направив боржнику
вимогу № 538и від 15 жовтня 2010 року про
дострокове повернення кредиту та
процентів за користування кредитом, в
якому вимагав достроково повернути всю
суму кредиту, нараховані відсотки за
користування кредитом та нараховану
пеню в строк не пізніше 30 календарних
днів. Дана вимога була отримана
відповідачем 05 жовтня 2010 року.

Таким чином, встановлений п. 3.5.8.
Кредитного договору строк на виконання
боржником вимоги позивача достроково
повернути кредит в повному об'ємі,
разом з нарахованими відсотками та
пенею закінчився. У зв'язку з
невиконанням відповідачем
вищевказаної вимоги позивача має місце
прострочка відповідача погашення
основної суми кредиту в повному об'ємі,
та згідно з п. 3.5.8. кредитного договору у
позивача виникає право розпочати
стягнення всієї суми заборгованості за
Кредитним договором в судовому
порядку.

Таким чином, сума заборгованості
відповідача перед позивачем зі сплати
основної суми кредиту та простроченими
та нарахованими відсотками за
Кредитним договором станом на 14 жовтня
2014 року складає 2252936,04 грн., з яких:
заборгованість за основною сумою
кредиту - 1186217,50 грн., заборгованість за
відсотками за користування кредитом -
1066718,54 грн.

Порушення боржником умов договору є
цивільним правопорушенням, оскільки
стаття 629 ЦК встановлює принцип
обов'язковості виконання договору.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема у
вигляді сплати винною особою неустойки
(штрафу, пені).

За змістом статті 549 ЦК під пенею
розуміється грошова сума, яка
встановлюється у відсотковому
відношенні до простроченої суми за
кожен день прострочення виконання
грошового зобов'язання.

Пунктом 5.2. Кредитного договору
встановлюється, що у разі порушення
Відповідачем строків виконання
будь-якого з боргових зобов'язань
Відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, за
кожен день прострочення. Нарахування
пені здійснюється на суму
простроченого виконанням боргового
зобов'язання за весь час прострочення.

Загальна сума пені за порушення
відповідачем строків виконання
зобов'язання з повернення кредиту та
сплати відсотків за користування
кредитом склала 1066718,54 грн.

За загальним правилом, на особу
покладається обов'язок вжити всіх
залежних від неї заходів щодо
належного виконання взятого на себе
зобов'язання (абзац 2 пункту 1 статті 614
ЦК). Неналежне ставлення до виконання
цього обов'язку свідчить про вину
особи, яка є безумовною підставою для
накладення відповідальності за
порушення зобов'язання.

Так, статтею 629 ЦК зазначено, що договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Крім того, статтею 526 ЦК передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
сторонами належним чином відповідно до
умов договору.

Цивільний кодекс України, крім
обов'язку належного виконання
зобов'язання, встановлює також принцип
своєчасності його виконання: згідно п. 1
ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, невиконання відповідачем
своїх договірних зобов'язань зі
своєчасної і належної сплати відсотків
за користування кредитними коштами
позивача та повернення основної суми
кредиту у разі отримання вимоги від
позивача про таке виконання є
порушенням не тільки умов Кредитного
договору, але й вищенаведених норм
Цивільного кодексу України.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4
статті 5 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" № 15-93
від 19 лютого 1993 року індивідуальної
ліцензії потребують операції з надання
і одержання резидентами кредитів в
іноземній валюті, якщо терміни і суми
таких кредитів перевищують
встановлені законодавством межі.

На сьогоднішній день вимоги або
будь-які обмеження відносно граничних
сум і строків надання і одержання
кредитів в іноземній валюті діючим
законодавством не встановлені, у
зв'язку з цим здійснення резидентами
операцій з надання кредитів в
іноземній валюті не вимагає
індивідуальної ліцензії Національного
банку України (лист Національного
банку України № 28-313/2178 від 29 травня 2001
року).

Але, враховуючи вимоги до здійснення і
функціонування банківської діяльності
на підставі відповідної ліцензії
(статті 2, 15, 19 Закону України "Про банки
і банківську діяльність" № 2121-III від 07
грудня 2000 року) позивач має Банківську
ліцензію № 8 та Дозвіл № 8-1, видані
Національним банком України 02 жовтня
2006 року, які дозволяють йому виконувати
банківські операції, передбачені
статтею 47 вказаного Закону, в тому
числі зазначені у пункті 3 частини 1
цієї статті, а саме: розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик
(згідно статті 2 цього Закону, коштами є
гроші у національній або іноземній
валюті чи їх еквівалент).

Згідно з ч. 3 п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі " суд має право
ухвалити рішення про стягнення
грошової суми в іноземній валюті з
правовідносин, які виникли при
здійсненні валютних операцій, у
випадках і в порядку, встановлених
законом (частина друга статті 192 ЦК,
частина третя статті 533 ЦК; Декрет
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року N 15-93 "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю").

З метою забезпечення виконання
зобов'язань боржника за кредитним
договором між Банком та ОСОБА_2
укладено договір поруки № 8516573 від 23
грудня 2009 року.

Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, ст. 2
Договору поруки ОСОБА_2 зобов'язався
відповідати перед позивачем за
виконання ОСОБА_1 зобов'язань, що
випливають з кредитного договору (а.с.
96).

У разі порушення ОСОБА_1 зобов'язань, що
випливають з кредитного договору,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають перед
позивачем як солідарні боржники, що
означає право позивача, як кредитора,
вимагати виконання зобов'язань в
повному обсязі, як від ОСОБА_1, ОСОБА_2
разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до п. 6.1 договору, порука за
цим договором припиняється з
припиненням зобов'язання, а також в
інших випадках, передбачених чинним
законодавством України.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1
зобов'язань у визначений кредитним
договором строк, позивач на підставі п.
3.1. Договору поруки 19 жовтня 2010 року
направив ОСОБА_2 вимогу № 546и від 19
жовтня 2010 року виконати зобов'язання,
що забезпечене порукою, у повному
обсязі. Відповідно до п. 3.2. Договору
поруки ОСОБА_2 як поручитель
зобов'язаний виконати пред'явлену йому
позивачем вимогу в повному обсязі в
строк не пізніше 3 (трьох) банківських
днів з моменту отримання відповідної
вимоги. Проте, до сьогоднішнього дня
ОСОБА_2 так і не виконав своїх
договірних зобов'язань перед
позивачем.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у
випадку порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором солідарно, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до положень ст. 553 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором (позивач) за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.
1050 ЦК України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Зі змісту договору поруки № 8516573 від 23
грудня 2009 року вбачається, що строк
припинення поруки не встановлено, тому
згідно з вимогами вищевказаних норм
матеріального права, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання або у
зв'язку із застосуванням права на
повернення кредиту достроково не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладання договору поруки.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 24 постанови від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд
враховує, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Ураховуючи те, що відповідно до
договору поруки дія договору
закінчується належним виконанням
позичальником взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору чи
виконанням поручителем своїх
зобов'язань, згідно з умовами цього
договору, кредитним договором строк
виконання зобов'язання встановлений до
15 серпня 2022 року (а.с. 17), таким чином
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання, а тому
посилання представника відповідача за
первісним позовом ОСОБА_3 на те, що
строк припинення поруки за договором
поруки №8516573 від 23 грудня 2009року не
встановлено і кредитор не звернувся
протягом шести місяців після
направлення вимоги та настання строку
виконання основного зобов'язання до
суду з позовом до поручителя, не
відповідає вимогам договору поруки та
вимогам кредитного договору, а також ч.
4 ст. 559 ЦК України, а тому правових
підстав для задоволення зустрічного
позову немає.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає вимоги за первісним позовом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню та, не
знаходить правових підстав для
задоволення зустрічних позовних вимог

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 169, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) та
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
міжнародний банк" (місцезнаходження:
83001, м. Донецьк, вул. Університетська, 2 А,
) заборгованість за
кредитним договором № 5608941 від 15 серпня
2007 року з додатковою угодою № 8516536 від
23.12.2009 року від 14.04.2008 року в загальному
розмірі 2252936,04 (два мільйона двісті
п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот тридцять
шість гривень 04 копійки), з яких:
заборгованість за основною сумою
кредиту в розмірі 1186217,50 гривень (один
мільйон сто вісімдесят шість тисяч
двісті сімнадцять гривень 50 копійок),
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, нараховану
станом на 14 жовтня 2014 року (включно) в
розмірі 1066718,54 ( один мільйон шістдесят
шість тисяч сімсот вісімнадцять
гривень 54 копійки).

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) та
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
міжнародний банк" витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1943,60 грн. (одна
тисяча дев'ятсот сорок три гривні 60
копійок).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1
(місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) та
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2)
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 1710,40 грн.(одна тисяча сімсот
десять гривень 10 копійок) в дохід
держави.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний банк», ОСОБА_1 про визнання
припиненим договору поруки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Харківський районний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
А.Ю. Полєхін