Провадження № 2/641/2830/2014
Справа № 641/7066/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року

Комінтернівський районний суд міста
Харкова

у складі головуючого - судді:
Курганникової О.А.

за участю секретаря судових засідань :
Артамонова О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
вселення та відкриття відокремленого
особистого рахунку, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та вселення, посилаючись на
те, що їй на праві приватної власності
належить ? частина квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 31.05.2013
року посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу - ОСОБА_7

Іншим співвласником
вищезазначеної квартири є ОСОБА_6,
відповідно до рішення суду в порядку
спадкування за законом. Також в
спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_4
та ОСОБА_5

Відповідачі перешкоджають їй у
користуванні належній власності, не
дозволяють навіть увійти в квартиру,
без достатніх на то правових підстав, у
зв'язку з чим вона вимушена звернутись
до суду за захистом своїх прав та
просить суд усунути перешкоди у
користуванні власністю та вселити її в
квартиру АДРЕСА_1, а також відкрити на
її ім'я особистий рахунок для
нарахування комунальних платежів,
оскільки відповідачі не приймають
участі в утриманні квартири з
урахуванням уточненого позову.

Позивачка на протязі розгляду
справи була присутня та підтримувала
позов у повному обсязі. В судове
засідання 16.12.2014 року не з'явилась, до
канцелярії суду надала заяву з
проханням слухати справу за її
відсутності.

Відповідачка ОСОБА_6 про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, в судове засідання не
з'явилась, до канцелярії суду надала
заперечення в яких заперечувала проти
задоволення позову та вказала, що
оскільки частка ОСОБА_2 не визначена та
не виділена в натурі вона не може бути
вселена в квартиру.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явились, причини
неявки до суду не повідомили,
повідомлені належним чином у
встановленому законом порядку, про що
свідчать службові повідомлення про
подію доставки телеграми.

Представник відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на протязі розгляду
справи заперечував проти задоволення
позову. В судове засідання 05.12.2014 р.,
16.12.2014 року не з'явився, причину неявки
суду не повідомив, повідомлений
належним чином у встановленому законом
порядку, а саме: в судовому засіданні
20.11.2014 року про що свідчить запис
фіксування технічним записом, а також
телеграма, надіслана за місцем
проживання чи місцезнаходження ,
повернулась без вручення адресату з
причин його відсутності за вказаною
адресою.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74
ЦПК України судова повістка разом із
розпискою, а у випадках, встановлених
цим Кодексом, разом з копіями
відповідних документів надсилається
поштою рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною чи іншою
особою, яка бере участь у справі. У разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх адреси,
судова повістка надсилається фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Таким чином, суд визнає, що відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_5та їх представник -
ОСОБА_8 повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
суд, у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у
справі, чи в разі якщо відповідно до
положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового процесу
за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору дарування від 31.05.2013
року ОСОБА_9 передав у власність
ОСОБА_2 належну йому на праві приватної
власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.
Вищевказана частка вкладається з
житлової кімнати площею 12,7 кв.м. та
місць загального користування :
коридор, кухня, сумісний санвузол.

Право власності на зазначену частку
квартири зареєстровано за позивачем в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (витяг № 4251873 від
31.05.2013року).

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 24.04.2014 року
визнано недійсним договір дарування
частки квартири ОСОБА_9 ОСОБА_2,
посвідчений 31.05.2013 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
реєстровий № 1195 та договір від 10.06.2013
року про внесення змін до договору
дарування частки квартири, який
посвідчений 31.05.2013 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
реєстровий № 1278, в частині вказівки, що
1/2 частка двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 складається з житлової кімнати
площею 12,7 кв.м та місць загального
користування: коридор, кухня, сумісний
санвузол та належить дарувальнику
ОСОБА_9 на підставі заочного рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 11.03.2011 року, справа № 2-1095/11
та зареєстрованого у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
на підставі Витягу про реєстрацію
права власності № 4251675 виданого 31.05.2013
року державним реєстратором -
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_11.
реєстровий номер нерухомого майна
1.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Також з матеріалів справи встановлено,
що інша 1/2 частина квартири АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_6, що підтверджується
копією витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно № 8932777
від 04.09.2013 року.

З довідки від 14.06.2013 року, наданої ЖК
"Радуга", вбачається, що у зазначеній
квартирі зареєстровано місце
проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 358 ЦК України
володіння, користування і
розпорядження майном при спільній
частковій власності провадиться за
згодою всіх учасників.

Відповідно до ст. 383 ЦК України
власник квартири, користуються нею для
особистого проживання і проживання
членів своєї.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

12.06.2013 року Комінтернівським РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
складений висновок по заяві ОСОБА_2, з
якого вбачається, що вона звернулась з
заявою щодо неправомірних дій з боку
ОСОБА_6, яка перешкоджає їй вселенню до
квартири (а. с. 16).

Крім того, 01.06.2014 року Комінтернівським
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області складений висновок по заяві
ОСОБА_2, з якого вбачається, що вона
звернулась з заявою щодо неправомірних
дій з боку ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
відмовляються впускати її по
помешкання. За результатами розгляду
заяв ОСОБА_2 запропоновано звернутись
до суду з відповідним позовом (а. с. 13-15).

Згідно з положенням ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням системного аналізу
зазначених вище норм та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог про усунення перешкод
ОСОБА_2 у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2
перешкоди у користуванні квартирою та
вселити її в квартиру АДРЕСА_1.

Посилання відповідачки ОСОБА_6
про те, що ОСОБА_2 не може бути вселена в
квартиру оскільки її частка не
визначена та не виділена в натурі є
безпідставними, оскільки у звязку з
тим, що кожному учаснику спільної
власності належить обмежене право
власності на спільну річ, змістом
внутрішніх правовідносин спільної
власності є право і обов'язок кожного
співвласника узгоджувати свою
поведінку щодо володіння, користування
і розпорядження спільним майном з
іншими власниками. Крім того
відповідачі не позбавлені можливості
домовитись з позивачем щодо спільного
користування об'єктом права власності,
а в разі спору звернутись до суду з
відповідним позовом

Відносно позовних вимог ОСОБА_2 про
відкриття на її ім'я відокремленого
особового рахунку суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 11.03.2011 року та
рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 13.04.2011 року між
співвласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_6
визначено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділено у натурі
співвласникам частку майна у
зазначеній квартирі. Зокрема, ОСОБА_9
виділено у користування кімнату площею
12,7 кв.м., ОСОБА_6 - кімнату площею 16,1 кв.м.,
коридор, кухню, сумісний санвузол
залишено у спільному користуванні.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 07.11.2013 року
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 11.03.2011 року
скасовано, в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 14.01.2014 року
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 13.04.2011 року в частині
виділення у натурі частки квартири та
відкриття відокремленого рахунку
скасовано, в задоволенні зазначеної
частини позову відмовлено.

Таким чином, на даний час між
співвласниками - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не
визначено порядок користування
спірною квартирою.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про відкриття на ім'я ОСОБА_2
відокремлених особових рахунків
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 197, 212, 214, 215, 217, 218
ЦПК України, ст..ст. 317, 319, 358, 383, 391 ЦК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні квартири АДРЕСА_1 шляхом
зобов'язання ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. А. Курганникова