АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/3065/13-ц 22-ц/774/38/К/14
Справа № 211/3065/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/38/К/14
суддя Рибаєв О.А.
Суддя-доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі - Кузьміній Н.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 27 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Виконкому
Довгинцівської районної у місті ради
про встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на день
смерті, володіння власністю та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Виконкому
Довгинцівської районної у місті ради
про встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на день
смерті, володіння власністю та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, посилаючись
на те, ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла бабуся
позивача - ОСОБА_4, яка на день смерті
проживала і була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті
залишилося спадкове майно, яке
складається з жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1 яке вона заповіла
своїй дочці- мати позивача ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 померла, однак
30 травня 2012 року зробила заповіт на ім'я
позивача ОСОБА_2 на все належне їй
майно.

19.04.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
четвертої Криворізької державної
нотаріальної контори, щодо оформлення
спадкової справи після смерті ОСОБА_5

Проте постановою від 19.04.201Зр №749/02-14 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом ОСОБА_2 було відмовлено в
зв'язку із тим, що відсутній факт
прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті
ОСОБА_4 та відсутні документи на
житловий будинок і земельну ділянку, та
запропоновано для вирішення питання
успадкування звернутися до суду.

Вважаючи, що його права, як спадкоємця,
порушені, неодноразово уточнюючи
позовні вимоги, в останній редакції
просив суд встановити факт постійного
проживання ОСОБА_5 разом зі
спадкодавцем, - ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Кривому Розі, у
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1

Встановити факт прийняття спадщини за
заповітом ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4,
яка складається з житлового будинку А-1,
житловою площею 49,0 кв.м., загальною
площею 63,6 кв.м., Б - літня кухня, В -
вбиральня, І - замощення, II - водо
колонка, №1-2 паркани, та земельної
ділянки розміром 0,0820 га для
обслуговування житлового будинку і і
господарських будівель, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1

Встановити факт володіння за життя
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року у
м. Кривому Розі, житловим будинком з
господарськими спорудами, які
складаються з житлового будинку А-1,
житловою площею 49,0 кв.м., загальною
площею 63,6 кв.м., Б - літня кухня, В -
вбиральня, І - замощення, II - водо
колонка, №1-2 паркани, та земельної
ділянки розміром 0,0820 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2, право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4
року, на спадкове майно, яке ОСОБА_5
успадкувала після смерті ОСОБА_4 за
заповітом, та яке складається з:
житлового будинку А-1, житловою площею
49,0 кв.м., загальною площею 63,6 кв.м., Б -
літня кухня, В - вбиральня, І - замощення,
II - водо колонка, №1-2 паркани, та
земельної ділянки розміром 0,0820 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Довгинцівського районного
суду м.Кривого Рогу від 27 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Встановлено факт володіння за життя
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року у
м. Кривому Розі, житловим будинком з
господарськими спорудами, які
складаються з житлового будинку А-1,
житловою площею 49,0 кв.м., загальною
площею 63,6 кв.м., Б - літня кухня, В -
вбиральня, І - замощення, II - водо
колонка, №1-2 паркани, розташований за
адресою: АДРЕСА_1

Встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_5 разом зі
спадкодавцем, - ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Кривому Розі, у
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1

Встановлено факт прийняття спадщини за
заповітом ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4,
яка складається з житлового будинку А-1,
житловою площею 49,0 кв.м., загальною
площею 63,6 кв.м., Б - літня кухня, В -
вбиральня, І - замощення, II - водо
колонка, №1-2 паркани, розташований за
адресою: АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2, право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4
року, на спадкове майно, яке ОСОБА_5
успадкувала після смерті ОСОБА_4 за
заповітом, та яке складається з:
житлового будинку А-1, житловою площею
49,0 кв.м., загальною площею 63,6 кв.м., Б -
літня кухня, В - вбиральня, І - замощення,
II - водо колонка, №1-2 паркани,
розташований за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення заявленого позову у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин
справи та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Вважає, що йому було безпідставно
відмовлено в задоволені позовних вимог
щодо встановлення факту володіння
земельною ділянкою ОСОБА_4 та її
подальшого успадкування спадкоємцями
відповідно.

Так, відповідно до заповіту, який було
посвідчено від імені ОСОБА_4 Першою
Криворізькою державною нотаріальною
конторою 15 березня 2002 року реєстр №1-1156,
все своє майно де б воно не було та з
чого б воно не складалося, та взагалі
все те, на що вона матиме право на день
смерті заповідала ОСОБА_5, в свою чергу
все теж саме ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_2
відповідно до свого заповіту.

Після отримання спадщини у вигляді
земельної ділянки площею 0,0820 гектарів
для обслуговування житлового будинку і
господарських споруд по АДРЕСА_1,
ОСОБА_4 відповідно до ч. 6 ст. 126
Земельного Кодексу України своєчасно
не отримала державного акту про право
власності на земельну ділянку
відповідно до вказаного вище свідоцтва
про право на спадщину, так як була вже
досить похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_5 та
хворою.

Відповідно до положень ст.. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Із зазначеного вище слідує, що на
момент смерті ОСОБА_4 з 2002 року була
власником житлового будинку з
господарським спорудами та земельної
ділянки, що належало їй на день смерті
відповідно до її заповіту успадкувала
її спадкоємиця ОСОБА_5, так як проживала
з нею разом на день її смерті, і
вказаний факт був встановлений судом
першої інстанції, а відповідно до
заповіту ОСОБА_5 до її спадкоємця
ОСОБА_2 переходить право власності в
порядку успадкування не тільки на
житловий будинок з господарськими
спорудами, а й на земельну ділянку на
якій він розташований.

Але вказані вище факти, судом першої
інстанції при розгляді справи не були
враховані.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла бабуся позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4, яка на день смерті проживала і
була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1(а.с.7,11).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося
спадкове майно, яке складається з
жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1
право власності на яке підтверджується
свідоцтвом про право власності від
15.03.2002 року, та свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 15.03.2002 року
(а.с.28-29).

ОСОБА_4, було зроблено заповіт,
відповідно до якого, вона заповіла все
своє майно на свою доньку - ОСОБА_5 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача
- ОСОБА_5 (а.с.8) яка 30.05.2012 року склала
заповіт на ім'я позивача ОСОБА_2 на все
своє майно (а.с.)

28.05.2012 року позивач подав до Четвертої
Криворізької державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
(а.с.37).

19.04.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
нотаріуса до Четвертої Криворізької
державної нотаріальної контори про
видачу свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_5

Однак постановою від 19.04.2013р №749/02-14 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом позивачу було відмовлено
в зв'язку із тим, що відсутній факт
прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті
ОСОБА_4 та відсутні документи на
житловий будинок і земельну ділянку, та
запропоновано для вирішення питання
успадкування звернутися до суду (а.с.12)

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову в частині встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на день смерті, володіння та визнання
права власності на житловий будинок із
господарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом, суд
першої інстанції виходив із
доведеності позивачем заявлених ним
позовних вимог.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволені
позовних вимог, щодо встановлення
факту володіння земельною ділянкою
ОСОБА_4 та її подальшого успадкування
спадкоємцями, суд першої інстанції
виходив з того, що земельна ділянка
площею 0,0820 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_7, згідно державного акту на право
приватної власності на землю від 01.04.1997
року №1032, а отже на час смерті
спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, право
власності на земельну ділянку у ОСОБА_4
та ОСОБА_5, не існувало.

Проте, колегія суддів, не може
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції у зв'язку із
порушенням судом норм процесуального
права, які тягнуть за собою скасування
рішення суду.

Відповідно до норм цивільно -
процесуального законодавства суд має
перевіряти і встановлювати, чи належні
сторони беруть участь у справі.

Статтею 33 ЦПК України передбачена
можливість суду першої інстанції, у
судовому засіданні замінити
первісного відповідача належним
відповідачем, якщо позов пред'явлено не
до тієї особи, яка має відповідати за
позовом, або залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача.

Розглядаючи спір суд не має права
вирішувати питання про права та
обов'язки осіб, які не залучені до
участі у справі. Оскільки це є
порушенням норм процесуального права,
які тягнуть за собою безумовне
скасування рішення суду.

Так по спадковим справам, при
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття, відповідачами у справі є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2 до виконкому
Довгинцівської районної у місті ради
про встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на день
смерті, володіння власністю та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, суд першої
інстанції у порушення норм
процесуального права не з'ясував та не
вирішив питання, щодо залучення до
участі у справі належних відповідачів
й передчасно вирішив спір, частково
задовольнивши позов, за участю
неналежного відповідача.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» надано роз'яснення з
приводу пред'явлення позову до
неналежного відповідача і зазначено,
що у разі якщо норма матеріального
права, яка підлягає застосуванню за
вимогою позивача, вказує на те, що
відповідальність повинна нести інша
особа, а не та, до якої пред'явлено
позов, і позивач не погоджується на її
заміну, суд залучає до участі в справі
іншу особу як співвідповідача з
власної ініціативи. Після заміни
неналежного відповідача або залучення
співвідповідача справа розглядається
спочатку в разі її відкладення або за
клопотанням нового відповідача чи
залученого співвідповідача.

За результатами розгляду позову суд
відмовляє в позові до неналежного
відповідача та приймає рішення по суті
заявлених вимог щодо належного
відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, судом першої інстанції, при
ухваленні оскаржуваного рішення
допущено порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
даного рішення.

Оскільки цивільно - процесуальний
закон не передбачає можливість суду
апеляційної інстанції виправити таке
порушення суду першої інстанції, тому
дане рішення підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ст. 309, ст.ст. 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2 до
Виконкому Довгинцівської районної у
місті ради про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на день смерті, володіння власністю та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: