Номер провадження № 22-ц/785/1459/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування,
стягнення моральної шкоди, а також за
позовом заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування недійсним,
визнання недійсним заповіту та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 05 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

В квітні 2007р. ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 та просила
визнати недійсним договір дарування
від 30.01.2004 року, відповідно до якого
вона подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у
дар квартиру АДРЕСА_1, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
у реєстрі № 402.

Крім того, просила стягнути з
відповідачки моральну шкоду у розмірі
10000 гривень, оскільки остання
незаконно використовувала квартиру, а
також ввела її в оману.

Позов обґрунтуваний тим, що з 12.07.1999
року вона була власником вказаної
квартири, в якій прописана з 1979 року.

В цьому ж році перенесла інсульт, що дав
ускладнення на зір і загальний стан
здоров'я, у зв'язку з чим перебувала у
безпорадному стані.

Догляд за нею здійснювала її рідна
сестра ОСОБА_2 Від останньої наприкінці
2006 року їй стало відомо, що власником
спірної квартири на підставі договору
дарування від 30.01.2004 року стала ОСОБА_3

Вказаний договір був оформлений за
ініціативою ОСОБА_3, без її внутрішньої
волі і вільного волевиявлення, тобто в
порушення ч. 3 ст. 203 ЦПК України (т 1 а.с.
4-5).

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 померла, що
підтверджується актовим записом № 5663
від 29.06.2007р., зареєстрованим Першим
відділом РАЦС Приморського районного
управління юстиції. (а.с. 32)

Ухвалою суду від 27.07.2007р. провадження по
справі зупинено до вступу в розгляд
справи процесуального
правонаступника. (а.с. 37)

22 січня 2008 року заступником
прокурора Суворовського району м.
Одеси був поданий позов в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору
дарування недійсним та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом.

Позов обґрунтований тим, що договір
дарування від 30.01.2004р., відповідно до
якого ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3
прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу, у реєстрі № 402, був укладений в
порушення волевиявлення ОСОБА_4
Також під час підписання договору
ОСОБА_3 ввела ОСОБА_4 в оману.

Посилаючись на те, що договір дарування
не відповідав внутрішній волі ОСОБА_4,
оскільки при його укладенні вона не
мала на увазі безоплатну передачу у
власність ОСОБА_3 квартири, а бажала
отримати замість цього необхідну
допомогу у вигляді догляду за нею,
матеріальне забезпечення і піклування,
внаслідок непрацездатного стану та
похилого віку, не мала юридичної
освіти, прокурор просив визнати
недійсним вищевказаний договір на
підставі ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 203 ЦК України
(т.1 а.с. 39-42).

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 березня 2008р. по
справі допущений правонаступник
померлої позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2
(т. 1 а.с. 74).

В процесі розгляду справи 14.11.2008 року
ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги, та
просила також визнати недійсним
заповіт від 19 травня 2005 року на ім`я
відповідачки і визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на спірну квартиру (т 1., а.с.
127-130).

06 травня 2008 року прокурор уточнив
вимоги та просив крім договору
дарування визнати недійсним і заповіт
від 19 травня 2005 року на ім`я ОСОБА_3 (т. 1
98-99).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 05.12.2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 та вимоги заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси в
інтересах ОСОБА_2 - залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про задоволення повністю її позовних
вимог, посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Прокуратурою вищевказане рішення
першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлені і матеріалами справи
підтверджені наступні обставини.

30.01.2004 року відповідно до договору
дарування ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3
прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1.
Договір посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 і
зареєстрований у реєстрі за № 402.

19 травня 2005 року ОСОБА_4 склала заповіт
на ім'я ОСОБА_3, згідно якого заповіла
останній усе своє майно, в тому числі
прості іменні акції в ЗАТ
«Донецк-Кокс», в кількості 194 штуки та
всі належні їй грошові вклади в
ощадному банку України (т.1 а.с. 131).

Також судом в засіданні було
встановлено, що ОСОБА_4 була одружена з
батьком відповідачки - ОСОБА_6, що
підтверджується актовим записом № 203
від 28 березня 2000 року по відділу РАГС
Суворовської районної адміністрації
(а.с……).

У 2004 році ОСОБА_6 помер, і з березня 2004
року по жовтень 2006 року ОСОБА_4
проживала спільно з ОСОБА_3 у м.
Крижопіль.

Вказаний факт сторони визнали в
судовому засіданні.

11 листопада 2010 року по справі була
призначена посмертна судово-медична
експертиза з приводу встановлення
стану здоров'я померлої ОСОБА_4 під час
посвідчення договору дарування і
можливості вчинення нею підпису.

Відповідно висновку вказаної
експертизи, від 09.06.2011 року у ОСОБА_4 з 1999
року по 2004 роки психоемоційних
порушень виявлено не було; з жовтня 2006
року вона не могла самостійно рухатись.
Однак, у зв'язку з недостатньою
кількістю медичної документації,
встановити можливість ОСОБА_4 читати та
писати до укладення договорів, угоди,
складанню документів, не вдалося
можливим (т. 2а.с. 22-30).

При розгляді спору по суті, по справі за
клопотанням позивачки, призначалася і
посмертна судова почеркознавча
експертиза щодо визначеності
ідентичності підпису ОСОБА_4 у договорі
дарування.

Згідно висновку судової
почеркознавчої експертизи Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 20.05.2013 року не виявилось
можливим вирішити питання чи виконані
підписи від імені ОСОБА_4 у двох
примірниках договору дарування
квартири від 30.01.2004 року у графі
«підписи дарувальника» (т. 2 а.с.149-151).

Крім того, судом по справі призначалася
повторна судова почеркознавча
експертиза, яка проводилася
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром
ГУМВС України в Одеській області ДКЦЕ.
Висновком експерта від 11.09.2013 року
підтверджений висновок експертів
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз (т. 2 а.с.
186-188).

Відмовляючи з задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 і прокурору Суворовського
району м. Одеси, суд виходив з того, що
правових підстав для визнання договору
дарування та заповіту недійсним не
встановлено. Не встановлено і
неправомірних дій з боку відповідачки
під час укладення договору дарування.

При цьому, суд керувався вимогами ст. 23;
ч. ч. 2, 3 ст. 203, ч.1 ст. 215; ст. 1167 ;ст. 1217; ст.
1223 ЦК України; ст. 45 Закону України «Про
нотаріат» і відповідним пунктами
інструкції «Про порядок вчинення
нотаріальних дії нотаріусами України»,
затвердженої Наказом міністерства
Юстиції України 03.03.2004 року № 20/5 і
зареєстрованої у Міністерстві юстиції
України 03 березня 2004 року № 283/8882, в
редакції станом на 18 квітня 2005 року.

Колегія погоджується з висновками суду
і вважає, що вони відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції не звернув уваги
на факт оспорювання договору
дарування ОСОБА_4 ще при житті, у зв`язку
з чим, не можна вважати правильним
висновок суду про вільне волевиявлення
дарувальника під час укладення
договору дарування, є неспроможними,
оскільки не встановлено правових
підстав для визнання вказаного
договору недійсним.

Крім того, просліджуються послідовні
дії померлої відносно передачі свого
майна на користь ОСОБА_3 а саме: договір
дарування на квартиру, заключний 30.01.2004
року, 19 травня 2005 року нею був складений
заповіт на ім'я останньої і відносно
іншого майна.

Вказані дії посвідчувалися в різних
нотаріальних конторах і в різних
містах України.

З позовом про визнання заповіту
недійсним ОСОБА_4 при житті до суду не
зверталася.

Посилання в скарзі на те, що нотаріусом
під час посвідчення договору дарування
не враховувався стан здоров'я ОСОБА_4,
суперечать самому факту укладення
цього договору на квартирі
дарувальника, оскільки їй було важко
прийти до нотаріальної контори.

В процесі розгляду справи, приватний
нотаріус ОСОБА_5 надавав пояснення, з
яких вбачається, що він впевнився в
дієздатності ОСОБА_4, а також у бажанні
подарувати свою квартиру ОСОБА_3 При
цьому він роз'яснив сторонам наслідки
угоди дарування, а також умови
договору. Нотаріус підтвердив, що саме
ОСОБА_4 у його присутності підписала
вказаний договір дарування.

Інші доводи скарги не спростовують
висновків суду.

З урахуванням викладеного, колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2І на
підставі ч. 1 ст. 308 ЦПК України підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 05 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М. Кварталова

В.П.Фальчук