Справа № 680/1359/14-ц
№ 2/680/434/14
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"18" грудня 2014 р.
смт. Нова Ушиця

Суддя Новоушицького районного
суду Хмельницької області Яцина О.І.,
розглянувши позовну заяву
прокурора Новоушицького району в
інтересах держави в особі Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області до ОСОБА_1
про припинення права користування
земельною ділянкою,

встановив:

Прокурор звернувся із даним позовом
в інтересах держави в особі Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області до ОСОБА_1
про припинення права користування
земельною ділянкою.

Свій позов мотивував тим, що згідно
із вимогами ст.45 ЦПК України прокурор
самостійно визначає в чому саме
полягає порушення інтересів держави,
сам визначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції, яким визначив Головне
управління Держземагенства у
Хмельницькій області, яке, на його
думку, самостійно не реалізувало право
на захист інтересів держави в суді, а
тому з метою такого захисту прокурор
звертається до суду.

Відповідно до п.2 ст.121 Конституції
України на прокуратуру покладається
представництво інтересів громадян або
держави в суді у випадках, визначених
законом.

Згідно із Рішенням Конституційного
Суду України від 8 квітня 1999 року №
3-рп/99(справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді) під
представництвом прокуратурою
інтересів держави треба розуміти
правовідносини, в яких прокурор,
реалізуючи визначені Конституцією
України повноваження, вчиняє в суді
процесуальні дії з метою захисту
інтересів держави з урахуванням того,
що «інтереси держави» є оціночним
поняттям, у зв'язку із чим прокурор у
кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство підставу позову та
зазначає, у чому саме відбулося чи може
відбутися порушення матеріальних або
інших інтересів держави, обґрунтовує у
позовній заяві необхідність їх захисту
та зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Поняття «орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах» означає орган, на
який державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у
відповідних правовідносинах,
спрямованої на захист інтересів
держави чи суспільних інтересів. Таким
органом відповідно до ст.ст.6,7,13 та 143
Конституції України може виступати
орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Ця норма відтворена і у п.1 ст.45 ЦПК
України, якою надано право звертатися
до суду із заявами про захист
державних і суспільних інтересів
Уповноваженому Верховної Ради України
з прав людини, органам державної
влади, органам місцевого
самоврядування, фізичним і юридичним
особам.

Статтею 10 Земельного кодексу України
встановлено право районних рад
розпорядження землями на праві
спільної власності відповідних
територіальних громад, а тому при
необхідності звертатися до суду із
відповідними заявами при порушенні
права ради або територіальної громади.

Таким чином, прокурор не повинен
підміняти зазначені органи і
зокрема органи місцевого
самоврядування, хоча законом не
заборонено прокурору звертатися за
захистом законних інтересів держави і
в особі органів місцевого
самоврядування чи державної влади, у
даному випадку - Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області, відповідно умотивувавши таке.

З огляду на зміст позовної заяви
твердження прокурора, що у даному
випадку таким органом є саме Головне
управління Держземагенства у
Хмельницькій області та, з метою
охорони інтересів держави, прокурор в
його особі звертається до суду, на
думку суду, є помилковим.

Разом з тим, прокурором не вказано
причин неможливості самостійного
звернення до суду вказаних органів
влади, що спонукало його до такого
звернення.

Частиною 4 ст.119 ЦПК України
передбачено, що позовна заява повинна
відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Окрім цього поняття „охоронюваний
законом інтерес", що вживається,
насамперед, в ч.1 ст.4 чинного ЦПК та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
„права", треба розуміти, як прагнення
до користування конкретними
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним суб'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам (п.1 рішення
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року № 18-рп/2004) у справі за
конституційним поданням 50 народних
депутатів України про офіційне
тлумачення частини першої статті 4
Цивільно процесуального кодексу
України).

За приписами ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст.119, 121 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву прокурора
Новоушицького району в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області до ОСОБА_1 про припинення
права користування земельною ділянкою
- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Роз'яснити позивачеві, якщо у
встановлений строк не виконає вимоги,
визначенні ст.ст.119 і 120 ЦПК України,
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Яцина