У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвали Тячівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року про видачу дублікату виконавчого листа, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року старший державний виконавець відділу ДВС Тячівського РУЮ звернувся до Тячівського районного суду із двома заявами №№13906, 13907 про видачу двох дублікатів виконавчих листів №2/307/47 про зобов'язання ОСОБА_2 не робити перешкод у користуванні дорогою та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат в розмірі 6066,80 грн.

Ухвалами Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року обидві заяви державного виконавця задоволено. Видано дублікат виконавчого листа щодо зобов'язання ОСОБА_2 не робити перешкоди у користуванні дорогою, яка веде до будинку АДРЕСА_1, демонтувати споруджені ним ворота на цій дорозі, не ставити автомашину на цій дорозі та не загромаджувати цю дорогу по сторонніми предметами. Видано дублікат виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат по справі в сумі 6066,80 грн.

Не погоджуючись з даними ухвалами ОСОБА_2 подав на них апеляційні скарги, в яких просить ухвали скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяв. На обґрунтування скарг вказує, що державний виконавець не вправі був звертатися з даними заявами, так як виконавчі провадження вже були закінченими та не перебували на виконанні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає що такі підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Право державного виконавця на звернення до суду із заявою поро видачу дубліката виконавчого листа передбачено також п.8. ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2014 року апеляційним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі №711/193/12 яким зобов'язано ОСОБА_2 не робити перешкоди у користуванні дорогою, яка веде до будинку АДРЕСА_1, демонтувати споруджені ним ворота на цій дорозі, не ставити автомашину на цій дорозі та не загромаджувати цю дорогу по сторонніми предметами. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат по справі в сумі 6066,80 грн. (а.с.89, 90).

На підставі даного судового рішення стягувачу ОСОБА_3 24.02.2014 року видано два виконавчі листи 2/307/47 про: зобов'язання ОСОБА_2 не робити перешкоди у користуванні дорогою, яка веде до будинку АДРЕСА_1, демонтувати споруджені ним ворота на цій дорозі, не ставити автомашину на цій дорозі та не загромаджувати цю дорогу по сторонніми предметами; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат по справі в сумі 6066,80 грн.

Постановами державного виконавця відділу ДВС Тячівського РУЮ від 18.03.2014 року відкрито два виконавчі провадження №№42533908, 42533820 за вищевказаними виконавчими листами (а.с.105, 118).

В подальшому, постановами державного виконавця відділу ДВС Тячівського РУЮ від 24.03.2014 року обидві зазначені виконавчі провадження закінчено на підставі п.3 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.106, 119).

Наразі державний виконавець звернувся до суду із заявами про видачу дублікатів виконавчих листів по даній справі мотивуючи це тим, що вищезазначені постанови про закінчення виконавчого провадження разом з виконавчими листами були повернуті Тячівським районним судом для належного виконання, так як спірні правовідносини допускаються правонаступництво, однак виконавчі листи були втрачені при пересилці.

Задовольняючи заяви державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що наявні підставі, передбачені ст. 370 ЦПК України для видачі дублікатів виконавчих листів.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для цього державному виконавцю надані Законом певні повноваження в тому числі право звертатися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Частиною 1 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

А згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу даних норм слідує, що після закінчення виконавчого провадження державний виконавець вправі знімати арешт з майна боржника, скасовувати вжиті заходи примусового виконання рішення та проводити лише дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Всі інші виконавчі дії, в тому числі передбачені ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець після закінчення виконавчого провадження вчиняти не вправі.

З матеріалів справи вбачається, що постанови державного виконавця від 24.03.2014 року про закінчення виконавчих провадження не скасовувалися судом чи начальником відділу, як це передбачено ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто є чинними, а самі виконавчі провадження - закінченими.

За таких обставин державний виконавець не вправі був до відновлення виконавчих проваджень звертатися до суду із заявами про видачу дублікатів виконавчих листів.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяв.

Таким чином, ураховуючи наведене, ухвали суду першої інстанції підлягають скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяв державного виконавця відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України,

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 370 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити по даній справі нову ухвалу, якою у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції № 13906 про видачу дублікату виконавчого листа щодо зобов'язання ОСОБА_2 не робити перешкоди у користуванні дорогою, яка веде до будинку АДРЕСА_1, демонтувати споруджені ним ворота на цій дорозі, не ставити автомашину на цій дорозі та не загромаджувати цю дорогу по сторонніми предметами та заяви № 13907 про видачу дублікату виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат по справі в сумі 6066,80 грн. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді