Провадження № 2/520/1951/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді
Луняченка В.О.

при секретарі
Лазнікові І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом і виселення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду звернувся
ОСОБА_1 з вимогами до Одеської міської
ради про визнання права власності на
житловий будинок АДРЕСА_2 у місті Одесі,
з надвірними та господарчими будівлями
і спорудами, в порядку спадкування. До
початку розгляду справи по суті
позивач неодноразово уточнював позов,
і остаточно, згідно позовних вимог, які
надійшли до суду 05.11.2012 року просив
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 6/25
домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Одесі, з
надвірними та господарчими будівлями і
спорудами та виселення ОСОБА_3 з 6/25
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Одесі.

У судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав у повному обсязі, та
наполягав на тому, що після смерті його
матері ОСОБА_4 залишилось спадщина у
вигляді 6/25 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 у м. Одесі, з надвірними та
господарчими будівлями і спорудами.
Позивач вважає, що його донька ОСОБА_3
незаконно, без правових підстав, займає
вищевказану частину будинку, так як у
заповіті від 21 березня 2000 року від
імені ОСОБА_4 зазначена адреса її
мешкання : АДРЕСА_1, а у свідоцтво на
право на спадщину за заповітом від 17
квітня 2001 року вказане спадкове майно
ОСОБА_4 яке перейшло ОСОБА_3 за
заповітом : 6/25 частин будинковолодіння,
що знаходиться в м. Одесі, по АДРЕСА_1.
Таким чином а ні заповіт а ні свідоцтво
про право власності не є підставою для
ОСОБА_3 зайняти 6/25 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 у м. Одесі, яке і належало його
покійної матері, і яке є спадковим
майном яке належить йому в порядку
спадкування за законом, відповідно до
ст. 1261 ЦК України.

Відповідачи до судового засідання не
з'явились.

Раніше, при розгляді вказаної справи,
ОСОБА_3 надавала заперечення проти
задоволення позову, звертаючи увагу на
те, що існують численні рішення різних
судів, якими було відмовлено у вимогах
ОСОБА_1 відносно визнання недійсними
заповіту та свідоцтва на право на
спадщину.

Представник відповідача Одеської
міської ради заперечувала проти
задоволення позову, вважаючи, що справу
необхідно провадженням закрити, у
зв'язку з тим, що рішеннями різних
судів всі спірні правовідносини
стосовно спадкового майна померлої
ОСОБА_5 були вирішені.

Суд, проаналізувавши пояснення
позивача, та надані докази, які
містяться у матеріалах справи, прийшов
до висновку про те, що позов не може
бути задоволений, з наступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 (
а/с 74), відкрилась спадщина, яка
складалась в тому числі, із 6/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Одесі, з
надвірними та господарчими будівлями і
спорудами. Згідно свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 17.04.2001
року( а/с 100) спадкоємцем ОСОБА_4 визнано
онучка ОСОБА_3 відповідно до заповіту
від 21.03.2000 року ( а/с 86).

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 30.12.2004 року по справі №2-536/04
ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні
позову до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6
про визнання недійсним заповіту від
21.03.2000 року та свідоцтва про право на
спадщину від 17.04.2001 року( а/с 118).
Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 21 жовтня 2005 року по справі
№2-914/05 було відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на самовільно
збудований будинок, який знаходиться
на земельної ділянці у м. Одесі, по
АДРЕСА_1 за місцем колишнього
проживання померлої ОСОБА_4, і який не
увійшов до спадкової маси ( а/с 150) . У
зазначеному рішенні, залишеному без
змін ухвалою колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Одеської області 22
лютого 2006 року( справа №22-890/2006, (а/с152),
встановлено, що предметом спору є один
і той же будинок якій у позовній заяві
під №34/1, а в свідоцтві на спадщину під
№34-34 «а», власником 6/25 часток якого є
ОСОБА_3 на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом. Ухвалою
Київського районного суду м. Одеси від
24 липня 2006 року по справі №2-867/06 була
визнана мирова угода, відповідно до
якої ОСОБА_6 відмовляється на користь
ОСОБА_3 від своєї обов'язкової частини
спадщини померлої ОСОБА_4 ( а/с 121).
Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 01 жовтня 2010 року по справі
№2-6846/10 було закрите провадження по
цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
6/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 у м.
Одесі, у порядку спадкування за законом
(а/с 157). В ухвалі суду, залишеної без
змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 15 лютого 2011 року
(справа№2-650/11, (а/с 184), встановлено, що
зазначене спадкове майно було
предметом численних спорів між
сторонами, з означенням будинку під
різними номерами:34,34-34а,34/1, однак це є
одним і тим же предметом спору у
вигляді 6/25 частин домоволодіння що є
спадковим майном після смерті ОСОБА_4

Зазначеними рішеннями встановлено, що
домоволодіння по АДРЕСА_1, яке у різних
документах визначено під номерами
34,34/1,34-34а, є одним і тим же
домоволодінням, 6/25 частин якого на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом належить ОСОБА_3.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, численні звернення ОСОБА_1 з
позовними вимогами про визнання
недійсними свідоцтва про право на
спадщину від 17.04.2001 року, свідчать про
те, що сам позивач усвідомлює, що
домоволодіння яке зазначено у
свідоцтві під № 34-34а, є тим самим, що
відноситься до спадщини яка відкрилась
після смерті ОСОБА_4

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.
1223 ЦК України право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття за
заповітом, а також не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК
України ( в тому числі відповідно до
вимог ст.1261 ЦК України діти
спадкодавця). Частина перша статті
тисяча двісті тридцять п'ять
цивільного кодексу України проголошує,
що заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

В даному випадку судом встановлено, що
заповіт від 21.03.2000 року, згідно якого
спадкоємцем 6/25 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 у м. Одеси є ОСОБА_3 є дійсним. Та
його законність підтверджена
численними рішеннями різних судів.
Спадкоємець за заповітом прийняла
спадщину, тому правових підстав
визнання за ОСОБА_1. як спадкоємцем за
законом не існує.

Стосовно вимог позивача про виселення
ОСОБА_3 з 6/25 домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Одесі. на думку суду не обґрунтовані та
не доведені у судовому засіданні. Так,
згідно відповіді Комунального
підприємства « Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» від
19.03.2012 року віх.№337500.75.12 станом на 19.03.2012
року за ОСОБА_3 зареєстровані 6/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, які раніше були
зареєстровані за ОСОБА_4 під АДРЕСА_1 в
м. Одесі ( а/с 181). Відомостей стосовно
підстав зміни поштової реєстрації
об'єкта нерухомості у КП « ОМБТІтаРОН»
не має.

Таким чином ОСОБА_3, як власниця 6/25
частин домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Одесі, на законних підставах займає
частку у домоволодінні, яка була
отримана як спадкове майно після
смерті ОСОБА_4, і правових підстав
виселення власниці з належної їй
власності не існує.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до Одеської міської ради, ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 на
домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Одесі з
надвірними будівлями і спорудами і
виселення ОСОБА_3 з 6/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Луняченко В. О.