Справа № 361/5683/14-ц
Провадження № 2/361/2230/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:
головуючого - судді Шинкаря А.О.,
при секретарі - Брейкіній Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бровари цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-
У липні 2014 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом, у якому
зазначає, що 23 травня 2012 року між нею та
ОСОБА_2 укладено та нотаріально
посвідчено договір позики, за яким вона
передала відповідачу грошові кошти в
сумі 6000 доларів США, що на момент
гривень, які відповідач зобов'язався
повернути в строк до 20 вересня 2012 року.
У зв'язку з неповерненням суми
позики до цього часу, позивач, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить стягнути з відповідача суму
боргу - 90 636,26 гривень, інфляційні втрати
- 18 723,44, 3% річних - 6 278,64 грн, проценти за
користування грошовими коштами - 4 494,67
грн та судові витрати.
У судове засідання позивач не
з'явилась, повідомивши письмово про
розгляд справи в її відсутності.
Відповідач на неодноразові
виклики у судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причин неявки не повідоми, заяв про
розгляд справи в його відсутності не
надходило, тому суд визнає причини
неявки неповажними і вважає за можливе
за згодою позивача ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2012 року
між сторонами укладено та нотаріально
посвідчено договір позики, за яким
позивач передала відповідачу грошові
кошти в сумі 6000 доларів США, що на
момент укладення договору становило
47940 гривень, а останній зобов'язався
повернути їх в строк до 20 вересня 2012
року (п.п. 1, 2).

Борг відповідачем до цього часу
не повернуто.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України,
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сума боргу в
перерахунку за офіційним курсом валют
НБУ на 02 грудня 2014 року становить 90636,26
грн.

Відповідно до положень ст.ст.625, 1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, то він
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також сплатити три проценти річних від
простроченої суми.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що позов у частині повернення
суми боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення та 3% річних підлягає
задоволенню.

Згідно розрахунку наданого позивачем
інфляційні втрати складають 18723,44 грн, 3%
річних - 6278,64 грн. Зазначені суми
підлягають стягненню з відповідача в
повному об'ємі.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України
встановлено, якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки НБУ.

Згідно розрахунку наданого позивачем,
сума по відсотках за користування
грошовими коштами понад строк
встановлений договором складає 4494,67
грн., яка також підлягає стягненню з
відповідача.

Таким чином, підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача в
рахунок повернення боргу 120133,01 грн.
(90636,26 + 18723,44 + 6278,64 + 4494,67 = 120133,01).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 527, 536, 611, 625, 1046 - 1051 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість за договором
позики від 23 травня 2012 року в сумі 120 133
(сто двадцять тисяч сто тридцять три)
гривні 01 копійка та судові витрати в
сумі 761 (сімсот шістдесят одна) гривня 51
копійка, а також в доход держави
недоплачений судовий збір у сумі 439
(чотириста тридцять дев'ять) гривень 82
копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення до апеляційного суду Київської
області через Броварський міськрайсуд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
А. О. Шинкар