АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Саліхова В.В., Шахової О.В.

при секретарі: Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2014 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про визнання угоди недійсною, визнання дій неправомірними, зобов'язання укласти договір та відшкодування заподіяної моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

19.02.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд визнати Угоду від 25.09.2013 недійсною, визнати дії ТОВ «Ковальська- Житлосервіс» з внесення в Угоду від 25.09.2013 абзаців 7-11 пункту 3.2, абзаців 1 і 2 пункту 3.3 та абзацу 1 пункту 3.4 неправомірними та зобов'язати ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» укласти з ним договір «Про надання послуг з централізованого опалення, абонентського обліку квартирних засобів обліку теплової енергії» у відповідності до чинного законодавства та Типового договору, а також стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 3000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1900 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.04.2011 між ним та відповідачем був укладений договір «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». 25.09.2013 за замовленням позивача ТОВ «СВП Майстер» було встановлено та введено в експлуатацію вузол обліку теплової енергії, робочий проект та введення в експлуатацію на який погоджено з ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та відповідно укладено з відповідачем Угоду «Про надання послуг з централізованого опалення, абонентського обліку квартирних засобів теплової енергії». Вважає, що в даній Угоді відсутні всі істотні умови договору, які передбачені Типовим договором, крім того вона не відповідає ст. 203 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Типовому договору «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Справа № 753/3385/14
апеляційного провадження:22-ц-796/9745/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2014 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» визнання угоди недійсною, визнання дій неправомірними, зобов'язання укласти договір та відшкодування заподіяної моральної шкоди - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвалене рішення суду суперечить фактичним обставинам справи, у зв'язку із їх неповним з'ясуванням, не надано належної оцінки обставинам на які посилається позивач, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підставі викладеного просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення заявлених ним позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив зтого, що спірна Угода укладена за взаємною згодою сторін, відповідає домовленості сторін, викладених в ній, а тому має виконуватися сторонами. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог про визнання недійсною Угоди та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають обставинами справи та вимогам чинного законодавства.

Так, пунктом 9 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) передбачено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Підпунктом 5 п. 29 та п.п.9 п. 32 вказаних Правил передбачено право споживача установити в квартирі засоби обліку та обов'язок виконавця за заявою споживача - взяти їх на абонентський облік.

Судом встановлено, що 28.04.2011 між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» (балансоутримувач) та ОСОБА_1 укладено Типовий договір "Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", відповідно до умов якого балансоутримувач зобов'язується забезпечити своєчасне надання споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором (а.с.12-17).

Пунктом 30 Типового договору встановлено, що договір укладається на три роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

25.09.2013 на замовлення позивача ТОВ «СВП Майстер» було виконано роботи з монтажу вузла обліку теплової енергії за адресою АДРЕСА_1, який опломбовано в присутності представника ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», що підтверджується актом введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії (а.с.18). У зв'язку з цим 25.09.2013 між сторонами укладено Угоду «Про надання послуг з централізованого опалення, абонентського обліку квартирних засобів теплової енергії», предметом дії якого є забезпечення виконавцем послуг з централізованого опалення, абонентського обліку квартирних засобів обліку теплової енергії, а споживачем - своєчасна оплата обсягів спожитої теплової енергії за показаннями квартирних лічильників та оплати визначеної кількості теплоти для опалення місць загального користування за показаннями будинкових засобів обліку згідно діючих тарифів теплопостачальних підприємств зі строком дії - три роки. Зазначену Угоду було підписано сторонами та скріплено печаткою підприємства(а.с.18-20).

За наведених обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що Договір 28.04.2011 продовжує свою дію, а Угода від 25.09.2013 конкретизує правовідносини між сторонами, які виникли у зв'язку з встановлення квартирного засобу обліку теплової енергії. А отже позовні вимоги про зобов'язання відповідача укласти з позивачем типовий договір є безпідставними, оскільки такий договір вже є укладеним і чинним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, а в силу ч. 1 ст. 12 цього Кодексу особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

В порядку ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил передбачають обов'язок виконавця житлово-комунальних послуг щодо укладення зі споживачем договору, що оформляється на основі типового договору. Отже вказані положення передбачають відхилення від умов типового договору та не забороняють укладення додаткових угод. А тому саме по собі укладення між сторонами угоди від 25.09.2013 не суперечить вимогам чинного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Спірний договір був укладений з урахуванням волевиявлення позивача, оскільки підпис на договорі є доказом того, що сторони погодились з його умовами, крім того сторони приступили до його виконання, що не заперечувалось сторонами.

Пунктом 3.2. Угоди передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги, передбачені даною Угодою за показанням будинкового приладу обліку пропорційно опалювальній площі квартир під час періодичної повірки квартирних засобів обліку теплової енергії; при порушенні пломбування лічильників та при інших будь-яких недоліках в роботі теплових засобів обліку за весь період усунення несправностей до складання виконавцем відповідного акту; у разі самовільного припинення подачі теплоносія в квартиру; у разі встановлення регулятора температури повітря на позначку нижче «3».

За пунктом 3.3. Угоди споживач не має права під час опалювального сезону самовільно припиняти подачу теплоносія в квартиру та встановлювати регулятор температури повітря на позначку нижче «3».

За пунктом 3.4 Угоди виконавець має право у разі порушення споживачем вимог п.3.3. даної Угоди, здійснювати нарахування за надані послуги з централізованого опалення за допомогою загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії.

Вказані положення договору позивач вважає такими, що обмежують його права, в зв'язку з чим просив визнати недійсним вказаний правочин.

Проте, п. 13 Правил передбачено, що у разі коли опалювальні пристрої в квартирі (будинку садибного типу) обладнано приладами-розподілювачами теплової енергії або потужність приладів опалення (радіаторів) не відповідає розрахунковій, споживач оплачує послуги за результатами розрахунків витрат тепла, які здійснюються виконавцем за методикою, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

А отже посилання позивача на невідповідність п. 3.2, п.3.4 Угоди вимогам чинного законодавства не знайшли свого підтвердження. Щодо п.3.3 Угоди то позивачем зазначається лише про те, що такі умови не передбачені типовим договором та Правилами, разом з тим не вказується яким нормам він суперечить, що є недостатнім для визнання його недійсним.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала. В порядку ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» питання щодо відшкодування моральної шкоди вирішується судом при задоволенні вимог споживача.

Враховуючи, що судом не встановлена наявність неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, позовні вимоги по відшкодуванню моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмови у задоволені вимог про визнання недійсним укладеного правочину та стягнення моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: