Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

24 грудня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика
Р.В.

при секретарі
Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" про
поновлення на роботі у зв'язку з
незаконним звільненням та виплату
компенсації за час вимушеного прогулу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" про
поновлення на роботі у зв'язку з
незаконним звільненням та виплату
компенсації за час вимушеного прогулу.

Свій позов обґрунтовує тим, що він з 21
листопада 2013 року працював і
відповідача на посаді директора
Регіонального Управління страхування
по Черкаській області. З 6 червня 2014
року з ініціативи керівництва, за його
згодою, він був переведений на нижчу
посаду - директора центру продажів у
складі РУС по Черкаській області. На
початку липня 2014 року від нього стали
вимагати заяву про звільнення, на що
він відповідав відмовою.

14 липня 2014 року на адресу його
керівника у м. Черкаси було надіслано
лист попередження про звільнення його
з посади за скороченням у зв'язку зі
змінами в організаційній структурі і
скороченням посади директора центру
продажів у складі РУС по Черкаській
області.

15 вересня 2014 року на електронну пошту
його керівника був надісланий наказ
про його звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП
України.

16 вересня 2014 року на його банківську
картку надійшли кошти в розмірі
місячного посадового окладу, але що
саме входить у цю суму йому невідомо.

Вважає, що реальні зміни в організації
виробництва та праці насправді
відсутні, тобто має місце порушення
норм п.1 ст. 40 та ст. 492КЗпП України. Йому
не було запропоновано іншої роботи в
ПрАТ "Страхова компанія "Еталон", навіть
страховим агентом, водієм чи кур'єром.
Йому не було надано копію наказу про
звільнення, а тому дії відповідача щодо
його звільнення є незаконними.

Просив суд видати судовий наказ про
поновлення його на раніше займаній
посаді та виплатити йому грошову
компенсацію за вимушений прогул.

В судовому засіданні позивач уточнив
позовні вимоги, просив суд визнати
незаконним наказ ПрАТ «Страхова
компанія «Еталон» №101 зв-к від 165
вересня 2014 року про його звільнення з
посади директора Черкаської дирекції з
продажу Управління страхування по
Черкаській області, поновити його на
цій посаді та стягнути з відповідача на
його користь грошову компенсацію за
час вимушеного прогулу.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, посилаючись на те, що при
звільнені позивача були дотримані
вимоги чинного законодавства щодо
звільнення осіб за п.1 ст. 40 КЗпП
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з трудової книжки
позивача, 21листопада 2013 року його було
прийнято на роботу в ПрАТ «Страхова
компанія «Еталон» на посаду директора
управління страхування по Черкаській
області.

На підставі наказу №17 пд-к від 5 червня
2014 року його було переведено на посаду
директора Черкаської дирекції з
продажу Управління страхування по
Черкаській області.

Наказом ПрАТ «Страхова компанія
«Еталон» №101зв-к від 15 вересня 2014 року,
ОСОБА_1, директора Черкаської дирекції
з продажу Управління страхування по
Черкаській області звільнено з роботи
15 вересня 2014 року у зв'язку із
скороченням штату, п.1 ст. 40 КЗпП
України.

Цим же наказом встановлена виплата
ОСОБА_1 компенсації за 19 календарних
днів невикористаної щорічної
відпустки та вихідної допомоги в
розмірі середнього місячного
заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП
України.

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» роз'яснено, що розглядаючи
трудові спори, пов'язані зі звільненням
за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди
зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівників, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи попереджався
він за 2 місяці про наступне
вивільнення.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме наказу № 49/1 від 11 липня 2014 року
«Про внесення змін у штатний розпис»,
виданого ПрАт «Страхова компанія » з
метою вдосконалення системи
управління та оптимізації штатної
структури та з урахування результатів
господарської діяльності з 15 вересня
2014 року виключена посада «директор
Черкаської дирекції з продажу
Управління страхування по Черкаській
області» -1 одиниця.

14 липня 2014 року позивачу було
направлено повідомлення №07/2014 від 14
липня 2014 року про скорочення посади, з
якого вбачається, що у зв'язку з
запланованими змінами в
організаційній структурі ПрАТ
«СК«Еталон», а саме припинення
діяльності Черкаської дирекції з
продажу у складі Управління
страхування по Черкаській області,
його попереджено про наступне
звільнення з посади директора
Черкаської дирекції з продажу
Управління страхування по Черкаській
області на підставі п.1 ст. 40 КЗпП
України, що відбудеться 15 вересня 2014
року.

Як вбачається з акту про відмову від
підпису про отримання повідомлення від
14 липня 2014 року, директором УС по
Черкаській області Канавським О.А. та
заступником директора УС по Черкаській
області Дудник В.Л. складено цей акт в
тому, що в їх присутності 14 липня 2014
року ОСОБА_1 було зачитане повідомлення
про заплановане скорочення посади , що
отримане на електронну пошту директора
УС по Черкаській області Канавського
О.А. ОСОБА_1 з повідомлення ознайомився,
однак від підпису про отримання
повідомлення відмовився, нічим не
мотивуючи свою відмову.

У зв'язку з цим суд вважає, що позивач
вчасно, 14 липня 2014 року, тобто більше
ніж за два місяці до майбутнього
скорочення, був повідомлений про
наступне вивільнення як це
передбачено нормами КЗпП України.

Про те, що на адресу його керівництва 14
липня 2014 року надійшло повідомлення
про його майбутнє звільнення позивач
також вказує у своїй позовній заяві.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що
закон вимагає попередити працівника
персонально про наступне вивільнення
не пізніше ніж за два місяці та вказати
точну дату наступного звільнення.
Посилання письмового попередження про
наступне вивільнення поштою не
рекомендується. Як вбачається з
матеріалів справи, ПрАТ «СК «Еталон»
виконало вимоги даного закону та
попередило позивача 14 липня 2014 року
року, про скорочення посади директора
Черкаської дирекції з продажу
Управління страхування по Черкаській
області з 15 вересня 2014 року, тобто більш
між за два місяці до майбутнього
скорочення.

Суд також приймає до уваги положення ч.3
ст.64 ГК України, відповідно до яких,
підприємство самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис.

Як вбачається з довідки ПрАТ «СК
«Еталон» від 30 жовтня 2014 року, з 1 липня
2014 року по теперішній час вільні
вакантні посади в діючому штатному
розкладі Товариства відсутні, у зв'язку
з чим, відповідач не міг запропонувати
та перевести позивача на іншу роботу на
цьому ж підприємстві, у штатному
розписі якого на час звільнення
позивача не було вакантних посад.

Крім того, погоджуючись із своїм
звільненням, позивач 8 вересня 2014 року
особисто написав заяву в якій вказав,
що у зв'язку зі звільненням та
неможливістю отримати трудову книжку
особисто він просить направити її за
адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська,25,
РУС по Черкаській області.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходиться до висновку про законність
звільнення з посади позивача і
необґрунтованість позовних вимог, і
оскільки рішенням суду позивачу
відмовлено в поновлені на роботі, не
підлягає і до задоволення вимога про
стягнення середнього заробітку та час
вимушено прогулу.

На підставі ст. 40,42,49-2, КЗпП України,
керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213, ЦПК України,
суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" про
поновлення на роботі у зв'язку з
незаконним звільненням та виплату
компенсації за час вимушеного прогулу
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду
виготовлено 29 грудня 2014 року.

Головуючий: Р. В. Демчик