Номер провадження № 22-ц/785/1409/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайсуду Одеської області від 04
листопада 2013 року, в цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, ОСОБА_3, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса
Білгород-Дністровського районного
нотаріального округу Одеської області
- ОСОБА_6 про визнання заповітів
недійсними, -

встановила:

20.05.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом, в якому просила визнати
недійсними заповіти її матері - ОСОБА_7,
що посвідчені виконкомом
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району від
29.07.2003 року та приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського районного
нотаріального округу Одеської області
- ОСОБА_6 від 07.06.2005 року посилаючись на
те, що заповіти посвідчені вказаними
посадовими особами з порушенням вимог
ст.44 Закону України «Про нотаріат», а
саме; не належним чином було
перевірено, що особа, яка звернулася за
вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює
значення, зміст, правові наслідки цієї
дії.

Позивач вважає, що ОСОБА_7 складаючи
заповіти в силу свого віку і
хворобливого стану, не зовсім
адекватної поведінки, не усвідомлювала
значення, зміст та правові наслідки
вчинених нею заповітів, оскільки
раніше, 09.08.1994 року мати склала заповіт
на її користь, і все своє майно
заповідала саме позивачу у справі.
Скориставшись фізичним станом матері,
молодший брат позивача - ОСОБА_3
періодично забирав матір, та
користуючись цим впливав на заповідача
для оформлення вказаних заповітів,
оскільки бажав та за допомогою обману
заволодіти майном ОСОБА_7.

Рішенням Білгород - Дністровського
міськрайсуду Одеської області від
04.11.2013 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному
обсязі у зв'язку з тим, що заявлені нею
вимоги не доведені у встановленому
законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі вказуючи, її
мати - ОСОБА_7 не знала мови, якою
ведеться діловодство, і тексти
оформлювальних документів нотаріусом
не були їй перекладені а ні в письмовій
а ні в усній формі, що підтверджується
відсутністю в посвідчувальному написі
цих відомостей.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлений
в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав;

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не
доведені вимоги про порушення
виконкомом Випасненської сільської
ради Білгород-Дністровського району та
приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського районного
нотаріального округу Одеської області
- ОСОБА_6 під час посвідчення заповітів,
складених ОСОБА_7, вимог ст.44 Закону
України «Про нотаріат» щодо перевірки
того, що чи усвідомлювала ОСОБА_7 зміст
і правові наслідки своїх дій, коли
укладала ці заповіти.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч.2ст.626 ЦПК України,
договір є одностороннім, якщо одна
сторона бере на себе обов'язок перед
другою стороною вчинити певні дії або
утриматися від них, а друга сторона
наділяється лише правом вимоги, без
виникнення зустрічного обов'язку щодо
першої сторони.

Нотаріуси або посадові особи, які
вчиняють нотаріальні дії, посвідчують
заповіти дієздатних громадян, складені
відповідно до вимог законодавства
України і особисто подані ними
нотаріусу або посадовій особі, яка
вчиняє нотаріальні дії - ст.56 Закону
України «Про нотаріат».

Правилами ст.44 Закону України «Про
нотаріат» передбачено, що нотаріус
зобов'язаний встановити дійсні наміри
кожної із сторін до вчинення правочину,
який він посвідчує, а також відсутність
у сторін заперечень щодо кожної з умов
правочину.

Встановлення дійсних намірів кожного з
учасників правочину здійснюється
шляхом встановлення нотаріусом
однакового розуміння сторонами
значення, умов правочину та його
правових наслідків для кожної із
сторін.

Встановлення дійсних намірів однієї із
сторін правочину може бути здійснено
нотаріусом за відсутності іншої
сторони з метою виключення можливості
стороннього впливу на її
волевиявлення.

Правочин посвідчується нотаріусом,
якщо кожна із сторін однаково розуміє
значення, умови правочину та його
правові наслідки, про що свідчать
особисті підписи сторін на правочину.

Згідно ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу - ч.1ст.60 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_7 29.07.2003 року склала заповіт, яким
на випадок своєї смерті все своє майно
заповідала в рівних частках своїм
дітям: ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_3. Цей
заповіт посвідчений секретарем
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району ОСОБА_9,
і зареєстрований в реєстрі під №257.

07.07.2005 року ОСОБА_7 склала іще один
заповіт, яким на випадок своєї смерті
заповідала в рівних частках своїм
дітям: ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_3
земельну ділянку, розташовану на
території Випасненської сільської
ради, яка належить їй на праві
власності на підставі Державного акту
серії ОД №051797. Текст заповіту
прочитаний заповідачу приватним
нотаріусом Білгород-Дністровського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_6 і посвідчений
в присутності свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла у віці
97 років.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції для перевірки доводів
позивача була призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза щодо
ОСОБА_7 на предмет того, чи могла вона на
час кладення оспорюваних заповітів
розуміти значення своїх дій та їх
наслідки.

Висновком комісійної посмертної
судово-психіатричної експертизи від
22.08.2013 року, який міститься в акті №450,
підписаним членами комісія
встановлено, що на час складення
оспорюваних заповітів ОСОБА_7 розуміла
значення своїх дій та їх наслідки.

Допитані в судовому засіданні секретар
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району ОСОБА_9,
приватний нотаріус
Білгород-Дністровського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_6, свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_10, які
були присутні під час посвідчення
заповіту 07.07.2005 року підтвердили, що під
час вчинення посвідчувальних записів
відповідними посадовими особами
встановлювався дійсний намір ОСОБА_7 на
вчинення таких заповітів,
встановлювалося, чи розуміє заповідач
значення своїх дій, умов заповітів та
його правових наслідків.

Доказів того, що посадові особи, які
посвідчували оспорювані заповіти не
перевіряли того, чи усвідомлює ОСОБА_7
значення, зміст, правові наслідки
вчинених нею правочинів позивачем не
надано.

З огляду на викладені обставини
колегія суддів визнає, що суд першої
інстанції правомірно відмовив
позивачу в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, оскільки вони не
доведені в установленому законом
порядку і спростовуються доказами,
наданими відповідачами, третіми
особами у справі, та поясненнями
свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10, які були
присутні під час посвідчення заповіту
07.07.2005 року .

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України,
для скасування рішення суду першої
інстанції, та ухвалення нового рішення
про відмову позивачу в задоволенні
позову.

Апелянтом не надано доказів, якими були
б підтверджені доводи позивача про те,
що на час укладання оспорюваних нею
заповітів посадові особи при
посвідчені цих заповітів не перевіряли
того, чи усвідомлює ОСОБА_7 значення,
зміст, правові наслідки вчинених нею
правочинів. Не заслуговують на увагу і
доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 під
час укладання оспорюваних правочинів
не розуміла мови, на якій укладені ці
правочини, оскільки ці доводи не були
заявлені в позовних вимогах, та не були
предметом дослідження в суді першої
інстанції. Крім того, допитані в
судовому засіданні посадові особи, які
посвідчували оспорювані заповіти та
свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_10 підтвердили, що
під час вчинення посвідчувальних
записів посадові особи встановлювали
дійсний намір ОСОБА_7 на вчинення таких
заповітів, а значить вона розуміла
мову, на якій були складені нею
заповіти.

Інші доводи висновків суду першої
інстанції також не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 04 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвалу набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе