Виноградівський районний суд
Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/4559/14-ц
У Х В А Л А

18.12.2014 року
м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду
Трагнюк В.Р. ознайомившись, відповідно
до вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України з
матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
малолітніх дітей, треті особи: орган
опіки та піклування Іршавської
районної державної адміністрації,
орган опіки та піклування
Виноградівської районної державної
адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітніх дітей, треті
особи: орган опіки та піклування
Іршавської районної державної
адміністрації, орган опіки та
піклування Виноградівської районної
державної адміністрації.

Ознайомившись із матеріалами позову,
приходжу до висновку, що позовна заява
підлягає поверненню позивачу на тій
підставі, що така не підсудна даному
суду, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
місцем проживання відповідача
позивачем зазначено с. Березинки, №644,
Свалявського району Закарпатської
області.

У відповідності до вимог ч.1 ст.109 ЦПК
України, позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України,
якщо справа не підсудна суду, то це є
підставою для відмови у відкритті
провадження по справі та поверненні
такої заяви її заявнику (особі, що її
подала).

Як зазначено Вищим спеціалізованим
судом України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, викладеному за
наслідками розгляду листа голови
Печерського районного суду м. Києва
щодо деяких спірних питань судової
практики, Судова палата у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ зазначає, що згідно
з положенням частини першої статті 109
ЦПК України позови: до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Однією із умов реалізації права особи
на пред'явлення позову є дотримання
вимог підсудності, інакше позовна
заява підлягає поверненню заявнику
(пункт 4 частини третьої статті 121 ЦПК
України).

У зв'язку із цим підсудність як умова
реалізації права на пред'явлення
позову тісно пов'язана з процесуальною
правоздатністю та компетентністю суду.

Відповідно до частини першої статті 8
Закону України “Про судоустрій і
статус суддів” ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його
справи в суді, до підсудності якого
вона віднесена процесуальним законом.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з частиною першою статті 29 ЦК
України є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель

тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти
від місяця перебування фізичної особи,
тобто того місця, де він тимчасово не
проживає, а знаходиться.

У зв'язку з наведеним судом мають
прийматися до уваги положення Закону
України “Про свободу пересування та
вільний вибір місяця проживання в
Україні”, який регулює відносини,
пов'язані зі свободою пересування та
вільним вибором місця проживання в
Україні, а також визначає порядок
реалізації свободи пересування та
вільного вибору місця проживання і
встановлює випадки їх обмеження. Під
місцем перебування розуміється
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше 6 місяців на рік.
Під місцем проживання цей Закон
визначає
адміністративно-територіальну
одиницю, на території якої особа
проживає строком понад 6 місяців на рік
(стаття 3 Закону).

Громадяни України, а також іноземець чи
особа без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, зобов'язані протягом 10 днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання (стаття 6 Закону).

Реєстрація місця перебування
здійснюється за заявою особи, яка
зобов'язана подати її протягом семи
днів після прибуття в
місцеперебування. При реєстрації місця
перебування особи інформація про неї
повідомляється до органу реєстрації за
місцем проживання особи (стаття 8
Закону).

Отже, пред'явлення позову за
місцезнаходженням відповідача можливе
лише в суд за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування. Саме по собі отримання
відповідачем поштової кореспонденції
за певною адресою без реєстрації за
цією адресою свого місця проживання чи
місця перебування є неправильним
визначенням підсудності.

Оскільки позивачем не наведено жодної
обставини, що б свідчила про наявність
передбачених законом підстав для
застосування правил альтернативної
підсудності, суд вважає, що в даному
випадку дана справа не підсудна
Виноградівському районному суду
Закарпатської області, а позивачу
належить звернутися до суду за місцем
проживання відповідача.

На підставі викладеного, керуючись п.4
ч.3 ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання
малолітніх дітей, треті особи: орган
опіки та піклування Іршавської
районної державної адміністрації,
орган опіки та піклування
Виноградівської районної державної
адміністрації, – повернути позивачу.

Роз’яснити позивачу про його право
звернутися з даним позовом до суду за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання або
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем перебування
відповідача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3