Справа №545/2728/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтава цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
територіальної громади с.Микільське
Полтавського району Полтавської
області в особі Микільської сільської
ради Полтавського району Полтавської
області, треті особи: Полтавська
районна державна нотаріальна контора,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним
позовом до відповідача територіальної
громади с.Микільське Полтавського
району Полтавської області в особі
Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, який
проживав в АДРЕСА_2. Його дружина ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_5 все
належне їй майно заповідала в рівних
частках своїм племіннику ОСОБА_2 та
племінниці ОСОБА_3 На час смерті
дружини ОСОБА_4 був непрацездатним, мав
право на обов'язкову частку у спадщині,
в зв'язку з чим звернувся з заявою до
нотаріуса про прийняття спадщини.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина. Згідно із залишеним ним
заповітом належну йому на праві
особистої приватної власності частку
квартири АДРЕСА_1 він заповідав ОСОБА_2.
Все інше, належне йому на праві
власності майно, а саме, частина
домоволодіння з земельною ділянкою по
АДРЕСА_2, земельний пай в розмірі 3,23 га,
майновий пай, частину автомобіля М-412,
гаража та майна, яке знаходиться в
будинку, де вони проживали однією
сім'єю, заповітом не охвачене. На час
смерті ОСОБА_4 проживав та був
зареєстрований у власному
домоволодінні, розташованому по
АДРЕСА_2 на земельній ділянці розміром
0,12 га, яка належала ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю НОМЕР_4 від 14 вересня
1998 року. Починаючи з 2006 року вона
проживала з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією
сім'єю. Після смерті ОСОБА_5 проживала
однією сім'єю з ОСОБА_4, вели спірне
господарство, був спільний бюджет,
оскільки своїх дітей у нього не було.
Пізніше зареєструвалась у будинку,
який належав ОСОБА_4, що розташований по
АДРЕСА_2.

Вказала, що оскільки заповітом не
охоплено все спадкове майно, а також
відсутність спадкоємців за законом
першої, другої, третьої черг, вона має
право на спадкування за законом у
четверту чергу. Фактично вона прийняла
спадщину після смерті спадкодавця,
оскільки була зареєстрована та
проживала за тією адресою, що і
спадкодавець. Все спадкове майно, яке
не охвачене заповітом, ОСОБА_4 обіцяв
заповідати їй. Але офіційний заповіт
залишити не встиг, так як раптово помер.
Вона з матір'ю провели його поховання.

Встановлення юридичного факту її
проживання однією сім'єю із
спадкодавцем не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини має значення
для належного оформлення права на
спадщину та одержання свідоцтва про
право на спадщину.

Враховуючи вказане, просила встановити
факт проживання її та ОСОБА_4 однією
сім'єю в домоволодіння по АДРЕСА_2 не
менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини, а саме, з 2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1
позов підтримала та пояснила, що в
літку 2006 року почала проживати однією
сім'єю з ОСОБА_4 Перейшла проживати до
ОСОБА_4 оскільки з приходом до їх сім'ї
невістки - дружини її брата ОСОБА_16 у
домі почалися сварки, через те що
невістка вела аморальний спосіб життя.
За їх малолітньою дитиною необхідно
було доглядати, невістка була
позбавлення права материнства на
дитину, а тому їй також приходилось
допомагати у догляді за дитиною. В 2011-2012
роках вона навчалася в м.Полтаві та
проживала у міський квартирі сім'ї
ОСОБА_4.

Одночасно їздила до їх будинку в
с.Микільське та доглядала за ним. День
народження ОСОБА_4 завжди святкували у
нього дома або у них. Під час проживання
однією сім'єю з ОСОБА_4 до її зобов'язань
входило випасати гусей, винести сміття,
прибрати у господарстві, сходити до
магазину за покупками. У них був
спільний бюджет, гроші давала її мати,
пізніше отримувала стипендію в
училищі, яку залишала у сім'ї ОСОБА_4.
Коли ОСОБА_4 в 2011 році перебував у
лікарні, вона відвідувала його один або
два рази, ліки купувала її мати.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6
вважала, що позов слід задовольнити.

Представник відповідача -
територіальної громади с.Микільське
Полтавського району Полтавської
області в особі Микільської сільської
ради Полтавського району Полтавської
області до суду направив заяву про
розгляд справи без його участі, при
вирішення позову покладався на розсуд
суду.

Представник третьої особи -
Полтавської районної державної
нотаріальної контори направив до суду
заяву, в якій просив справу розглянути
без його участі.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечили проти позову.

Представник третьої особи адвокат
ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні
позову у зв'язку з недоведеністю.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_1 є її
дочкою. Проживає її сім'я, в том числі і
ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_3 поряд з
будинком №24, в якому проживали ОСОБА_4
та ОСОБА_5 Із ОСОБА_4 у її сім'ї склались
добрі стосунки. Спочатку допомагали їм
у будівництві будинку, потім впоратися
із господарством. До її доньки ОСОБА_1
вони відносилися як до своєї онуки.
Починаючи з 2006 року ОСОБА_1 проживала у
будинку, що належав ОСОБА_4, а зимою
проживала у квартирі в м.Полтава.
Оскільки ОСОБА_5 були людьми похилого
віку, ОСОБА_1 допомагала їм по
господарству, допомагала на городі,
впорювалася з іншим господарством. В 2013
році донька поступила навчатись в
Полтавське ПТУ і проживала в
Полтавській квартирі ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_1 є йому
прийомною донькою. Знає її з 2002 року.
Подружжя ОСОБА_4 дуже її любили, а тому
відносились як до своєї онуки.
Починаючи з 2006 року ОСОБА_1 фактично
постійно проживала у ОСОБА_4, з ранньої
весни до пізньої осені в с.Микільське, а
взимку в їх квартирі в м.Полтава.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_4 в
1983-1984 роках розпочав будівництво в
с.Микільське Полтавського району.
Сусіди йому надавали допомогу, потім
почав з ними дружити. За вісім років до
смерті ОСОБА_4 дізнався, що у ОСОБА_4 не
було своїх дітей. За два роки до смерті
ОСОБА_4 був у нього, господарювали у
нього ОСОБА_1 та її мати. Йому відомо, що
ОСОБА_1 проживала у ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення позивача, її
представника, третіх осіб,
представника третьої особи, свідків,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5
перебували у зареєстрованому шлюбі з 22
грудня 1967 року, що підтверджується
копією повторного свідоцтва про шлюб,
виданого виконавчим комітетом
Щербанівської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області 15 травня 2013 року (а.с.79).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданому 13 червня 2013 року
виконавчим комітетом Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області, ОСОБА_4, який
проживав в АДРЕСА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.13).

ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_4) померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
видане 25 листопада 2012 року Октябрським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області (а.с.68).

При житті ОСОБА_5 склала заповіт серії
ВРТ №858107 від 19 липня 2012 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області Денисенко
Л.М., відповідно до якого все належне їй
майно вона заповідала в рівних частках
своїм племіннику ОСОБА_2 та племінниці
ОСОБА_3 (а.с.20).

На час смерті дружини ОСОБА_4 був
непрацездатним та відповідно до ст.1241
ЦК України мав право на обов'язкову
частку у спадщині, в зв'язку з чим
звернувся з заявою до приватного
нотаріуса Полтавського міського
нотаріального округу Денисенко Л.М. про
прийняття спадщини (а.с.76).

ОСОБА_4 пережив свою дружину. Після
його смерті відкрилась спадщина.

Згідно із залишеним ним заповітом
належну йому на праві особистої
приватної власності частку квартири
АДРЕСА_1 він заповідав ОСОБА_2. Заповіт
посвідчено приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Денисенко Л.М. 25 квітня 2013 року.
Все інше, належне йому на праві
власності майно:

частина домоволодіння з земельною
ділянкою по АДРЕСА_2, земельний пай в
розмірі 3,23 га, майновий пай, частину
автомобіля М-412, гаража та майна, яке
знаходиться в будинку, де вони
проживали однією сім'єю, заповітом не
охвачене (а.с.59).

На час смерті ОСОБА_4 проживав та був
зареєстрований в домоволодінні,
розташованому по АДРЕСА_2, що
підтверджується довідкою №1203, виданою
виконавчим комітетом Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області від 03 липня 2014 року
(а.с.53). Даний житловий будинок з
господарськими будівлями, відповідно
до свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 11 липня 2008 року,
зареєстрований за ОСОБА_4

Вказане домоволодіння розташоване
на земельній ділянці розміром 0,12 га,
яка належала померлому ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю НОМЕР_4
від 14 вересня 1998 року.

ОСОБА_8, яка є матір'ю позивача, проживає
АДРЕСА_4, що знаходиться поруч з
домоволодінням, належним ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою, виданою
Микільською сільською радою (а.с.7).
Батьки її матері позивача, матір,
допомагали ОСОБА_4 в будівництві
житлового будинку та господарських
споруд. В дитинстві ОСОБА_1 весь час
проводила у домоволодінні подружжя
ОСОБА_4, а останні піклувались за неї,
оскільки не мали своїх дітей.

Починаючи з 2006 року, здоров'я у ОСОБА_4
погіршилося. Він потребував догляду. За
його проханням ОСОБА_1 стала проживати
у його будинку, виконуючи обов'язки з
приготування їжі, прання одежі,
прибирання в господарстві, обробляла
присадибну земельну ділянку. У них був
спільний бюджет, який складався з
пенсії ОСОБА_4, грошей, що виділялись
ОСОБА_15, матір'ю позивача, а пізніше
стипендії ОСОБА_1

В той час, коли хворіла ОСОБА_5,
дружина ОСОБА_4, в 2012 році ОСОБА_1
проживала в будинку по АДРЕСА_2,
доглядала за житлом, вела господарство.
На вихідні дні приїздила до міської
квартири ОСОБА_4, привозила продукти
харчування, допомагала прибирати в
квартирі, готувати їжу.

ОСОБА_1 була зареєстрована в будинку
по АДРЕСА_2, що підтверджується
відміткою в паспорті НОМЕР_3, виданому
Полтавським РВ УМВС України в
Полтавській області 08 вересня 2011 року
(а.с.4).

Після смерті ОСОБА_4, його поховання
провели ОСОБА_1 та ОСОБА_8, що
підтверджується квитанціями, актом,
довідкою Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області (а.с.10).

Заповітом, складеним ОСОБА_4 не
охоплено все спадкове майно,
спадкоємці за законом першої, другої,
третьої черг відсутні.

Фактично ОСОБА_1 прийняла спадщину
після смерті спадкодавця, оскільки
залишилась проживати та
зареєстрованою у будинку АДРЕСА_2, який
належав ОСОБА_4, що підтверджується
актом, складеним особами, яки проживали
поряд, затвердженого Микільським
сільським головою Полтавського району
Полтавською області, довідкою
виконавчого комітету Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області №2316 від 20 жовтня
2014 року (а.с.6, 109).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не заявив про відмову від неї.
Довідкою Полтавської районної
державної нотаріальної контори
підтверджено, що заяв про відмову від
спадщини до нотаріальній контори не
надходило.

Встановлення юридичного факту її
проживання однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
має значення для оформлення права на
спадщину та одержання свідоцтва про
право на спадщину.

Відповідно до ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна, або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Згідно положень статті 3 СК України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом,мають взаємні права та
обов'язки. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом, і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 вищевказаної
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7, при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3
про те, що сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

У суду не має підстав ставити під
сумнів достовірність і правдивість
того, що позивач дійсно проживала з 2006
року, однією сім'єю з спадкодавцем
ОСОБА_4

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позивач в передбаченому
законом порядку довела про те, що вона
мешкала з ОСОБА_4 однією родиною більше
ніж п'ять років, тому вважає можливим
встановити факт проживання однією
сім'єю не менше ніж п'ять років, а саме з
01 вересня 2006 року по день смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто частково
задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 218, 256,
259 ЦПК України, ст.ст.1264, 1268 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної
громади с.Микільське Полтавського
району Полтавської області в особі
Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області, треті особи: Полтавська
районна державна нотаріальна контора,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім'єю задовольнити
частково.

Встановити, факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не менш як п'ять
років, а саме, з 01 вересня 2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський райсуд в
десятиденний строк з дня його
проголошення, а у разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду

Л.В.Шелудяков