інстанції - Котенко О. А.Номер
провадження 22-ц/788/1912/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 34
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе"

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 01 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
"Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Моторне (транспортне) страхове бюро
України

про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в
и л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 01 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» на
користь ОСОБА_3 51660,99 грн. майнової
шкоди, 800 грн. моральної шкоди, 650 грн. за
проведення експертизи та 705,60 грн. за
проведення дослідження спеціаліста.
Вирішено питання розподілу судового
збору.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, просить зазначене рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.
При цьому, вважає, що обов'язок
компенсувати матеріальну шкоду
внаслідок ДТП покладений на Моторно
(транспортне) страхове бюро України та,
що позивачем не надано доказів
понесення витрат на ремонт, що є
підставою відмови у позові.

Заслухавши пояснення представника
апелянта та третьої особи, які
підтримали апеляційну скаргу,
заперечення позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що власником
джерела підвищеної небезпеки є
відповідач ПАТ «СМНВО ім.М.В.Фрунзе», а
водій ОСОБА_4 перебував з ним в трудових
відносинах, тому відповідач є
відповідальною особою за заподіяну
позивачу майнову та моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на матеріалах справи та
нормах закону.

З довідки про ДТП № 9261202, виданої 31
березня 2014 року Відділенням
Державтоінспекції вбачається, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що мала місце 06 вересня 2013 року
по вул. Металургів в м. Суми автомобіль
«HONDA» Pilot, д. н. НОМЕР_1, який належить
позивачу ОСОБА_3, під керуванням його
дружини ОСОБА_5 зазнав механічних
пошкоджень, внаслідок наїзду на нього
трактору «Т150К-09», належного ПАТ «СМНВО
ім. М.В. Фрунзе» під керуванням
тракториста ОСОБА_4 (а.с. 79)

Винним у ДТП згідно постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 03 жовтня 2013 року є ОСОБА_4 (а.с. 6)

Автомобіль позивача на момент
дорожньо-транспортної пригоди був
застрахований в ПАТ «ХДІ страхування»
на підставі полісу АЕ/0179539
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 06 січня 2013 року. (а.с. 64)

Поліс страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів або страховий
сертифікат «Зелена картка» на трактор
з причепом відсутній. (а.с. 79)

З матеріалів справи вбачається, що у
вересні 2013 року позивач звертався до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України із заявою-повідомленням
про страховий випадок.

Листом № 3/1-05/25167 від 13 вересня 2013 року
МТСБУ відмовило позивачу у виплаті
йому страхового відшкодування у
зв'язку з тим, що МТСБУ не має правових
підстав для здійснення відшкодування
із фонду захисту потерпілих, оскільки
згідно п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" трактор не вважається
транспортним засобом, так як щодо нього
не встановлено коригуючий коефіцієнт.
(а.с. 7)

За висновком № 012/086/2014 судової
автотоварознавчої експертизи від 16
червня 2014 року, вартість матеріального
збитку, заподіяного власнику
ушкодженням автомобіля «HONDA» Pilot, д. н.
НОМЕР_1, отриманих внаслідок ДТП,
складає 51660,99 грн. (а.с. 105)

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 41 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що МТСБУ за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння, зокрема: транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі.

Відповідно до вимог статті 21 вказаного
Закону, зокрема 21.3 цієї статті, на
території України забороняється
експлуатація транспортного засобу (за
винятком транспортних засобів, щодо
яких не встановлено коригуючий
коефіцієнт в залежності від типу
транспортного засобу) без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
чинного на території України, або
поліса (сертифіката) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, укладеного в іншій
країні з уповноваженою організацією із
страхування цивільно-правової
відповідальності, з якою МТСБУ уклало
угоду про взаємне визнання договорів
такого страхування.

Пунктом 1.5 статті 1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" надане визначення наземних
транспортні засоби (далі - транспортні
засоби), згідно з яким це пристрої,
призначені для перевезення людей
та/або вантажу, а також встановленого
на ньому спеціального обладнання чи
механізмів, механізмів, які підлягають
державній реєстрації та обліку у
відповідних підрозділах Міністерства
внутрішніх справ України (далі -
відповідні підрозділи МВС України)
та/або допущені до дорожнього руху, а
також ввезені на митну територію
України для тимчасового користування,
зареєстровані в інших країнах.

Таким чином, не вважається
транспортним засобом пристрій, який
підпадає під ознаки, зазначені у п. 1.5
ст. 1 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", але щодо якого
не встановлено коригуючий коефіцієнт
залежно від типу транспортного засобу.

Згідно Розпорядження Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України від 09 липня
2010 року № 566 "Про деякі питання
здійснення обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" коригуючий коефіцієнт для
такого транспортного засобу як трактор
не встановлено.

Крім того, пунктом 22 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 01 березня 2013 року № 4
"Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" роз'яснено, що
при вирішенні спорів щодо
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, судам слід мати
на увазі, що для цілей обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності володільців
транспортних засобів у пункті 1.5 статті
1 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" наведено
визначення транспортних засобів. У
зв'язку із цим, якщо шкоди завдано з
вини особи, діяльність якої пов'язана з
використанням іншого транспортного
засобу (наприклад, гужової повозки,
велосипеда) або механізму, що не
належить до транспортних засобів
(сільськогосподарські збиральні
машини, косарки тощо), цивільно-правова
відповідальність якої не підлягає
обов'язковому страхуванню, шкода
відшкодовується за загальними
правилами, визначеними ЦК.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з власника трактору вартості
відновлювального ремонту автомобіля
позивача.

Доводи апелянта про те, що позивач не
надав доказів вартості фактичних
затрат відновлювального ремонту, не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
надав висновок експертного
автотоварознавчого дослідження,
складеного експертом Сумського
відділення при Харківському
науково-дослідному інституті судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса
від 13 вересня 2013 року, згідно якого на
період огляду пошкодженого автомобіля
09 вересня 2013 року, вартість
матеріального збитку, що складався із
заміни, ремонту запчастин та вартості
відновлювальних робіт, становить 38496,13
грн. (а.с. 9)

Але за клопотанням представника
відповідача ухвалою від 14 лютого 2014
року була призначена судова
автотоварознавча експертиза,
проведення якої було доручено КЕЦ
Фірмі «Ікар ВМЗ Сервіс». (а.с. 62, 66)

За результатом огляду автомобіля
експертом цієї установи, що проводився
22 квітня 2014 року, була визначена
вартість матеріального збитку
пошкодження автомобіля «HONDA» Pilot, д. н.
НОМЕР_1, в сумі 51660,99 грн. без врахування
ПДВ.

Різниця у вартості пояснюється
підвищенням ціни на запасні частини
станом на час повторного огляду.

Огляд пошкодженого автомобіля
здійснювався за участю представника
відповідача і зауваження щодо
неповноти експертного висновку
представником відповідача не
заявлялись.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції також
встановлено, що на дату визначення
матеріального збитку КЕЦ Фірмою «Ікар
ВМЗ Сервіс» дефекти аварійного
характеру не були усунуті позивачем у
відповідності з вимогами Стандарту № 1
з оцінки та Методики по оцінці колісних
транспортних засобів. Той факт, що
позивач самостійно здійснив часткове
відновлення автомобіля не впливає на
висновок щодо розміру матеріального
збитку в сумі 51660,99 грн. на час розгляду
справи в суді.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе" відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 01 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко