АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №635/8467/13-ц
Провадження№ 22-ц /790/1183/14
Головуючий 1 інст. - Юдін
13 лютого 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів
-Коростійової В.І., Івах А.П.,
секретаря - Литвин О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 16 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що він з ОСОБА_1
перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26
грудня 1992 року. Від шлюбу є повнолітній
син. Подружнє життя не склалося.
Постійне непорозуміння та сварки
зруйнували почуття, відповідачка
поводиться агресивно. Шлюбні стосунки
припинено. Примирення неможливо.
Розірвати шлюб в позасудовому порядку
дружина відмовляється.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 16 грудня 2013
року позов задоволено, шлюб між
сторонами розірвано.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати зазначене вище
судове рішення, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права. Зазначала, що за час наданий
судом для примирення, між нею та
чоловіком почало з'являтись
порозуміння та вони сподіваються на
покращення взаємин і збереження шлюбу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримала, ОСОБА_2
категорично заперечував проти
задоволення скарги.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб
грунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка; примушування до шлюбу не
допускається.

За змістом закону, принцип
добровільності шлюбу, гарантований
ст.51 Конститу України, є чинним не лише
на стадії реєстрації шлюбу. Саме
добровільністю шлюбу зумовлена
можливість і його розірвання.

Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
26 грудня 1992 року. Шлюб зареєстрований у
Виконавчому комітеті Височанської
селищної ради Харківського району
Харківської області, актовий запис №62.
Неповнолітніх дітей сторони не мають.
Причиною розпаду сім'ї є відсутність
взаєморозуміння, втрата почуття любові
з боку позивача. Сторони спільного
господарства не ведуть, шлюбно-сімейні
відносини не підтримують.

З матеріалів справи вбачається, що
судом у відповідності до вимог ст.111 СК
України, було вжито заходів щодо
примирення подружжя - сторонам
надавався строк для примирення з 14
жовтня 2013 року по 16 грудня 2013 року,
проте подружжям згоди щодо збереження
шлюбу досягнуто не було. За твердженням
позивача в зазначений період поведінка
ОСОБА_1 жодним чином не сприяла
примиренню.

Задовольняючи позовні вимоги про
розірвання шлюбу суд першої інстанції
правильно виходив з того, що подальше
збереження шлюбу суперечить інтересам
позивача та примирення і збереження
шлюбу між сторонами неможливе.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд вважає, що
суд повно і всебічно з'ясував всі
дійсні обставини справи та виконав
інші вимоги цивільного судочинства і
прийшов до правильного висновку про
неможливість збереження сім'ї, вирішив
дану справу згідно із законом,
враховуючи категоричну позицію
позивача, щодо неможливості збереження
шлюбу.

Про будь-які обставини які б свідчили
про бажання ОСОБА_1 зберегти сім`ю та
заходи, які вона вживала або має намір
вжити для цього відповідачка не
зазначала. Навпаки, згідно даних суду
пояснень та письмових доказів, між
сторонами триває конфлікт, ОСОБА_1
зверталась до правоохоронних органів з
приводу поведінки позивача, питання
щодо поділу спільного майна між
сторонами вирішується в судовому
порядку.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що можливість
примирення сторін на час розгляду
справи втрачена.

Рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи, ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України
для скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції, судовою колегією не
встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319
ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 16 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді