Справа № 202/6787/14-ц
Провадження № 2/202/4441/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, процентів та штрафних санкцій за порушення умов зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06 березня 2014 року звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з Відповідача ОСОБА_2 на свою користь борг за борговою розпискою в розмірі 36 653 грн.05 коп., та судові витрати у розмірі 366 грн.53 коп.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2014 року цивільну справу № 171/616/14-ц передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідно до боргової розписки від 14.10.2011 року, Відповідач ОСОБА_2 отримала в борг 4 000 дол. США. Вищезазначена розписка містить кінцеву дату повернення боргу 14.10.2012 року.

Відповідач ОСОБА_2 у вказані строки не виконала жодні зі своїх зобов'язань, повністю ігноруючи прохання Позивача повернути йому позики, та всіляко ухиляється від спілкування з Позивачем, та відмовляється добровільно повернути отриману позику. Станом на 03.03.2014 року заборгованість за договором позики складає 36653 грн. 05 коп., а саме: 31972 грн.00коп. - сума боргу за основним позовом; 3101 грн.39 коп. - сума процентів за користування грошовими коштами; 255грн. 78 коп. - сума інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання; 1323 грн. 88 коп. - сума відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги в подальшому відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явився. Заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що нею борг погашено повністю.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики. За договором позики ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4000 дол. США, а ОСОБА_2 зобов'язувалася повернути таку ж суму грошових коштів до 14 жовтня 2012 року. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивач надав суду розписку від 14.10.2011 року (а.с.37).

Згідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник (боржник), який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням неустойки відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли позика мала бути повернута, до дня її фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу в розмірі 31792 грн.00 коп. (станом на 14.10.2012 року: 4000 дол. США х 7,993) законні та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1323 грн. 88 коп.

Згідно ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Строк повернення грошових коштів за договором позики 14.10.2012 року, період нарахування з 15.10.2012 року по 03.03.2014 року включно, складає 398 днів, звідси три відсотка річних становить 1323грн.88 коп.

Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги позивача в цій частині законні та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3101грн. 39 коп., то суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 255грн.78 коп., оскільки індекс інфляції ( індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначено договором у гривні. Оскільки між сторонами був укладений договір в іноземній валюті, то позовні вимоги в цій частині позову не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 332 грн.95 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 629, 1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 169, 212-215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, процентів та штрафних санкцій за порушення умов зобов'язання - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 31972 грн. 00 коп., три відсотки річних 1323 грн.88 коп. та судові витрати по справі в розмірі 332 грн.95 коп., всього 33628 грн. 84 коп. ( Тридцять три тисячі шістсот двадцять вісім гривен 84 коп. )

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П.Слюсар