АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф.,
Слободянюк С.В.,

при секретарі Івченко О.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 19 червня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Відкрите
акціонерне товариство Комерційний
банк «Надра», про виправлення описки у
виконавчому листі та визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню,-

УСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року заявник ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою, згідно
якої просить виправити помилку у
виконавчому листі, який виданий 21
березня 2013 року Шевченківським
районним судом м. Києва по справі №
2-8390/10, а саме, замість зазначеного
строку пред'явлення його до виконання
«до 20.08.2013 року» зазначити «до 20.08.2011
року» та у зв'язку з цим визнати, що
даний виконавчий лист є таким, що не
підлягає виконанню.

Заяву мотивує тим, що у вказаному
виконавчому листі заявник визначений,
як боржник, а Відкрите акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра»,
як стягувач. При цьому, у даному
виконавчому документі також зазначено,
що він набрав чинності 19 серпня 2010 року,
а передбачений ним строк пред'явлення
його до виконання встановлений до 20
серпня 2013 року.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014 року
узадоволенні заяви ОСОБА_1 про
виправлення помилки у виконавчому
листі та визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню -
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити вимоги заяви в повному
обсязі.

Вважає, що суд постановив оскаржувану
ухвалу з неповним з'ясуванням обставин,
що маютьзначення для справи та з
порушенням норм процесуального права,
у зв'язку з чим вона є неправосудною та
підлягає скасуванню.

Унікальний номер справи: 761/15530/14-ц№
апеляційного провадження:
22-ц/796/11581/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Кравець Д.І.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Посилається, що виконавчий лист був
виданий 21.03.2013 р., тобто після набрання
чинності Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» (набрав
чинності 08.03.2011р.), тому даний
виконавчий лист міг бути пред'явлений
протягом року з дати набрання цим
виконавчим листом чинності, що
зазначена у ньому, тобто з 20.08.2010 р. до
20.08.2011 р. Отже, на момент видачі даного
виконавчого листа, сплив (закінчився)
однорічний строк, передбачений ч. 1 ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження», для пред'явлення до
виконання цього виконавчого листа, а
відтак на момент видачі вказаного
виконавчого листа, тобто станом на
21.03.2013 р., він був таким, що не підлягав
виконанню. Відтак, зважаючи на
вищенаведене, даний виконавчий лист
мав бути визнаний судом таким, що не
підлягає виконанню.

Вказує, що при оформленні та видачі
зазначеного виконавчого листа у ньому
допущено помилку, яка полягає у
помилковому визначені строку
пред'явлення його до виконання, тобто
помилково визначено дату, до якої може
бути пред'явлено до виконання цей
виконавчий лист, а саме у ньому вказано:
«Строк пред явлення до виконання до
20.08.2013 року», але згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження», зважаючи на те, що цей
виконавчий лист видано 21.03.2013 р., тобто
після набрання чинності Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про виконавче провадження» та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» (набрав
чинності 08.03.2011р.), з урахуванням п. 4
Розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» цього ж Закону, датою, до
якої вказаний виконавчий лист може
бути пред'явлений до виконання, має
бути - 20.08.2011 р. Зазначена помилка,
допущена при оформленні та видачі
цього виконавчого листа має бути
виправлена судом шляхом зміни у ньому
помилкового запису «Строк пред'явлення
до виконання до 20.08.2013 року» на
правильний запис у ньому «Строк
пред'явлення до виконання до 20.08.2011
року».

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено,
що рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 12 липня 2010 року,
ухваленим у справі № 2-8390/10, позов
Відкритого акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4,
ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено
та стягнуто солідарно з відповідачів
на користь позивача заборгованість у
сумі 244 629 грн. 91 коп., судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 1 700 грн. 00
коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а
всього загальною сумою 246 449 (двісті
сорок шість тисяч чотириста сорок
дев'ять) грн. 91 коп.

На виконання зазначеного рішення суду,
яке набрало законної сили 20 серпня 2010
року, Шевченківським районним судом м.
Києва 21 березня 2013 року було видано
виконавчий лист, в якому вказано строк
пред'явлення його до виконання
протягом трьох років, а саме, до 20
серпня 2013 року.

Разом з тим, як вбачається зі змісту
заяви, заявник посилаючись на п. 4
Розділу II Прикінцевих та перехідних
положень Закону України від 4 листопада
2010 року № 2677-УІ «Про внесення змін до
Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» та ч. 2 ст. 22
Закону України «про виконавче
провадження», серед іншого вказує, що
при оформленні даного виконавчого
листа судом було допущено помилку, а
саме, замість правильного строку
пред'явлення його до виконання «до
20.08.2011 року» помилково зазначено «до
20.08.2013 року».

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
зазначені посилання заявника є
помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 та п. 1 ч. 2
ст. 21 Закону України «Про виконавче
провадження», який діяв на час набрання
судовим рішенням законної сили,
виконавчі листи та інші судові
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом трьох років. Строки,
зазначені у частині першій цієї статті,
встановлюються для виконання рішень і
вироків судів у частині майнових
стягнень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а у випадках, коли
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановления.

Згідно з Законом України від 4
листопада 2010 року № 2677-УІ «Про внесення
змін до Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» було зменшено
строк пред'явлення до виконання
судових документів, зокрема виконавчих
листів, виданих судами, з трьох років до
одного.

При цьому, п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про виконавче провадження» та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» встановлено,
що виконавчі документи, видані до
набрання чинності цим Законом,
пред'являються до виконання у строки,
встановлені на момент їх видачі. Таким
чином, відповідно до зазначеної норми
виконавчі документи, видані судами до 9
березня 2011 року, підлягають
пред'явленню до виконання упродовж
трьох років починаючи з наступного дня
після їх видачі.

Відмовляючи в задоволенні вимог заяви
ОСОБА_1, суд першої інстанції
обґрунтовано встановив, що цим Законом
не врегульовано питання про строк
пред'явлення до виконання виконавчих
документів, перебіг якого розпочався
до 9 березня 2011 року, які станом на цю
дату видані не були, тому у даному
випадку за аналогією закону підлягають
застосовуванню положення саме п. 4
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки вважає, що враховуючи
вищенаведені положення законодавства,
строк пред'явлення до виконання
виконавчого документа, перебіг якого
розпочався до 09 березня 2011 року, а
виданого після цієї дати, також
становить три роки.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК
України суд, який видав виконавчий
лист, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню, та стягнути на
користь боржника безпідставно
одержане стягувачем за виконавчим
листом.

Враховуючи викладене, вивчивши
вимоги даноїзаяви, та враховуючи те, що
судом при оформленні виконавчого
листа, виданого на виконання рішення,
ухваленого у цивільній справі № 2- 8390/10,
не було допущено помилок щодо
визначення строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про наявність правових
підстав для відмови в її задоволенні.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, погоджується з таким висновком
суду першої інстанції, та зазначає, що
доводи апеляційної скарги не знайшли
підтвердження матеріалами справи.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які були посилання як на
підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд першої
інстанції вірно прийшов до висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308,312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 19 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: