Справа № 329/991/14-ц
Провадження №2/329/328/2014
РІШЕННЯ

іменем України

18 грудня 2014 року
смт.
Чернігівка

Чернігівський районний суд
Запорізької області в складі
головуючого судді: Поди Н.М., при
секретарі Сивак В.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
служба у справах дітей Чернігівської
РДА про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за межі України малолітньої
дитини без згоди та супроводу другого з
батьків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, в якому вказала,
що з 2007р. по 2012рік проживала з
відповідачем однією сім»ює без
шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася
донька, ОСОБА_3, яка проживає разом з
нею та знаходиться на її утриманні.
На даний час разом з донькою бажає
тимчасово виїхати до Китайської
Народної Республіки на острів Тайвань,
для відвідання нею дитячих
розважальних закладів, ознайомлення з
природою КНР, а також отримання
консультації лікарів КНР з приводу
оперативного видалення аденоїдів на
якому наполягають лікарі в Україні.
Крім цього, бажає поїхати тимчасово з
донькою до Росії, де проживають її
родичі, з якими остання має бажання
познайомитися. Відповідач добровільно
не бажає надати дозвіл на тимчасовий
виїзд доньки за кордон, лише за умови,
що вона сплатить за його згоду 1000 дол.
США.

В судовому засіданні позивачка
уточнила позовні вимоги та просила
суд надати їй дозвіл на виготовлення
проїздних документів для виїзду за
межі України до КНР на малолітню,
ОСОБА_4 без згоди батька, ОСОБА_2, надати
дозвіл на тимчасовий виїзд малолітній
ОСОБА_3 до Російської Федерації строком
на 3 місяці з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. та до
КНР строком на 3 місяці з 01.04.2015р. по
30.06.2015р. у її супроводі без згоди та
супроводу батька, ОСОБА_2

У судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1
та її представник, ОСОБА_5 позов
підтримали, просили задовольнити
обґрунтовуючи тим, що у Російській
Федерації прживає хрещена матір
доньки, яку б вони хотіли відвідати на
новорічні свята, а в КНР є професійні
лікарі, які зможуть вилікувати
аденоїдне захворювання у доньки.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, надав до суду
письмову заяву, в якій позов визнав
частково та не заперечував проти
поїздки його малолітньої доньки до
Російської Федерації, але лише на 1
місяць і категорично заперечував проти
поїздки доньки до Китайської Народної
Республіки, оскільки така поїздка на
його думку може зашкодити дитині у
такому віці, а проблеми зі здоров'ям
можна вирішити і в нашій країні. Просив
розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи, служби у
справах дітей Чернігівської РДА,
ОСОБА_6 в судовому засіданні не
заперечувала проти задоволення позову
та вказала, що вони спілкувалися з
відповідачем, який на даний час
знаходиться на заробітках в м.Києві
та не заперечував проти поїздки
доньки до Росії, так як йому знайомі
особи де буде знаходитися донька.
Обгрунтував свої заперечення проти
поїздки до Росії на 3 місяці та
поїздки до КНР, влаштуванням
позивачки особистого життя та
поїздки до КНР на постійне місце
проживання, що позбавить його
можливості спілкування з дитиною.

Свідок, ОСОБА_7 в судовому
засіданні пояснила, що вона була
присутня при розмові в телефонному
режимі позивачки з відповідачем,
який на її прохання, надати дозвіл
доньці на поїздку до Росії та КНР,
заперечував з підстав сплати йому
коштів в розмірі 1000дол.США або
відмову від аліментів.

Суд, заслухавши позивачку та її
представника, представника третьої
особи, свідка, вивчивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони проживали однією сім"єю без
шлюбу з 2007р. по 2012рік .

Відповідно до актового запису №
507 від 02 червня 2009 року свідоцтва про
народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Бердянську
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, сторони вказані як батьки.
(а.с.4).

Згідно з наданою довідкою об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку № 257 від 06.11.2014р., встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 проживає в
АДРЕСА_1 з донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.7).

Судом встановлено, що донька сторін,
ОСОБА_3 потребує оперативного
лікування у плановому порядку через
наявність аденоїдів 2 ступеню, що
підтверджується довідкою з КУ
«Андріївська центральна районна
лікарня Бердянської районної ради»
(а.с.17).

Згідно ст.141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про
охорону дитинства" на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників у
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними (част.3).

У відповідності до ст.4 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників.

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України №231 від 31 березня
1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Відповідно до п. 4 постанови
Кабінету Міністрів України № 724 від 25
серпня 2010 року «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України» виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, в супроводі одного з
батьків здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі, без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків можливий за рішенням суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

З матеріалів справи убачається,
що малолітня донька сторін, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір»ю, ОСОБА_1
та знаходиться на її утриманні. Згідно
медичного висновку страждає на
аденоїдне захворювання 2 ступеню.

ОСОБА_1 має змогу оздоровлювати доньку
в Китайській народній республіці,
острів Тайвань. Необхідність
тимчасового виїзду дитини до
Китайській народної республіки,
острів Тайвань, полягає у
оздоровленні, лікуванні, а поїздка до
Росії полягає у спілкуванні з
хрещеною матір»ю.

Судом не встановлено обмежень чи
заборон, які унеможливлюють виїзд
малолітньої, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
межі України для тимчасового
перебування в Російській Федерації
строком з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. та до
Китайської Народної Республіки з
01.04.2015р. по 30.06.2015р..

Відповідач, ОСОБА_2 не дає згоди на
тимчасовий виїзд доньки за кордон,
вважає, що такий виїзд суперечить
інтересам дитини. Нотаріально
посвідченого клопотання про
оформлення проїзного документа для
доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
оформив.

Із матеріалів справи можливо
зробити висновок, що відповідач
необґрунтовано обмежує права позивача
на виховання дитини та обмежує її
можливість як матері надати дитині
найкраще.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК
України). Цивільний кодекс України
услід за міжнародно-правовими
документами, ратифікованими Україною,
визначає здоров'я як стан повного
фізичного, духовного і соціального
благополуччя, а не лише як відсутність
хвороб чи фізичних вад.

Суд приходить до висновку про те, що
надання ОСОБА_1 дозволу на тимчасовий
виїзд малолітньої, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до Російській
Федерації строком з 01.01.2015р. по 31.03.2015р.
та до Китайської Народної Республіки з
01.04.2015р. по 30.06.2015р. без згоди батька, в
її супроводі, відповідатиме інтересам
доньки та сприятиме зміцненню її
здоров'я, фізичного, духовного та
морального розвитку.

Виїзд дитини носить тимчасовий
характер, має на меті відпочинок та
оздоровлення і не пов'язаний з
визначенням місця проживання дитини чи
її еміграцію.

Діючим законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України,
кожна сторона зобов»язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Таких доказів
відповідачем до суду не надано.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3-6, 10, 11, 15, 57-62, 64, 174, 212-215
ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.ст. 7, 155
СК України, ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в`їзду в
Україну громадян України», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
межі України малолітньої дитини без
згоди та супроводу другого з батьків -
задовольнити повністю.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення
проїздних документів для виїзду за
межі України до Китайської Народної
Республіки та Російської Федерації на
неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження серія НОМЕР_1
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Бердянську
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області 02 червня 2009р., актовий запис
№507) без згоди батька, ОСОБА_2.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд
малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження серія НОМЕР_1
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Бердянську
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області 02 червня 2009р., актовий запис
№507) до Російської Федерації строком
з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. та до Китайської
Народної Республіки строком з 01.04.2015р.
по 30.06.2015р. у супроводі матері,
громадянки України - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серія НОМЕР_2,
виданий Чернігівським РВ УМВС України
в Запорізькій області 27 серпня 1995 року)
без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя