Справа №784/4647/13 13.01.2014 13.01.2014 13.01.2014
Провадження №22-ц/784/44/14
Провадження №22-ц/784/44/14
Головуючий у 1-ї інстанції: Старжинська
апеляційній інстанції: Буренкова К.О.
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання:
Богуславській О.М.,

за участю: Колеснікової О.О. -
представника Банку, позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (далі -
Банк)

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду від 09 жовтня 2013
року за позовом ОСОБА_3 до Банку про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Банку про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 23 липня 2008 року між ним та і ВАТ
«Сведбанк» було укладено іпотечний
договір, згідно умов якого належна
йому квартира АДРЕСА_1 була передана в
іпотеку для забезпечення його
зобов'язання за кредитним договором №
1404/0708/88-016 від 23 липня 2008 року, укладеним
між ним та цим Банком.

01 червня 2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 1233
був вчинений виконавчий напис, за яким
з метою задоволення вимог ПАТ «Дельта
Банк» звернено стягнення на вказану
квартиру.

Посилаючись на те, що оспорюваний
виконавчий напис вчинений в порушення
п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
зокрема, без підтвердження отримання
ним надісланого іпотекодержателем
повідомлення - письмової вимоги про
усунення порушень, відсутності підстав
вважати заборгованість за кредитним
договором безспірною та через
неповідомлення його про зміну
кредитора.

Посилаючись на наведене, позивач
просив визнати виконавчий напис
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду від 09 жовтня 2013
року позов ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено визнати виконавчий напис,
вчинений 01 червня 2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, таким, що
не підлягає виконанню,

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, та положенням
цивільного права просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 23
липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» і
ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір №1404/0708/88-016, згідно якого
останній отримав 140000 грн. кредиту на
строк до 22 липня 2018 року, зі сплатою 17,9
% річних за весь строк фактичного
користування кредитом.

23 липня 2008 року в забезпечення
зобов'язань за вказаним кредитним
договором між ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_3
укладено іпотечний договір, за умовами
якого позивач передав в іпотеку
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 65, 1 кв. м, житловою
площею - 38, 9 кв. м, договірною
вартістю 210490 грн., яка належить
останньому на праві власності.

Судом встановлено, що 25 травня 2012 року
між ВАТ «Сведбанк» і ПАТ «Дельта Банк»
(далі - Банк) укладено договір
відступлення права вимоги, за яким Банк
набув право вимоги за кредитними і
забезпечувальними договорами, у тому
числі і за вказаними кредитним та
іпотечним договорами, укладеними між
ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_3

Згідно розрахунку Банку
заборгованість ОСОБА_3 за кредитним
договором станом на 25 травня 2012 року
становила 101118 грн., із них: 87126 грн. -
заборгованість за кредитом: 13992 грн. -
заборгованість за відсотками.

Згідно п. 12 іпотечного договору за
вибором іпотекодержателя
застосовується один із наведених нижче
способів звернення стягнення на
предмет іпотеки на задоволення вимог
іпотекодержателя: за рішенням суду; у
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса.

Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_4 01 червня 2013 року вчинено
виконавчий напис про звернення
стягнення на вказаний предмет іпотеки
і відповідно до цього виконавчого
напису за рахунок коштів, виручених
від реалізації предмета іпотеки,
підлягають задоволенню вимоги Банку в
розмірі 101118 грн.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону
України «Про нотаріат» (далі -
Закон) нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ст. 87 Закону для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться в
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлено
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів» (далі -
Постанова КМУ).

Згідно пунктів 3.1, 3.2 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012
року (далі - Порядок) нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем; безспірність
заборгованості підтверджують
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим Постановою КМУ.

Пунктом 3.5 вищевказаного Порядку
передбачено, що при вчиненні
виконавчого напису нотаріус повинен
перевірити, чи подано на обґрунтування
стягнення документи, зазначені у
Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженому Постановою КМУ.

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ
для одержання виконавчого напису для
стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
нотаріально посвідченої угоди;
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

В розрахунку, який Банк надав нотаріусу
і на підставі якого вчинено
оспорюваний виконавчий напис,
зазначено, що сума заборгованості
ОСОБА_3, яка прийнята 25 травня 2012 року
на баланс від ВАТ «Сведбанк»,
становила 87126 грн. заборгованості за
кредитом і 2326 грн. заборгованості за
відсотками. У цьому розрахунку
зазначено, що станом на 25 квітня 2013 року
загальна сума заборгованості складає
101118 грн., із якої: заборгованість за
тілом кредиту - 87126, 03 коп., а за
відсотками - 13992 грн.

В розрахунку станом на 25 квітня 2013 року
не зазначено чи є вказана
заборгованість поточною або
простроченою і за який період вона
визначена, оскільки кредитний договір
діє до 22 липня 2018 року.

Між тим у виконавчому написі зазначено,
що стягнення провадиться за період з 25
травня 2012 року по 25 травня 2013 року.

Наведене свідчить, що виконавчий напис
вчинено нотаріусом на збільшену суму
заборгованості, про яку позивач не
повідомлявся. Крім цього, ні в
повідомленні на ім'я позивача, ні в
розрахунку заборгованості, наданому
нотаріусу, не зазначено за який період
визначена сума заборгованості.

Тому за наведених обставин не можна
вважати, що вказана у виконавчому
написі сума заборгованості є
безспірною.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань, вимога
про виконання порушеного зобов'язання
у не менш ніж у тридцятиденний строк
та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16
Порядку, вчинення виконавчого напису в
разі порушення основного зобов'язання
та (або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця.
Повідомлення вважається надісланим,
якщо є відмітка іпотекодавця на
письмовому повідомленні про його
отримання або відмітка поштового
відділення зв'язку про відправлення
повідомлення на вказану в іпотечному
договорі адресу.

Абзацом першим пункту 11 іпотечного
договору передбачено, що
іпотекодержатель набуває право
звернути стягнення на предмет іпотеки
в разі невиконання іпотекодавцем
основного зобов'язання повністю або
частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не
поверне іпотекодержателю суму кредиту,
проценти за користування кредитом,
пеню, іншу заборгованість, не сплатить
платежі та штрафи, що передбачені та
/або випливають з основного
зобов'язання, а також в інших випадках,
передбачених основним зобов'язанням та
цим договором, у тому числі, у випадку
одноразового прострочення основного
зобов'язання (як основного боргу, так і
прострочення за ним).

Абзацом другим пункту 11 договору
іпотеки передбачено, що при настанні
зазначених у першому абзаці цього
пункту договору випадків
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю письмову вимогу про
усунення порушення основного
зобов'язання та зобов'язань,
передбачених цим договором, у строк, що
не перевищує тридцять календарних
днів, та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до умов
цього Договору.

В абзаці третьому пункту 11 договору
іпотеки сторони дійшли згоди, що
визначений у другому абзаці цього
пункту договору тридцятиденний строк
починає відліковуватись з дати, що
зазначена на квитанції, яка надається
іпотекодержателю відділенням зв'язку
при відправленні іпотекодавцю листа з
вимогою про усунення порушення
основного зобов'язання з повідомленням
про вручення, або дата, зазначена та
такому листі, що отриманий
іпотекодавцем особисто у
іпотекодержателя.

Із матеріалів справи вбачається, що 01
березня 2013 року Банком ОСОБА_3 була
направлена письмова вимога про
погашення заборгованості за кредитним
договором, в якій зазначено, що станом
на 06 лютого 2013 року його прострочена
заборгованість становить 19247 грн., а
поточна - 97785 грн., а в разі непогашення
заборгованості Банк вправі звернутись
з вимогою про дострокове стягнення
заборгованості за кредитом.

Копія зворотного поштового
повідомлення видно, що письмова вимога
не була вручена позивачу під підпис.

За наведених обставин суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку стосовно того, що в порушення
умов п.11 договору іпотеки ОСОБА_3 не
отримав письмову вимогу Банку про
розмір його заборгованості за
кредитним договором.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
невідповідність оспорюваного
виконавчого напису вимогам закону, що є
підставою вважати про порушення прав
позивача. А тому обґрунтовано визнав
виконавчий напис таким, що не підлягає
виконанню.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що виконавчий напис вчинено з
дотриманням вимог закону і, зокрема,
щодо безспірності боргу ОСОБА_3,
безпідставні, оскільки спростовуються
матеріалами справи, зокрема: змістом
письмового повідомлення Банку на ім'я
позивача про наявність заборгованості
та розрахунку заборгованості, розмір
якої зазначено різною, а доказів щодо
повідомлення позивача про збільшення
розміру заборгованості Банк не надав.

Що стосується посилань Банку на
помилковість висновку суду про
порушення нотаріусом вимог пункту 2.3
глави 16 Порядку, то вони теж не
заслуговують на увагу, оскільки
порядок надіслання письмової вимоги
про усунення порушення сторонами
визначено у абзаці третьому пункту 11
договору, і зміни в цей договір не
вносились. Тому суд обґрунтовано
виходив з умов, передбачених абзацем
третім пункту 11 договору іпотеки.

За наведених обставин колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити, а рішення Вознесенського
міськрайонного суду від 09 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча
Судді