Номер провадження: 22-ц/785/8394/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.09.2014 року
м. Одеса

Суддя судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області Погорєлова С.О. розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 23 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
відповідача із позовом в якому просила
стягнути з ОСОБА_4 аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі у розмірі 500
гривень з усіх видів заробітку,
починаючи з дня пред'явлення позову,
але не менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку.

Рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області від 23 грудня 2013
року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнено
з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі у розмірі 500 гривень щомісячно,
починаючи з 24.09.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Звертаючись з апеляційною скаргою
ОСОБА_2 посилалась на те, що рішенням
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 23 грудня 2013 року
зачіпаються її права та права
неповнолітньої доньки ОСОБА_6, оскільки
таке рішення дає можливість ОСОБА_4
ставити питання про зменшення розміру
аліментів на утримання доньки ОСОБА_6.

Проте таке обґрунтування свого права
на звернення з апеляційною скаргою не
враховує природу виниклих між
сторонами правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції
ООН Про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
року N 789-XII та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

У випадках, передбачених ч. 1 ст. 184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.
183, 184 СК України.

Отже, майновими правовідносинами у
сімейному праві вважають врегульовані
нормами сучасного законодавства
відносини між суб'єктами права, в яких
об'єктом є будь-які майнові блага в тому
числі аліментні правовідносини
батьків і дітей (речі індивідуального
користування, премії, нагороди, майно,
набуте під час перебування у шлюбі,
грошові утримання тощо).

Посилання апелянта на порушення її
прав рішенням Роздільнянського
районного суду Одеської області від 23
грудня 2013 року, яке оскаржується, у
зв'язку із стягненням з ОСОБА_4
аліментів на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 500 гривень щомісячно, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки
апелянт не є суб'єктом правовідносин,
які врегульовані цим рішенням, а саме
правовідносини батьків щодо утримання
малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Фактично ОСОБА_2 оспорює право ОСОБА_3
на стягнення аліментів на утримання
своєї дитини, що фактично позбавляє
позивача по справі - ОСОБА_3 - права на
судовий захист в матеріально -
правовому сенсі.

Заочним рішенням Барського районного
суду Вінницької області від 04 квітня 2013
року стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 всіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
на утримання доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття.

Отже, питання утримання неповнолітньої
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 року вирішені
судовим рішенням, яке набрало законної
сили.

Аналіз положень ст. 192 СК України,
вказує на можливість зміни раніше
встановленого розміру аліментів за
наявності доведених у судовому порядку
підстав, а саме: зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

Таким чином, із матеріалів справи не
вбачається, що позов ОСОБА_3, який
знаходився в провадженні
Роздільнянського районного суду
Одеської області зачіпає інтереси
ОСОБА_2, оскільки свої права були нею
реалізовані через рішення Барського
районного суду Вінницької області від
04 квітня 2013 року.

Виходячи з приписів ст.55 Конституції
України, ст.1 ЦПК України, ст.16 ЦК
України апелянт має право на захист
своїх прав в установленому законом
порядку шляхом пред'явлення
відповідного позову до осіб, які на
його думку порушили його права з
врахування встановлених юрисдикційних
правил.

Відповідно до роз'яснень п.8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2008 року №12 «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» при поданні
апеляційної скарги особою, яка не має
передбаченого ст.292 ЦПК України права
на апеляційне оскарження, у тому числі
особою, яка не брала участі у справі,
про права та обов'язки якої суд першої
інстанції питання не вирішував, суддя -
доповідач відповідно до цієї норми та
частини третьої ст.297 ЦПК України
постановляє ухвалу про відмову в
прийнятті апеляційної скарги. Виходячи
зі змісту та сенсу вказаних норм ЦПК
України та роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного суду України суддя
відмовляє у відкритті апеляційного
провадження

Керуючись ч. 1 ст. 292, ст. 297 ЦПК України,
суддя судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Відмовити у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського
районного суду Одеської області від 23
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та повернути її апелянту.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до суду касаційної
інстанції.

Суддя апеляційного суду Одеської
області
С.О.Погорєлова