АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7786/13
Справа № 631/667/14-ц
Головуючий І-ої інстанції:
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Крилової Т.Г.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Нововодолазького районного
суду Харківської області від 22 вересня
2014 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а:

23 кітня 2014 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк (далі - ПАТ КБ) «ПриватБанк»
звернулося до суду із вказаним позовом.

Просило стягнути: з боржника за
кредитним договором від 21 листопада 2007
року ОСОБА_3 заборгованість станом на 28
лютого 2014 року - 20445,21 грн., з яких:

4643,83 грн. - заборгованість за кредитним
договором;

14589,70 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

250 грн. - штраф (фіксована частина);

961,68 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечував. До ухвалення судом
рішення подав заяву про застосування
строку позовної давності.

Рішенням Нововодолазького
районного суду Харківської області від
22 вересня 2014 року , в якому ухвалою
цього ж суду від 7 листопада 2014 року
виправлена описка, ПАТ КБ «ПриватБанк»
у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просе рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким його позов задовольнити. При цьому
посилається на: неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду не оскаржили.

ОСОБА_3 подав письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
вважав її безпідставною, а рішення суду
- законним і обґрунтованим.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджено наявними у справі
доказами, що 21 листопада 2007 року ОСОБА_3
отримав у закритого акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою за його користування 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим строком
повернення, що відповідає строку дії
картки - 1 рік. При цьому ОСОБА_3 дав
згоду на те, що кредитний ліміт в
будь-який момент може бути зменшений
або збільшений за рішенням банку.

За умовами кредитного договору він
складається з заяви позичальника і
Умов та Правил надання банківських
послуг.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом першої інстанції встановлено, що
банк виконав свої зобов'язання та надав
ОСОБА_3 кредит.

ОСОБА_3 зобов'язаний був повернути
кредит та сплатити відсотки за його
користування у строк до 21 листопада 2008
року, проте зобов'язання не виконав.

Станом на 28 листопада 2014 року допустив
заборгованість за кредитним договором
20445,21 грн., з яких:

4643,83 грн. - заборгованість за кредитним
договором;

14589,70 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

250 грн. - штраф (фіксована частина);

961,68 грн. - штраф (процентна складова).

З огляду на це, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що право ПАТ КБ «ПриватБанк» порушено.

Обгрунтованим є і висновок суду першої
інстанції про те, що порушене право не
підлягає захисту у зв'язку з пропуском
ПАТ КБ «ПриватБанк» строку позовної
давності.

Відповідно до ст.256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписами ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі сплином строку
виконання.

Відповідно до ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до
основної вимоги важається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки,
накладення стягнення на заставлене
майно тощо).

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджено наявними у справі
доказами, що кінцевий строк повернення
кредиту відповідає строку дії картки.

Строк дії кредитної картки - листопад
2008 року.

Строк позовної давності сплив 31
листопада 2008 року.

Останній платіж за кредитом ОСОБА_3
здійснив у лютому 2009 року.

До суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося
23 квітня 2014 року (а.с.1).

Таким чином, позивач пропустив строк
позовної давності.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.267 ЦК України заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

ОСОБА_3 до винесення судом рішення,
зробив заяву про застосування строку
позовної давності (а.с.50).

Натомість ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву
про поновлення строку позовної
давності та доказів поважності причин
пропуску строку позовної давності не
надало.

За таких обставин, суд першої інстанції
підставно відмовив ПАТ КБ «ПриватБанк»
у позові у зв'язку з пропуском ним
строку позовної давності.

Рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
рішення не спростовують.

Із заяви позичальника ОСОБА_3
вбачається, що кредитну картку він
отримав 21 листопада 2007 року (а.с.13).

Судом встановлено і визнається ПАТ КБ
«ПриватБанк», що строк дії договору -
один рік (а.с.121-122).

Посилання на те, що строк дії договору
не сплинув, оскільки згідно п.9.12 Умов та
Правил надання банківських послуг
сторони домовились, що договір діє на
протязі 12 місяців з моменту його
підписання, а якщо жодна зі сторін не
заявляє про його припинення, він
автоматично пролонгується на такий же
термін, є безпідставним.

Відповідно до п.3.1.1, 5.4 Правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на самій картці і вона
дійсна до останнього календарного дня
такого місяця. Строк погашення
процентів за кредитом визначено
щомісячними платежами, строк погашення
кредиту визначено останнім днем
місяця, вказаного на картці (поле MONTH)
(а.с.11-12).

Строк дії картки - листопад 2008 року.

А отже строк дії картки сплинув 31
листопада 2008 року.

Саме з цієї дати необхідно визначати
початок перебігу строку позовної
давності.

Така ж правова позиція викладена у
Постанові Верховного Суду України від
19 березня 2014 року, яка прийнята за
результатами розгляду заяв про
перегляд рішення з підстави,
передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, по
справі №6-14цс14 і яка відповідно до
ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів при вирішенні спорів у подібних
правовідносинах.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1
ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Нововодолазького районного
суду Харківської області від 22 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: