Справа № 2/337/1474/2014р.
ЄУН № 337/4008/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року
Хортицький районний суд г. Запоріжжя

в складі: головуючого судді - Салтан Л.Г.

при секретарі - Крячковій
О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» про захист прав
споживача, спонукання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В :

12.06. р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про
захист прав споживача, визнання умов
кредитного договору частково
недійсними, спонукання до здійснення
перерахунку заборгованості за
кредитним договором. В позові зазначив,
що 17.08.2007 р. між ним і ЗАТ (натепер - ПАТ)
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" було
укладено кредитний договір № DN81AR03110045,
за умовами якого ним було отримано
кредит на загальну суму 81.381,48 грн. на
наступні цілі: 54.669 грн. на купівлю
автомобіля DAEWOO NEXIA, 34 грн. за сплату
реєстрації предмета застави, 2.788,12 грн.
на сплату за договорами страхування,
4.373,52 грн. винагороди за надання
фінансового інструменту, 19.516,84 грн. на
сплату страхових платежів. За умовами
договору було встановлено розмір
відсотків за користування кредитом - 0,75
% на місяць (9 % річних) на залишок
заборгованості за кредитом, а також
суму щомісячного платежу - 1.308,59 грн.
Того ж дня між тими ж сторонами було
укладено договір застави автомобіля.
Протягом періоду дії кредитного
договору позивач виконував його
вимоги, а саме: підписав договір
застави, застрахував предмет застави,
кредитні кошти використав за цільовим
призначенням (купівля автомобіля),
надав до банку відповідні документи,
щомісяця здійснював відповідні
платежі. З лютого 2009 р. банк в
односторонньому порядку підвищив
процентну ставку до 21 % річних, тобто
більше ніж удвічі, жодним чином не
мотивувавши таке своє рішення, але
згоди на таку зміну умов кредитного
договору позивач не надавав.
Можливість і порядок одностороннього
підвищення банком відсоткової ставки
передбачено пунктом 2.3.1 кредитного
договору. Підставами для підвищення є
зміна кон'юнктури ринку грошових
ресурсів, а саме: зміна курсу долара США
до гривні більше ніж на 10% у порівнянні
з курсом долара США до гривні,
встановленого НБУ на момент укладення
договору; зміна облікової ставки НБУ;
зміна розміру відрахувань у страховий
(резервний) фонд або зміна
середньозваженої ставки по кредитах
банків України у відповідній валюті (по
статистиці НБУ). При цьому банк повинен
надіслати позичальникові письмове
повідомлення про зміну процентної
ставки. Збільшення процентної ставки
банком у вищевказаному порядку можливо
в границях кількості пунктів, на яке
збільшилася ставка НБУ, розмір
відрахувань у страховий фонд
середньозважена ставка по кредитах або
пропорційно збільшенню курсу долара
США. Позивач вважає підвищення
процентної ставки незаконним, а пункт
2.3.1 кредитного договору таким, що є
дискримінаційним, а тому просить
визнати цей пункт договору недійсним
та зобов'язати банк здійснити
перерахунок заборгованості.

З урахуванням подальшого уточнення
позовних вимог, посилаючись на норми
ст. ст. 11, 18 Закону "Про захист прав
споживачів", просить визнати п. 2.3.1.
кредитного договору № DN81AR03110045 від
17.08.2007 р., укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ
Комерційний банк "ПриватБанк"
недійсним з моменту укладення
договору, зобов'язати ПАТ Комерційний
банк "ПриватБанк" здійснити
перерахунок залишку заборгованості
ОСОБА_1 за кредитом, виключивши з нього
заборгованість за відсотками та пеню
за прострочені відсотки, нараховані за
ставкою 21 % річних замість 9 % річних,
заставну вартість автомобіля DAEWOO NEXIA,
державний № НОМЕР_1, у сумі 54.669 грн., а
також винагороду за надання
фінансового інструменту в сумі 4.373,52
грн.

Ухвалою суду від 16.12.2014 року за заявою
представника позивача позовні вимоги
в частині визнання п. 2.3.1. кредитного
договору № DN81AR03110045 від 17.08.2007 р.,
укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", а також
умову про надання в сумі кредиту
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 4.373,52 грн. -
недійсними з моменту укладення
договору, зобов'язання виключити з
розрахунку заборгованості за кредитом
заставної вартості DAEWOO NEXIA, державний
№ НОМЕР_1, у сумі 54.669 грн. та винагороду
за надання фінансового інструменту в
сумі 4.373,52 грн залишені без розгляду.

В судове засідання позивач не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав
заяву щодо розгляду справи у його
відсутність.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав, наведених у позові та
письмових запереченнях до нього, та
просить їх задовольнити, зобов'язати
ПАТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
здійснити перерахунок залишку
заборгованості ОСОБА_1 за кредитом,
виключивши з нього заборгованість за
відсотками та пеню за прострочені
відсотки, нараховані за ставкою 21 %
річних замість 9 % річних.

Представник відповідача за позовом
заперечила, суду пояснила, що умови
кредитного договору повністю
відповідають вимогам законодавства,
вимог щодо зміни умов договору позивач
раніше не заявляв, крім того пропустив
встановлений законом строк позовної
давності.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, повно та всебічно з`ясувавши
обставини справи, розглянувши надані
докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв`язок у
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що:

17.08.2007 р. між ОСОБА_1 і ЗАТ (натепер - ПАТ)
Комерційний банк "ППРИВАТБАНК" було
укладено кредитний договір № DN81AR03110045.

Істотними умовами цього договору,
згідно з п. 7.1, були наступні:

загальна сума кредиту - 81.381,48 грн. на
наступні цілі: 54.669 грн. на купівлю
автомобіля DAEWOO NEXIA, 34 грн. за сплату
реєстрації предмета застави, 2.788,12 грн.
на сплату за договорами страхування,
4.373,52 грн. винагороди за надання
фінансового інструменту, 19.516,84 грн. на
сплату страхових платежів,

відсотки за користування кредитом - 0,75 %
на місяць (9 % річних) на залишок
заборгованості за кредитом,

сума щомісячного платежу - 1.308,59 грн.

Того ж дня між тими ж сторонами було
укладено договір застави автомобіля.

Протягом періоду дії кредитного
договору ОСОБА_1 частково виконав його
вимоги, періодично робив відповідні
платежі на користь банку.

З 01.02.2009 р. банк в односторонньому
порядку підвищив процентну ставку до 21
% річних.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 28
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", при
вирішенні питання щодо правомірності
підвищення банком процентної ставки
з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки, дії позичальника
щодо прийняття пропозиції кредитора
тощо.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору
передбачено право Банку в
односторонньому порядку підвищувати
проценту ставку у випадку зміни
кон'юнктури ринку грошових ресурсів, а
саме: зміні курсу долара США до гривні
більше ніж на 10% у порівнянні з курсом
долара США до гривні, встановленого НБУ
на момент укладення договору; зміні
облікової ставки НБУ; зміні розміру
відрахувань у страховий (резервний)
фонд або зміні середньозваженої ставки
по кредитах банків України у
відповідній валюті (по статистиці НБУ).
При цьому Банк надсилає Позичальникові
письмове повідомлення про зміну
процентної ставки. Збільшення
процентної ставки Банком у
вищевказаному порядку можливо в
границях кількості пунктів, на яке
збільшилася ставка НБУ, розмір
відрахувань у страховий фонд,
середньозважена ставка по кредитах або
пропорційно збільшенню курсу долара
США.

Таким чином, ці умови договору
передбачають повідомлення Банком про
зміну відсоткової ставки протягом 7
днів з дати вступу в чинність зміненої
відсоткової ставки.

Проте повідомлення від 25.12.2008 р.,
відправлене ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
позивачеві, містить адресу, за якою
позивач ніколи не проживав і не
реєструвався - АДРЕСА_1 . Зазначена
адреса не зазначалася ОСОБА_1 в жодному
документі листування позичальника з
банком. На підставі цього суд приходить
до висновку, що позичальник не
отримував повідомлення від 25.12.2008 р., а
тому не міг виказати свою усвідомлену
згоду на зміну умов договору або
заперечити проти такої зміни.

Вказані вище вимоги пункту 2.3.1
кредитного договору вимагали від
відповідача письмово повідомити
позивача про зміну відсоткової ставки,
починаючи з 01 лютого 2009 року - з дати
вступу в чинність зміненої відсоткової
ставки, тобто вже після набрання
чинності статтею 1056-1 ЦК України .

Згідно п. 28 Постанови Пленуму ВССУ
№ 5 від 30.12.2005 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», при
підвищенні процентної ставки
з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки (лише повідомлення
позичальника чи підписання додаткової
угоди тощо); дії позичальника щодо
прийняття пропозиції кредитора тощо.

Твердження представника відповідача
про внесення позивачем кредитних
коштів у більших розмірах, ніж було
передбачено договором, і про те, що такі
дії позивача свідчать про визнання ним
правомірності підвищення відсотків,
суд до уваги не приймає, оскільки, як
вбачається з оригіналів квитанцій,
наданих ОСОБА_1, останній вносив
платежі через термінали ПАТ "КБ
"ПРИВАТБАНК"", і в цих квитанціях банк не
відображав розподіл внесених коштів за
видами платежів (тіло, відсотки, пеня,
прострочені відсотки тощо) і споживача
про це не інформував. Фактично банк
самостійно розподіляв отримані кошти
за видами платежів за пропорцією,
встановленою ним вже з урахуванням
підвищеної відсоткової ставки, в
матеріалах справи відсутні жодні
докази на виконання умов договору з
боку відповідача з урахуванням
підвищеної відсоткової ставки.

Зазначені вище обставини справи та
вимоги норм матеріального права
свідчать про незаконність дій ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" щодо збільшення 01.02.2009 року
відсоткової ставки за користування
ОСОБА_1 кредитом до 21 % річних, і про
обґрунтованість позовних вимог в цій
частині.

Доводи представника відповідача про
застосування троку позовної давності
суд до уваги не приймає, оскільки
вважає, що правовідносини між
сторонами є триваючими.

Крім того, враховуючи, що позивач
звільнений від сплати судового збору
за подання позову, суд вважає. що
необхідне судові витрати покласти на
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.ст. 634,651 ЦК України,
ст..ст.11, 18 Закону України «Про захист
прав споживачів», статей 3, 15, 110, 214, 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити

Зобов'язати ПАТ Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" здійснити перерахунок
залишку заборгованості ОСОБА_1 за
кредитом, виключивши з нього
заборгованість за відсотками та пеню
за прострочені відсотки, нараховані за
ставкою 21 % річних замість 9 % річних.

Стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за
розгляд справи у суді судові витрати у
розмірі 243 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі в 10-денний строк
апеляційної скарги.

Суддя:
Л.Г. Салтан