РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

в складі : головуючого -
судді Труханович В.В.

за участю секретаря -
Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на малолітню
дитину та непрацездатну дружину, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просила суд ухвалити
рішення, на підставі якого стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку, до
досягнення дитиною повноліття, та
стягнути з відповідача на свою користь
аліменти на своє утримання, як
непрацездатної дружини, у розмірі 1/4
усіх видів його заробітку до
досягнення дитиною трирічного віку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
з відповідачем вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у
сторін народилася дочка - ОСОБА_4.

Позивач вказує, що дитина проживає
разом з нею, та знаходиться на її
повному утриманні. Подружні стосунки у
сторін не склалися, та з грудня 2014 року
позивач проживає у батьків разом з
дитиною. Під час спільного проживання
відповідач не бажав належним чином
утримувати сімю, що триває і по
теперішній час.

Позивач також зазначає, що відповідач
має можливість сплачувати аліменти на
її користь, як дружину, з якою проживає
дитина, оскільки він знаходиться у
працездатному віці та офіційно працює.
Сама ж ОСОБА_1 не може працювати, так як
доглядає за дитиною. Джерел доходу,
крім соціальних виплат по догляду за
дитиною, вона не має.

У зв'язку з вищевикладеним позивач була
змушена звернутися до суду з даним
позовом.

Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на
підставі договору від 22.12.20144 року, в
судовому засіданні позов підтримала,
просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
стягнення аліментів на утримання
дитини не заперечував, проте
заперечував проти стягнення аліментів
на утримання дружини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку про необхідність
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що 06.06.2014 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 зареєстрували шлюб в
Червонозаводському відділі реєстрації
актів цивільного стану Реєстраційної
служби ХМУЮ, про що було видано
свідоцтво серії НОМЕР_2 від 09.12.2014 року.
(а.с. 6)

Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
свідчить свідоцтво про народження
серії НОМЕР_3 від 09.12.2014 року.(а.с.7)

Як було встановлено судом, після
припинення фактичного сумісного
проживання подружжя, малолітня дитина
залишилася проживати з матір'ю та
знаходиться на її утримання, а батько
достатньої матеріальної допомоги не
надає. (а.с. 8)

Відповідач проти стягнення аліментів
на утримання, спільної з позивачем,
дитини не заперечував, та вказав, що він
також добровільно надає матеріальну
допомогу.

Відповідно до ст. ст.180,181 Сімейного
Кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. При ухиленні батьків від
цього обов'язку кошти на утримання
дитини присуджуються за рішенням суду.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідач працює у ТОВ
«Укрпромінвест-Кондитер-Харків» на
посаді старшого торгівельного агенту з
01.09.2005 року та за період з жовтня червня
2014 року по листопад 2014 року отримав
заробітну плату у сумі 7 368,33 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися
як аліменти на дитину, визначається
судом.

В судовому засіданні було достовірно
встановлено, і проти цього не
заперечували сторони, що відповідач
ОСОБА_2 офіційно працює, має регулярний
дохід, у зв'язку з чим суд вважає, що
аліменти на утримання дитини повинні
стягуватися у розмірі 1/4 частки від
його заробітку.

Позивач також просила суд стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на своє утримання, як дружини, у розмірі
1/4 частки від його заробітку до
досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до вимог ст. 84 СК України,
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Право на утримання вагітна
дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

В даному випадку суд погоджується з
заявленим позивачем розміром
аліментів на її утримання, оскільки в
судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 не має заробітку, оскільки
виховує малолітню дитину, а відповідач
має можливість надавати таку допомогу.

Заперечення відповідача щодо
стягнення аліментів на утримання
дружини суд не приймає до уваги,
оскільки, в судовому засіданні було
встановлено, що відповідач має
середньомісячний дохід у розмірі 1228,05
грн., та згідно ч. 2 ст. 182 КЗпП України,
при відрахуванні з заробітної плати за
кількома виконавчими документами за
працівником у всякому разі повинно
бути збережено п'ятдесят процентів
заробітку, тобто 614,02 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України
«Про виконавче провадження», загальний
розмір усіх відрахувань під час кожної
виплати заробітної плати не може
перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, у тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Суд, враховуючи вищевикладене,
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7, 10, 11, 15, 60, 75, 88, 209-215 ЦПК України,
ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу
України, ст. 182 Кодексу законів про
працю, України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на малолітню
дитину та непрацездатну дружину -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІІН:НОМЕР_1, громадянина України,
уродженця м. Харкова, проживаючого за
адресою АДРЕСА_1, працюючого у ТОВ
«Укрпромінвест-Кондитер-Харків», на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти
на утримання неповнолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 (одна
четверта) частини заробітку (доходу)
на місяць, але менше тридцяти відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 10.12.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІІН:НОМЕР_1, громадянина України,
уродженця м. Харкова, проживаючого за
адресою АДРЕСА_1, працюючого у ТОВ
«Укрпромінвест-Кондитер-Харків», на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти
на її утримання, як непрацездатної
дружини, у розмірі 1/4 (одна четверта)
частини заробітку (доходу) на місяць,
починаючи з 10.12.2014 року і до досягнення
дитиною трирічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду у межах суми рахунку за
місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В.В. Труханович