АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/6013/14
Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2588/К/14
суддя Чайкіна О.В.
Суддя-доповідач - Турік
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
ухвалу Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 20 листопада 2014 року
по справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа Служба у справах дітей
Виконавчого комітету Дзержинської
районної у місті ради м.Кривого Рогу,
про позбавлення батьківських прав.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

відповідач ОСОБА_4,

представник третьої особи Служби у
справах дітей Виконавчого комітету
Дзержинської районної у місті ради
м.Кривого Рогу - Комлєва Вікторія
Вікторівна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_4, третя особа Служба у справах
дітей Виконавчого комітету
Дзержинської районної у місті ради
м.Кривого Рогу, про позбавлення
батьківських прав, посилаючись на те,
що згідно рішення виконкому
Саксаганської райради від 27 травня 2013
року вони виховують малолітніх дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мати яких - ОСОБА_4 -
вироком Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 22 березня 2011 року
засуджена за ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК
України до 5 років 3 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна.

В липні 2014 року ОСОБА_4 повернулась із
місць позбавлення волі та звернулась
до служби у справах дітей про
повернення їй дітей, у зв'язку з чим
було розпочато підготовці дії стосовно
повернення дітей матері.

Вважаючи, що повернення дітей матері
буде суперечити їх інтересам, позивачі
просили суд: позбавити ОСОБА_4
батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

17 листопада 2014 року позивачі
звернулися до суду із заявою про
забезпечення позову та просили
заборонити Виконавчому комітету
Дзержинської районної у місті ради та
Виконавчому комітету Саксаганської
районної у місті ради м.Кривого Рогу
вчиняти будь-які дії стосовно
повернення дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх біологічній
матері ОСОБА_4, а також заборонити
змінювати даним дітям місце реєстрації
та проживання до вирішення по суті
даного цивільного позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 20 листопада 2014 року
в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять
ухвалу суду скасувати та постановити
нову ухвалу про задоволення заяви про
забезпечення позову, посилаючись на те,
що відібрання дітей та передача матері
буде суперечити їх інтересам.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
позовних вимог, заяви про забезпечення
позову та доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви
позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
забезпечення заявленого ними позову
шляхом заборони Виконавчому комітету
Дзержинської районної у місті ради та
Виконавчому комітету Саксаганської
районної у місті ради м.Кривого Рогу
вчиняти будь-які дії стосовно
повернення дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх біологічній
матері ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив із того, що вжиття такого
засобу забезпечення позову не
ґрунтується на законі та може
призвести до порушення права дітей та
їх матері.

Колегія суддів погоджується х таким
висновком суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод, чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Цивільне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України та цього Кодексу.

Статтею 151 ЦПК України
передбачено, що за заявою осіб, які
беруть участь у справі, суд може вжити
заходи забезпечення позову.

Під забезпеченням позову
розуміється вжиття судом передбачених
законом заходів, які створюють реальну
гарантовану можливість для виконання в
майбутньому рішення по справі в разі
задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову
спрямоване, перш за все, проти
несумлінних дій відповідача, який може
сховати майно, продати, знищити або
знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо
визначає як форму і порядок звернення
до суду із клопотанням про вжиття
заходів забезпечення позову, так і
підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття
заходів забезпечення позову є
наявність обставин, які свідчать або
дозволяють достовірно припустити, що
невжиття цих заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання
майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу
змагальності сторін і загальних правил
розподілу тягаря доказування обов'язок
доведення підстав для застосування
заходів забезпечення позову
покладається на особу, яка заявляє
відповідне клопотання.

Як роз'яснено в п.п. 4, 7, 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України N 9 від 22.12.2006 р. «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При цьому, Декларацією прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, зокрема у принципі 6,
проголошено, що малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Як вбачається з матеріалів справи,
вирішуючи питання про забезпечення
заявленого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позову, суд
першої інстанції врахував зазначені
вимоги процесуального закону та
правомірно прийшов до висновку про те,
що вимоги заяви про забезпечення
позову є втручанням у права матері на
виховання та спілкування з дітьми і не
можуть бути задоволені.

Враховано судом першої інстанції й те,
що позивачами не доведено яким же саме
чином невжиття цих заходів
забезпечення заявленого ними позову
може вплинути на виконання майбутнього
рішення суду в разі задоволення
позовних вимог.

Крім того, колегією суддів
враховується те, що на теперішній час
діти - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно рішення
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 26 листопада 2014 року,
вже передані матері ОСОБА_4

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не можуть бути взяті до уваги колегією
суддів, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212
ЦПК України оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
судове рішення, яке відповідає вимогам
закону. Висновки суду обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 20 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: