Справа № 138/2894/14-ц
Провадження №:2/138/839/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 грудня 2014 року м.
Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд
Вінницької обл. в складі:

головуючого, судді: Вітковського С.В.,

з участю секретаря: Корби В.І.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Могилів-Подільського міськрайсуду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя,за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в міськрайсуд із цим
позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала і суду пояснила, що з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2009
року.

Подружні відносини між сторонами не
склалися і з кінця серпня 2014 року
спільне проживання припинили. Вона
разом із донькою перейшла проживати до
своєї матері за адресою пр-кт
Незалежності,18/1.

За час спільного подружнього життя
придбали автомобіль марки «Опель
Віваро», держномер НОМЕР_2. Після
звернення із цим позовом до суду їй
стало відомо, що відповідач продав
автомашину без її згоди і відома після
припинення спільного сумісного
проживання. Коштів від реалізації
автомобіля не отримувала. Хоч
автомобіль і вважається проданим, але
ним користується ОСОБА_2. Просить
стягнути половину вартості автомобіля
- 65000 грн., бо на її думку вартість
автомашини становить 130000 грн..

Доказів, які б підтверджували, що
автомобіль коштує 13000 грн. надати не
може.

Зустрічний позов не визнає, бо
вказаного в позовній заяві
відповідачем майна за час шлюбу не
придбавали. Просить в задоволенні
цього позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав і пояснив, що
дійсно за час перебування у шлюбі
придбали автомобіль марки «Опель
Віваро», який був зареєстрований за ним
і мав держномер НОМЕР_2. Автомашину
придбали в січні 2013 р. приблизно за 80000
грн..

07 жовтня 2014 р., ще за час спільного
проживання, за згоди ОСОБА_1, продав
автомобіль за 79775 грн. 17 коп., що
підтверджується довідкою-рахунком, а
коштами поділились.

Стверджує, що до 12 жовтня 2014 р.
проживали спільно в квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги заявлені в зустрічній
позовній заяві підтримав і суду
пояснив, що за час спільного проживання
придбали із ОСОБА_1 телевізор «Самсунг»
вартістю 5100 грн.,холодильник «LG» -5700
грн.,пральну машину «Самсунг» -3000 грн.,
комп'ютер-3200 грн.,шафу-купе-2700
грн.,газову плиту-2400 грн.,кондиціонер
«Митсушито»-3400 грн.,кухонні меблі-2800
грн., дві супутникові антени-1200 грн..
Цими речами користується ОСОБА_1, а тому
просить стягнути на його користь
половину вартості майна на суму 14 750
грн..

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2009
року.

За час спільного подружнього життя в
січні 2013 р. придбали автомобіль марки
«Опель Віваро».

Проживали сім'єю і вели спільне
господарство до кінця серпня 2014 р., а
після припинення спільного сумісного
проживання ОСОБА_1 із донькою пішла
проживати до своєї матері за адресою
пр-кт Незалежності,18/1.

Крім показань ОСОБА_1, той факт, що ще до
07 жовтня 2014 р. вона проживала із донькою
не з відповідачем, а у своєї матері за
вказаною вище адресою підтверджується
довідкою №356 від 22.09.2014 року виданою
головою квартального комітету №7.

В зв'язку з викладеним, суд не приймає
пояснення ОСОБА_2, що із позивачем
проживали однією сім'єю до 12 жовтня 2014
р. в квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.3 ст.65 СК України:» Для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена».

Однак позивач заперечила, що
автомобіль був проданий за взаємною
згодою, а доказів, які б спростовували
це твердження і відповідали б вимогам
ч.3 ст.65 СК України, відповідач суду не
надав. Також він не надав доказів, що
кошти отримані від реалізації
автомобіля справді розділені між
сторонами.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2
самостійно, без згоди та відома ОСОБА_1
реалізував автомобіль марки «Опель
Віваро» і кошти використав для своїх
потреб.

Позивач ОСОБА_1 визначила вартість
автомашини в 130000 грн.. Проте, відповідач
із цією оцінкою не погодився.

Суд не бере до уваги вказану позивачем
вартість автомобіля в розмірі 130000 грн.,
оскільки суду не надано доказів, що це
дійсно ринкова вартість автомашини.

Разом з тим, відповідачем надана
довідка - рахунок від 07 жовтня 2014 р. в
якій вказано вартість автомобіля 79775
грн. 17 коп. - ціна за якою цей
транспортний засіб проданий. Ця
вартість встановлена згідно висновку
спеціаліста, а отже суд приймає її як
таку, що підтверджує ринкову вартість
автомашини.

У відповідності до ст.60 СК України
майно набуте подружжям під час шлюбу є
їхньою спільною сумісною власністю, а
ст.70 СК України передбачає, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

При таких обставинах, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача половину вартості
проданого автомобіля в сумі 39887 грн. 58
коп., а також судові витрати в сумі 398
грн. 87 коп. судового збору-пропорційно
сумі задоволеного позову.

В ч.4 п. 48 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014, № 10 "Про застосування
судами законодавства про судові
витрати у цивільних справах"
зазначено:»Відсутність
документального підтвердження витрат
на правову допомогу, а також розрахунку
таких витрат є підставою для відмови у
задоволенні вимог про відшкодування
таких витрат».

В зв'язку з тим, що позивачем не наданий
розрахунок витрат на надання правової
допомоги в сумі 200 грн. суд відмовляє в
стягненні цих витрат.

Суд відмовляє в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2, оскільки в
судовому засіданні ним не надано
доказів, що перераховане ним майно
придбавалось за час спільного
сумісного проживання із ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 63,65,68-71 СК України,
ст.ст. 10, 60,88,209, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 1/2
вартості автомобіля марки «Опель
Віваро» в сумі 39887 (тридцять дев'ять тис.
вісімсот вісімдесят сім) грн. 58 коп..

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 398(триста
дев'яносто вісім) грн. 87 коп. судового
збору.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ: