Провадження : 22ц/790/863/14
Головуючий 1-їінстанції -
Справа №2-664/5465/13
Категорія : сімейне.
21 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - Шевченко Н.Ф.
суддів - Бобровського
при секретарі - Гелашвілі Т.Г.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 28 листопада 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особа - Харківське головне
регіональне управління Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О
В И Л А :

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову посилався
на те, що з листопада 2003 року по
квітень 2011 року з відповідачкою вони
проживали однією сім'єю як чоловік та
жінка без реєстрації шлюбу, мають сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2008 році він разом з ОСОБА_3 за
спільні кошти придбав однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, вартість якої, згідно
договору купівлі-продажу, склала 13 338
грн. Право власності на квартиру було
зареєстровано на відповідачку.

В день підписання договору
купівлі-продажу, у забезпечення
виконання кредитного договору,
укладеного між відповідачкою до
Публічним акціонерним товариством КБ
«Приватбанк» від 20.06.2008 року, спірна
квартира була передана в іпотеку
Банку.

На теперішній час в провадженні
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова перебуває цивільна справа за
позовом ПАТ «КБ Приватбанк» до ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У зв'язку з викладеним, позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом та просив визнати за ним право
власності на ? частину зазначеної
квартири.

Крім того, в частині поділу майна
подружжя, зазначив, що договір
купівлі-продажу вчинено за 50 000 доларів
США, з яких ОСОБА_3 отримала кредит на 35
000 доларів США. У день підписання
договору він сплатив належні йому 15 000
доларів США, а в подальшому ще 17 500
доларів США, на погашення отриманого
ОСОБА_3 кредиту на суму 35 000 доларів США,
тому і просив в порядку поділу майна
подружжя визнати за ним право
власності 13/20 частин квартири за
вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала
частково, не заперечувала факту
проживання однією сім'єю як чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу, але
зазначила, що позивач пішов від неї
наприкінці 2009 року і з цього часу вони
припинили будь-які відносини.
Заперечувала проти сплати позивачем
зазначених ним сум.

Представник третьої особи ПАТ КБ
«Приватбанк» проти задоволення позову
заперечував, не визнав права ОСОБА_2 на
спірну квартиру.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 28
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Встановлено факт проживання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01
вересня 2005 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить змінити рішення суду першої
інстанції, виключивши з описової
частини рішення суду фразу - «також
виступив поручителем при підписанні
договору кредиту».

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт не
спростовуючи ту обставину, що він
дійсно давав суду такі пояснення, проте
з урахуванням того, що зазначена фраза
може бути використана ПАТ КБ
«ПриватБанк» для покладання на нього
цивільно-правової відповідальності за
кредитним договором, укладеним між
Банком та ОСОБА_3 просив задовольнити
його апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь
судді, пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що були заявлені у
суді першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
приходить до наступного.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Частиною 5 статті 295 ЦПК України
визначено, що по формі і змісту
апеляційна скарга повинна містити
доводи в чому полягає незаконність і
(або) необґрунтованість рішення або
ухвали (неповнота встановлення
обставин, які мають значення для
справи, та (або) неправильність
установлення обставин, які мають
значення для справи, внаслідок
необґрунтованої відмови у прийнятті
доказів, неправильного їх
дослідження чи оцінки, неподання
доказів з поважних причин та (або)
неправильне визначення відповідно
до встановлених судом обставин
правовідносин).

Проте як вбачається зі змісту
апеляційної скарги апелянт фактично
рішення суду по суті не оскаржує, а
просить виключити із описової частини
рішення його ж пояснення, які він
надавав у суді першої інстанції
відносно того, що він також виступив
поручителем при підписанні договору
кредиту.

Відповідно ст. 215 ЦПК України рішення
суду складається із: 1) вступної
частини із зазначенням: часу та місця
його ухвалення; найменування суду, що
ухвалив рішення; прізвищ та ініціалів
судді (суддів - при колегіальному
розгляді); прізвища та ініціалів
секретаря судового засідання; імен
(найменувань) сторін та інших осіб, які
брали участь у справі; предмета
позовних вимог; 2) описової частини із
зазначенням: узагальненого викладу
позиції відповідача; пояснень осіб,
які беруть участь у справі; 3)
мотивувальної частини із зазначенням:
встановлених судом обставин і
визначених відповідно до них
правовідносин; мотивів, з яких суд
вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти; чи були
порушені, не визнані або оспорені
права, свободи чи інтереси, за захистом
яких особа звернулася до суду, а якщо
були, то ким; назви, статті, її
частини, абзацу, пункту, підпункту
закону, на підставі якого вирішено
справу, а також процесуального закону,
яким суд керувався; 4) резолютивної
частини із зазначенням: висновку
суду про задоволення позову або
відмову в позові повністю чи частково;
висновку суду по суті позовних
вимог; розподілу судових витрат;
строку і порядку набрання рішенням
суду законної сили та його оскарження.

Матеріали справи свідчать про те,
що рішення суду відповідає вимогам
ст.215 ЦПК України, оскільки саме в
описовій частині суд зазначив
пояснення позивача по справі, які він
надавав у судовому засіданні, що
підтверджує апелянт в своїй
апеляційній скарзі. Будь-яких
висновків вказаним поясненням
мотивувальна частина не містить, а тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді