Справа № 446/955/13
Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/5408/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи: 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю відповідачки ОСОБА_3;

Гнатишака О.В. - представника ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК",

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 24 жовтня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк „ПРИВАТБАНК " (в подальшому -
"Банк") звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_3 у якому просило суд стягнути з
відповідачки на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
від 10.07.2008 року в сумі 6 220 грн. 82 коп., що
складається із: заборгованості за
кредитом в сумі 2 945 грн. 06 коп.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом в сумі 2 131 грн. 44
коп., заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 610 грн., а
також штрафів в сумі 250 грн. і 284 грн. 32
коп. та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим,
що відповідно до укладеного 10.07.2008 року
договору № б/н (в подальшому -
„Кредитний договір") ОСОБА_3 10.07.2008 року
отримала кредит у розмірі 3 600 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Проте відповідачка
зобов'язання за договором не виконала,
внаслідок чого станом на 25.09.2012 року
перед позивачем утворилась
заборгованість в розмірі 6 220 грн. 82 коп.,
яку відповідачка не погашає (а.с. 2).

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь Банку заборгованість за
кредитним договором від 10 липня 2008 року
б/н в розмірі 6 220 грн. 82 коп. та 214 грн. 60
коп. судового збору (а.с. 57-59).

Дане рішення оскаржила відповідачка
ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржуване рішення
скасувати, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального права.

Вважає, що позивач не надав доказів
отримання нею грошових коштів, а
поданий позивачем розрахунок
заборгованості вважає таким, що
„базується на його власних
припущеннях та не підтверджений
первинними документами у
відповідності до ст. 9 Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" (а.с. 63-64).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта на підтримання доводів
апеляційної скарги та заперечення цих
доводів зі сторони представника Банку,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Своїм підписом відповідачка (апелянт)
засвідчила, що кредитну картку (з
кредитним лімітом у сумі 3 600 грн.) та
ПІН вона отримала (а.с. 7).

В суді апеляційної інстанції апелянт
також визнала вище наведене.

Відтак, доводи апеляційної скарги
стосовно того, що позивач не надав
доказів отримання відповідачкою
(апелянтом) грошових коштів, є
надуманими і не можуть прийматися до
уваги.

Як вбачається з заяви відповідачки на
отримання кредиту, станом на час
отримання кредиту вона працювала
керівником відділу у філії іншого
банку зі стажом роботи на останньому
місці праці 10 років (а.с. 6).

В той же час, будь-яких своїх
розрахунків (у відповідності до вимог
статтей 10 і 60 ЦПК України) на
спростування розрахунків Банку, якими
останній обгрунтовував свої позовні
вимоги (а.с. 4-5), апелянтом до суду подано
не було.

За вище наведених обставин доводи
апеляційної скарги про те, що
„розрахунок заборгованості позивача
базується на його власних припущеннях
та не підтверджений первинними
документами", також до уваги прийматися
не можуть.

Інших доводів на спростування
висновків суду апеляційна скарга не
містить.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, доводи
якої не спростовують висновків
оскаржуваного рішення, слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити
та залишити рішення Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
24 жовтня 2013 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: