Справа № 466/3740/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/6037/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні без фіксування судового
процесу звукозаписувальним технічним
засобом цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 03 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про припинення правовідношення, -

в с т а
н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
кредитний договір №490052795 від 30.11.2007
року, укладений між ним та
відповідачем, таким, що укладений в
національній валюті України - гривні на
суму 397090 грн. 25 коп., та припинити
правовідношення, що виникли з цього
договору, у зв»язку з погашенням
заборгованості за рахунок звернення
стягнення на предмет застави.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 03.07.2014 року в
задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
позивача - ОСОБА_3, просить його
скасувати з підстав неповного
з»ясування обставин справи, порушення
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити. Апелянт вважає, що суд
необґрунтовано відмовив йому у
залученні до участі в справі як третьої
особи Національного Банку України, не
дослідив обставин видачі кредиту,
оскільки, на його думку, кредит був
виданий не в іноземній, а в
національній валюті. Зазначає, що
відповідач не надав позивачеві грошові
кошти, а приховав видачу кредиту
операцією ніби-то видачі валюти та її
зворотнього викупу, а отже, банк не
поніс жодних валютних витрат і така
видача кредиту в іноземній валюті є
фіктивною. Крім того, вважає, що судом
не враховано ту обставину, що на вимогу
банку позивач передав для реалізації
заставний автомобіль, однак, банк не
виконав своєї обіцянки щодо припинення
правовідносин.

В судове засідання сторони повторно не
з»явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені у
встановленому процесуальним законом
порядку, шляхом направлення їм судових
повісток рекомендованими листами з
повідомленням про вручення на вказану
ними адресу місця проживання
(місцезнаходження) (а.с.52-54), а стороні
позивача - додатково ще й
телефонограмою (а.с.55-56) на вказаний
його представником у клопотанні про
відкладення розгляду справи від 17.11.2014
року засіб зв»язку (а.с.47), клопотань про
відкладення розгляду справи від них не
надходило, а тому розгляд справи
апеляційним судом проведено у
відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305
ЦПК України у їхній відсутності без
фіксування судового процесу
звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2007 року між
закритим акціонерним товариством
«Альфа-Банк» (кредитодавцем),
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Альфа-Банк», та
ОСОБА_2 (позичальником) було укладено
кредитний договір №490052795 на купівлю
транспортного засобу, за умовами якого
банк зобов»язувався надати
позичальнику кредит в сумі 78631,73
доларів США, а позичальник
зобов»язувався повернути кредит зі
сплатою 10,7 % річних за користування
кредитом в строк до 30.11.2014 року (а.с.3).

Видача позичальнику всієї суми кредиту
в іноземній валюті з еквівалентом у
гривні підтверджується заявою на
видачу готівки №506082 від 30.11.2007 року, в
якій позичальник поставив свій підпис
(а.с.13), а тому посилання позивача на те,
що кредит був наданий не в іноземній
валюті, - є безпідставними.

Із заяви ОСОБА_2 від 23.05.2012 року,
адресованій голові правління ПАТ
«Альфа-Банк» (а.с.5), та попереднього
договору купівлі-продажу
транспортного засобу від 23.05.2012 року
(а.с.6) встановлено, що транспортний
засіб було оцінено для продажу за ціною
234000 гривень, яка є меншою від суми
кредиту.

Доказів на підтвердження тієї
обставини, що позичальник погасив
кредит в повному обсязі сторона
позивача не надала, а тому вимога про
припинення кредитного договору є
безпідставною.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини справи, давши належну оцінку
доказам, які є в матеріалах справи, під
час розгляду справи не допустив
порушень норм матеріального та/або
процесуального права, які б були
підставою для зміни чи скасування
рішення, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 03 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.