Справа № 444/2574/14-ц
Провадження № 2/444/1047/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого судді
Ясиновський Р. Б.,

при секретарях Реміцька І.П.,
Козакевич Р.В.

з участю прокурора
Лабань С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
орган опіки та піклування, Служба у
справах дітей Жовківської РДА про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ :

Неповнолітня позивачка звернулася до
суду з позовом до відповідачки про
позбавлення батьківських прав. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що вона
проживає на даний час з бабусею та
тіткою в зв'язку з тим, що її батько
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4., а мати
ОСОБА_2 ухиляється від батьківського
обов'язку щодо її виховання та
утримання. Після смерті батька мати
змінилася, перестала приділяти їй
увагу, часто не ночувала вдома,
посилаючись на те, що працює вночі.
Спочатку її відсутність була
незначною, тривала короткий час. Потім
матері могло не бути вдома протягом
тижня, а з 2010 року проживає за іншою
адресою, де саме, їй не відомо. Мати
ніколи не готувала їжу, не купувала
речі, не цікавилася її здоров'ям та
навчанням. Зараз позивачка навчається
в 9 - класі ЗСШ № 1 та в ДШМ м. Жовква по
класу скрипки. Мати жодного разу не
була в музичній школі, не знає вчителів,
у яких вона навчається та не знає
вчителя зі спеціальності, не
цікавиться її життям, не дбає про її
моральний стан та духовний розвиток.
Пенсію по втраті годувальника після
смерті батька вона теж не отримує,
іншої соціальної допомоги теж не
отримує. Раніше мати надавала
матеріальну допомогу у добровільному
порядку, однак з серпня 2014 року таку
надавати перестала, тому у неї немає
ніяких засобів до існування і вона
перебуває на утриманні у бабці та
тітки, так як вони щоденно відправляють
її до школи, оплачують навчання в ДШМ
м.Жовква, піклуються про її навчання та
здоров'я. У зв'язку з такою ситуацією
звернулась Жовківської районної
державної адміністрації, як органу
опіки та піклування з заявою про
позбавлення батьківських прав своєї
матері ОСОБА_2. Жовківська РДА
розглянула подання служби у справах
дітей Жовківської РДА, заяву про
позбавлення батьківських прав матері
ОСОБА_2 та видала висновок № 02-29/2212 від
26.09.2014 р. «Про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, стосовно її
дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.». У зв'язку з
чим, неповнолітня позивачка звернулась
до суду з даним позовом.

Неповнолітня позивачка в судовому
засіданні позов підтримала у повному
обсязі з підстав, викладених в позовній
заяві. Крім того додатково пояснила, що
з відповідачкою та зі своїм батьком
вона проживала ще в дитинстві, а після
смерті батька мати перестала приділяти
їй увагу та поступово втратила з нею
зв'язок. Відповідачка перестала
ночувати вдома, посилаючись на те, що
постійно працює вночі. Ніколи не читала
книжок. Завжди сварилася. Пізніше, коли
навчалась в школі-інтернаті ім..
Крушельницької в м. Львові, не забирала
додому зі школи, так як завжди була
зайнята, посилаючись на те, що працює.
Також неповнолітня позивачка пояснила,
що коли її мати приходила до школи, щоб
її провідати, постійно влаштовувала
крики та сварки, на які прибігали усі
бажаючі подивитись, що трапилось.
Свідками таких сварок були учні школи
різних класів, які проживають в
інтернаті та вихователі, які в цей час
могли бути на чергуванні, оскільки був
переважно вечірній час. Такі
відвідування матері ставило її у
незручне становище перед однолітками,
їй було соромно за поведінку матері.
Неодноразово мати просила у неї
пробачення за таку поведінку та
обіцяла справитись, налагодити
стосунки, однак такі нетривалі
перемир'я не дали результату. Мати
знову ставала такою, як завжди. Погано
відзивалася про її бабцю та її тітку,
які завжди забирали її зі школи. Також
неповнолітня позивачка пояснила, що її
мати обіцяла її викрасти, щоб вона
більше ніколи не побачила свою бабцю та
тітку. З тих пір позивачка боїться
погроз своєї матері, а тому не бажає з
нею спілкуватись та підтримувати
зв'язок. З 2013 року вона навчається в
Жовківській ЗОШ №1. За весь період
навчання по даний час її мати жодного
разу не поцікавилась її навчанням,
ніколи не була в Жовківській ДШМ, де
вона навчається музики, ніколи не
спілкувалась ні з нею, ні з її
вчителями. Позивачка вважає, що вона
потрібна своїй матері лише тоді, коли
матір до цього спонукають відповідні
служби. Орган опіки і піклування
Жовківської РДА дав висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно її дочки. У зв'язку
з чим, вона просить позов задоволити у
повному обсязі.

Представник неповнолітньої позивачки
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов
підтримала та пояснила, що
неповнолітня позивачка ОСОБА_1
являється її внучкою, а відповідачка
ОСОБА_2 - невісткою. Відповідачка після
смерті свого чоловіка дуже змінилася,
перестала цікавитись життям та
здоров'ям своєї дитини, кардинально
поміняла спосіб життя, оскільки
з'явились інші знайомі та товариші.
Перестала ночувати вдома, посилаючись
на те, що постійно працює вночі. Цю
зміну також замітила і дитина, оскільки
дитині потрібна мати кожен день, а
матері ніколи немає. Поступово на
цьому ґрунті відносини між мамою та
дитиною змінились, стали віддаляться
та остаточно зіпсувалися. Вважає
відповідачку безвідповідальною,
оскільки та залишила свою дитину без
материнської опіки та ласки. Взагалі не
спілкується з донькою, ніяких
батьківських обов'язків не виконує. А
тому, просить суд позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
проти позову заперечила та суду
пояснила, що вона всіляко старається
виховувати дитину, цікавиться її
навчанням, допомагає матеріально,
оскільки надсилає гроші на ім'я тітки
ОСОБА_6, чотири рази на тиждень
приїжджає до дитини, однак та не
відчиняє двері та не хоче з нею
спілкуватись. Коли її дитина навчалась
в школі - інтернаті ім. С.Крушельницької
в м. Львові, вона її часто навідувала,
приносила подарунки, фрукти, інші
продукти харчування. Постійно
працювала в нічні зміни, щоб заробити
більше грошей. Зараз поїхала за кордон,
щоб заробити кошти для достойного
навчання для її доньки ОСОБА_1. Вважає,
що позов, заявлений її дитиною є
наслідком впливу з боку осіб, з якими
проживає її дитина, оскільки у неї із
свекрухою склались неприязні стосунки.
Свекруха її ображала в присутності
дитини, наносила побої. Але не
дивлячись на таке ставлення свекрухи
вона все робила для своєї дитини,
робила ремонт в квартирі, яку придбала
свекруха, за власний кошт, тобто
створювала належні умови для
проживання разом із своєю дочкою, однак
дитина з нею не хотіла проживати, а
свекруха її з квартири вигнала. Після
смерті чоловіка вона разом із своєю
дочкою та за згодою свекрухи переїхала
жити в будинок до свекрухи в м. Жовква,
бо хотіла, щоб у її дитини була родина. У
неї самої родина була далеко, а зі своєю
матір'ю стосунків не підтримувала, так
як вона її покинула у восьмирічному
віці, а сама відповідачка не хотіла
проживати зі своєю мамою та проживала
весь час у своєї бабусі в с. Суходіл,
Рожнятівського району, Ів.Франківської
області. В даний час вона
зареєстрована у своєї подруги в с.
В'язова, Жовківського району,
Львівської області, а проживає в
орендованій квартирі в м. Львові. Вона
ніколи не відмовлялась від виконання
свого обов'язку щодо виховання дитини
та від самої дитини також ніколи не
відмовиться. А тому просить суд
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Cвідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що вона являється класним
керівником 9-Б класу, де навчається
позивачка по справі ОСОБА_1. Пояснила,
що ОСОБА_1 прийшла навчатись у школу в
2013 році з Львівської школи-інтернату
ім.. С.Крушельницької. Є старанною
ученицею, активною, знання має на
достатньому рівні. За час навчання в
Жовківській ЗОШ №1, мама ОСОБА_1 жодного
разу не була присутня на батьківських
зборах, жодного разу не цікавилась її
успіхами у навчанні. Під час розмови з
ОСОБА_1 стосовно її стосунків з матір'ю
дійшла до наступного, що дитина є
ображена на свою мати, що її ніколи
немає, що мати завжди зривається на
крик. Між донькою та матір'ю немає
порозуміння. Вважає, що ОСОБА_1 є
слухняною ученицею, однак має свою
думку, тобто вислухає уважно та вчинить
на власний розсуд. Також свідок
пояснила, що навчанням дитини
цікавиться її тітка ОСОБА_6 та бабця
ОСОБА_5 На батьківських зборах присутня
була тітка, а на останніх батьківських
зборах цього року була присутня бабця
позивачки. Відповідачка по справі
ОСОБА_2 жодного разу не спробувала
налагодити контакт зі своєю дочкою
ОСОБА_1 та не зверталась за допомогою до
неї, чи керівництва школи. На протязі
двох років двічі зателефонувала у ті
миті, коли до мами були претензії з боку
органу опіки та піклування.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що являється вчителем зі
спеціальності по класу скрипки
Жовківської ДШМ. Позивачка по справі
ОСОБА_1 є її ученицею. Позивачка
навчалась в Львівській школі ім.
С.Крушельницької, а у зв'язку з тим, що
вона не перспективна, перейшла
навчатись у Жовківську ДШМ з 01.09.2013
року. За час навчання в школі мати
жодного разу не цікавилась навчанням
своєї дочки. На виступи та на концерти,
в яких приймала участь позивачка
ОСОБА_1, мати також не приходила. При
розмові з ученицею ОСОБА_1 щодо покупки
нового інструменту, стало відомо, що
мати - відповідачка по справі ОСОБА_2,
зняла усі кошти з книжки, де
накопичувалась пенсія після смерті
батька, і купити новий інструмент немає
за що. Позивачка по справі ОСОБА_1
навчається в школі на високому рівні. В
минулому році був випускний вечір, на
який мати ОСОБА_1, ОСОБА_2, не прийшла та
не прийняла участі у підготовці до
цього вечора. Плаття для ОСОБА_1 пошила
її хресна, а також прийшла на вечір, щоб
підтримати.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що вона являється близькою
подругою відповідачки ОСОБА_2 Зі слів
відповідачки їй відомо, що у них із
дочкою ОСОБА_1 неприязні відносини.
Також свідок пояснила, що з
відповідачкою познайомились в 2007 році,
так як разом працювали. Графік роботи
був доба через добу. Потім пізніше
відповідачка стала працювати вночі,
щоб більше заробити грошей, які з її
слів, витрачала на свою дитину,
позивачку по справі - ОСОБА_1 Також
свідок пояснила, що зі слів
відповідачки знає про те, що вона
постійно приходила до дитини, завжди
купляла фрукти, свіжу курку. Пакунок з
продуктами залишала і поверталась
назад до Львова, оскільки їй говорили,
щоб та більше не приходила. Також їй
відомо зі слів відповідачки, що є
відкритий накопичувальний рахунок для
ОСОБА_1, на якому її мати збирає кошти,
які планує віддати ОСОБА_1 після того,
як їй виповниться 18 років. Також їй
відомо зі слів відповідачки, що в м.
Жовкві, де зараз проживає позивачка
ОСОБА_1, відповідачка будувала будинок
для своєї дитини, де планувала
проживати разом з нею. Також їй відомо
зі слів відповідачки, що мала місце
така подія, коли відповідачка ОСОБА_2
вела позивачку ОСОБА_1 на маршрутку, а
ОСОБА_1 почала кричати, що та її хоче
вивезти в м. Долину Ів. Франківської
області і побігла, а ОСОБА_2 наздогнала
її та схопила за шкірку. Свідок
повідомила, що зі слів відповідачки
знає про те, що дитині з дитинства
розповідають про те, яка мати погана,
яких поганих має товаришів. Зі слів
відповідачки вважає, що дитина
піддається впливу зі сторони людей, з
якими вона проживає. Свідок також
пояснила, що відповідачка, будучи її
близькою подругою розповіла, що
вагається, чи їхати їй за кордон, бо так
втратить зв'язок з ОСОБА_1. Вважає, що
відповідачка виконує свій
батьківський обов'язок, надсилаючи
кошти для утримання її дочки ОСОБА_1,
бажає жити разом із дочкою.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснила, що позивачка по справі ОСОБА_1
являється її бувшою вихованкою,
оскільки та раніше навчалась у
Львівській школі-інтернат ім.
С.Крушельницької, а з відповідачкою
ОСОБА_2 вона перебуває у приязних
відносинах. Також свідок повідомила,
що відповідачка по справі ОСОБА_2
неодноразово приходила і цікавилася
успіхами та навчанням своєї доньки,
приходила на перший чи останній
дзвінок, була в адекватному стані, щиро
цікавилася дитиною. Вважає, що
позивачка по справі ОСОБА_1 навчалась
на середньому і достатньому рівні та не
докладала зусиль. Була замкнута та не
хотіла розмовляти на тему матері, а
тому вона, як психолог, до кінця не
розуміла причини і тому не хотіла
говорити. Одночасно відповідачка
ОСОБА_2 хотіла налагодити відносини із
своєю донькою, щоб та сприймала її, як
маму, однак ОСОБА_1 була байдужа до
матері.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснила, що позивачка по справі ОСОБА_1
раніше навчалась у Львівській
школі-інтернаті ім.. С.Крушельницької. З
відповідачкою ОСОБА_2 перебуває у
нормальних відносинах. Також свідок
пояснила, що відносини матері до дитини
були позитивними, а відносини дитини до
матері - напруженими, так як позивачка
ОСОБА_1 не дуже хотіла спілкуватись зі
своєю матір'ю. Відповідачка по справі
ОСОБА_2 приходила в інтернат, була
присутня на батьківських зборах, на
першому і на останньому дзвінках. Мати
завжди старалась принести своїй дитині
найкраще, інші теж приносили найкраще і
втягували позивачку ОСОБА_1 у сімейний
конфлікт. Вважає, що відповідачка
любить свою дитину, а дитина не хоче
прийняти цю материнську любов. У
зв'язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 не
проявляла високого професіоналізму,
було рекомендовано батькам забрати
дитину зі школи. Хто саме забирав
документи, їй не відомо. Однак
стверджує, що мати цікавилась дитиною.
Також цікавились дитиною і її бабця і
тітка. Зі слів вихователів їй відомо, що
додому на вихідні дні забирала її або
бабця, або тітка, або вона гуляла з
мамою. Також свідок ОСОБА_14 пояснила, що
класний керівник, як психолог,
намагалась говорити з позивачкою, але,
якщо ОСОБА_1 довше була в інтернаті, то
стосунки налагоджувались, а як їхала
додому, то знову стосунки із матір'ю
псувались. Вважає, що мати любить свою
дитину та бажає з нею спілкуватись,
оскільки про допомогу та дачу свідчень
у суді її попросила відповідачка
ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснила, що знає позивачку ОСОБА_1,
знає відповідачку ОСОБА_2, з 2007 року та з
якою перебуває у позитивних
відносинах, оскільки раніше разом
працювали. Також свідок пояснила, що
відповідачка безмежно любить свою
дитину, все готова їй віддати.
Працювала у нічні зміни в магазині, щоб
заробити більше грошей, а вдень
працювала в іншому магазині, щоб мати
достатньо коштів для своєї дитини. Поки
її дочка вчилась у Львівській
школі-інтернат ім.. С.Крушельницької,
вона, як мама, ходила її провідувати,
приносила продукти харчування. Відколи
позивачка почала вчитись у
Жовківській ЗОШ №1, відповідачка
приїжджала до своєї дитини додому,
однак та не хотіла їй відкривати двері.
На даний час відповідачка
зареєстрована за її місцем проживання,
однак орендує квартиру в м. Львові, щоб
мати можливість десь зберігати свої
речі. Зі слів відповідачки їй відомо, що
та поїхала за кордон заробити грошей на
навчання для своєї доньки ОСОБА_1. Також
їй відомо зі слів відповідачки, що у них
із свекрухою склались неприязні
відносини, що свекруха її ображає. Але
надіється, що її дочка ОСОБА_1 підросте
і зміниться. Зі слів відповідачки їй
відомо, що та накопичує кошти на
навчання для своєї дитини. Вважає, що
мати дуже любить свою дитину та бажає з
нею спілкуватись.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснила, що позивачка ОСОБА_1
являється ученицею Жовківської ЗОШ №1,
куди прийшла навчатись у 2013 році. За час
навчання показала себе з позитивної
сторони, має на достатньому рівні
знання, приймає участь у шкільному та
позашкільному житті школи, займається
музикою в Жовківській ДШМ.
Відповідачка по справі ОСОБА_2 - мати
позивачки протягом останніх двох
років успіхами дитини не цікавиться,
батьківські збори не відвідує. Єдиний
раз мати була у школі за вимогою
Жовківської міської ради, як органу
опіки та піклування, для того, щоб
переписати заяву про поступлення
дитини до школи на навчання, оскільки
така була написана тіткою дитини. Саму
же позивачку по справі знає з
дитинства, готувала її до поступлення у
перший клас. Позайматись з дитиною та
підготувати її до школи попросила
тітка дитини. Хоча до цього моменту
думала, що саме тітка являється матір'ю
дитини. Також свідок пояснила, що їй
відомо, що мати телефонувала до
класного керівника та просила
покликати до телефону ОСОБА_1, так як
дитина не хоче брати від неї трубку.
Вважає, що якщо дитина звернулась з
таким позовом до суду, то на це у неї є
вагомі причини. Такою причиною є
поганий догляд за дитиною. Також свідок
пояснила, що якби мати надавала належну
допомогу своїй дитині, то дитина не
зверталася би до суду з позовом.
Позивачку по справі вважає дитину з
характером та таку, яка не піддається
впливу дорослих. Також їй відомо, що у
2013 році Жовківська міська рада
виносила висновок про недоцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
щодо її доньки ОСОБА_1 Саме після такого
висновку Жовківська міська рада
зобов'язала мати дитини, відповідачку
по справі ОСОБА_2, переписати заяву про
поступлення дитини до школи.

Допитана в судовому засіданні
неповнолітня позивачка ОСОБА_1 в якості
свідка пояснила, що її мама,
відповідачка по справі ОСОБА_2 ніколи
належним чином не займалась її
вихованням, останній раз бачила маму 31
березня 2014 року і така зустріч тривала
близько трьох хвилин. Після подачі
позову до суду, мама також жодного разу
не прийшла до неї та не спробувала
налагодити стосунки, поспілкуватись,
примиритись. З чого вона зробила
висновок, що вона своїй матері,
відповідачці по справі не потрібна, а
її цікавить лише власна репутація.
Також неповнолітня свідок ОСОБА_1
пояснила, що після судового засідання
на уроці спеціальності у музичній
школі їй повідомила вчителька про те,
що свідки з боку відповідачки,
перебуваючи в приміщенні суду
обговорювали, що мати ОСОБА_2
збирається виходити заміж і така
репутація, як позбавлена батьківських
прав, їй не потрібна. Також
неповнолітня свідок повідомила, що
свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому
засіданні пояснили, що були свідками її
зустрічей з мамою, відповідачкою по
справі ОСОБА_2, однак такі зустрічі
могли відбуватись в приміщенні
інтернату школи в позаурочний,
вечірній час і свідками таких
зустрічей вони бути не могли, оскільки
не знаходились в приміщенні школи, так
як закінчився робочий день. Свідками
таких подій могли бути чергові
вихователі та учні, які проживають в
інтернаті. Також неповнолітня свідок
пояснила, що мала місце така ситуація,
коли її мати ОСОБА_2 вчинила сварку на
перерві між уроками і свідками такої
теж були учні її класу та інші учні які
прибігли на крик подивитись, що
трапилось. Ні класного керівника
ОСОБА_13, ні завуча школи ОСОБА_14 в цей
момент не було і про таку ситуацію
могли знати лише зі слів очевидців,
якими були безпосередньо діти.
Стосовно того, чи цікавилась мати її
навчанням у класного керівника, вона не
може сказати, оскільки класний
керівник ОСОБА_13 не розповідала їй про
те, що до школи приходила її мама. Також
мати ніколи не підписувала щоденник чи
табелі, хоча мала таку можливість, так
як додому її забирали ввечері або
тітка, або бабця, а інколи і дідо.
Жодних подарунків та інших речей в
присутності класного керівника ОСОБА_13
чи завуча школи ОСОБА_14 її мати,
відповідачка по справі ОСОБА_2, не
приносила, а тому вони не можуть такого
стверджувати. При одній із таких
зустрічей її мати сказала їй, що та
приповзе до неї навколішках, коли вона
перестане висилати гроші на утримання.
Свідок пояснила, що неодноразово
пробачала своїй матері таку поведінку,
однак та не виправилась, а тому зараз не
бажає з нею спілкуватись, хоча мати
стверджує усім, що має таке бажання,
однак не вживає ніяких заходів для
цього. Вважає, що маму слід позбавити
батьківських прав.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Жовківської РДА в
судовому засіданні пояснила, що
підтримує висновок про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно її доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також пояснила, що на протязі тривалого
часу, а саме з 2011 року служба проводила
бесіди з відповідачкою щодо її
неналежного виконання свого
батьківського обов'язку по вихованню
своєї доньки ОСОБА_1. Однак мати на шлях
виправлення не стала, з донькою
відносини не налагодила, участі у її
вихованні не приймає, однак частково
надає матеріальну допомогу доньці.
Обов'язок батьківського виховання
полягає не тільки у матеріальному
забезпеченні, а й у інших аспектах. А
мама вважає, що свій батьківський
обов'язок виконує, а в спілкуванні з
дитиною їй чинять перешкоди, хоча за
допомогою до органу опіки та
піклування ні в Жовківську РДА, ні
Жовківську міську раду не зверталась.
Виконання батьківського обов'язку
носить постійний характер, а не
періодичний, і не лише тоді, коли до
певних дій відповідачку по справі
ОСОБА_2 спонукають відповідні служби.
Просить позов задоволити, так як
відповідачка ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків щодо
своєї доньки.

Прокурор в судовому засіданні,
враховуючи висновок Жовківської РДА
Львівської області, як органу опіки та
піклування про доцільність
позбавлення батьківських прав просить
позов задоволити, так як відповідачка
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків щодо своє
доньки.

Заслухавши пояснення сторін, думку
прокурора щодо доцільності
задоволення позову, дослідивши
матеріали справи та перевіривши їх
доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги належить
задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

З свідоцтва про народження дитини
ОСОБА_1, серія НОМЕР_2, виданого
Жовківським відділом реєстрації актів
цивільного стану Львівської області
09.03.2000 року вбачається, що відповідачка
ОСОБА_2 є матір'ю дитини, а її батьком є
ОСОБА_3.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3,
виданого відділом РАЦС Жовківського
РУЮ Львівської області 09.06.2004 року
вбачається, що батько дитини ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
ВСУ «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» від
30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

З пояснень позивачки вбачається, що
відповідачка не виконує обов'язків по
вихованню своєї доньки, позивачки по
справі ОСОБА_1, які передбачені ст. 150 СК
України, а саме, відповідачка не
піклується про життя та здоров'я своєї
доньки, не дбає про її фізичний,
духовний та моральний розвиток, не
виховує дитину в дусі поваги до прав та
свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, зневажливо ставиться
до своєї дитини. Однак частково надає
матеріальну допомогу для дитини на
власний розсуд.

З довідки з місця проживання про склад
сім'ї і прописку, виданої Жовківським
МВУЖКГ від 07.10.2014 року № 301 вбачається,
що позивачка по справі зареєстрована в
будинку свої бабусі разом з тіткою в
АДРЕСА_1.

З акту обстеження умов проживання
дитини вбачається, що позивачка ОСОБА_1
фактично проживає разом з тітко та її
дочкою в АДРЕСА_2. Мати дитини,
відповідачка по справі ОСОБА_2, разом з
дитиною не проживає.

Відповідно до довідки №1962 від07.10.2014
року, виданої Туринківською сільською
радою Жовківського району вбачається,
що відповідачка по справі ОСОБА_2
зареєстрована в АДРЕСА_3, але там не
проживає.

Відповідно до довідки №72 від 07..2014 року,
виданої Жовківською ДШМ, позивачка
ОСОБА_1 навчається в Жовківській ДШМ по
класу скрипки. Мати дитини не
цікавиться її навчанням та шкільним
життям, не оплачує витрати своєї
доньки.

Відповідно до особової справи № Б-309,
позивачка по справі ОСОБА_1 навчалась в
Львівській ССМШІ ім. С.Крушельницької з
01.09.2006 року по травень 2013 року, а згідно
наказу №31 від 30.08.2014 року навчається в
Жовківській ЗОШ №1. Заява від 22.05.2006
року про поступлення до школи складена
від імені ОСОБА_6. Заява від 15.08.2013 року
про зарахування дитини до восьмого
класу складена від імені ОСОБА_2.

Відповідно до листа Управління
Пенсійного фонду України у
Жовківському районі №6404/05-24 від 01.12.2014
року, позивачка ОСОБА_1 пенсію по втраті
годувальника після смерті батька
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 не
отримує.

Відповідно до листа Управління
Соціального захисту населення
Яворівської РДА №05-2565 від 03.12.2014 року,
відповідачка ОСОБА_2 на обліку не
числиться та жодного виду допомоги,
субсидій, пільг не отримує.

З висновку Жовківської РДА Львівської
міської ради (як органу опіки та
піклування) про доцільність
позбавлення батьківських прав від
26.09.2014 р. № 02-29/2212, вбачається, що
Жовківська районна державна
адміністрація, як орган опіки та
піклування розглянула подання служби у
справах дітей Жовківської РДА, заяву
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважає за доцільне
позбавити батьківських прав ОСОБА_2
відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень відповідачки вбачається, що
вона всіляко старається виховувати
дитину, цікавиться її навчанням,
допомагає матеріально, оскільки
надсилає гроші на ім'я тітки ОСОБА_6,
приїжджає до дитини, однак та не
відчиняє двері та не хоче з нею
спілкуватись. Коли її дитина навчалась
в школі - інтернаті ім..
С.Крушельницької в м. Львові, вона її
часто навідувала, приносила подарунки,
фрукти, інші продукти харчування.

Суд не надає віри таким показам
відповідачки ОСОБА_2, оскільки такі
спростовуються показами свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_7, які ствердили, що
відповідачка по справі ОСОБА_2 жодного
разу не була присутня на батьківських
зборах, жодного разу не цікавилась її
успіхами у навчанні. На виступи та на
концерти, в яких приймала участь
позивачка ОСОБА_1, мати також не
приходила.

У своїх поясненнях відповідачка
посилається на те, що у неї неприязні
стосунки із свекрухою, що саме ці
стосунки стали причиною такого
ставлення дочки до неї, що свекруха
разом з тіткою чинила їй перешкоди у
вихованні дитини та у спілкуванні з
нею. Однак жодного документального
доказу, який би свідчив про те, що
відповідачка зверталась за допомогою
до органу опіки та піклування щодо
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та встановлення часу зустрічей
з дитиною суду не надала та відсутність
такого пояснити не змогла. Також
відповідачка не змогла пояснити суду
яким саме чином їй чинились перешкоди
зі сторони свекрухи та тітки у
спілкуванні з дитиною в той час, як її
дитина, позивачка по справі ОСОБА_1,
проживала в м. Львові в школі-інтернат
ім.. С.Крушельницької на протязі п'яти
днів тижня, а лише вихідні дні
проводила вдома в м. Жовква.

Також суд не надає віри показанням
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_15, які у своїх
показаннях посилаються виключно на
слова відповідачки по справі ОСОБА_2,
хоча жодного разу ні ОСОБА_11, ні ОСОБА_15
не були свідками розмови чи прогулянки
відповідачки зі своєю донькою ОСОБА_1.
Обидва свідки стверджували, що
відповідачка по справі безмежно любить
свою доньку та готова все для неї
зробити, що відкрила накопичувальний
рахунок, на якому збирає кошти на
навчання для своєї доньки ОСОБА_1, однак
ні свідки, ні відповідачка не
представили суду жодного
документального підтвердженні такого
факту, не надали суду відповідних
документів, які б свідчили про те, що
відповідачка справді має намір
матеріально допомогти своїй дитині у
навчанні та придбати необхідний
інструмент.

Судом встановлено, що у своїх
поясненнях свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14
вказують на те, що відповідачка по
справі ОСОБА_2 завжди цікавилась
навчанням дитини, приходила на
батьківські збори, відвідувала її в
інтернаті, приносила подарунки. Однак
таким свідченням суд не надає віри,
оскільки свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14
являються вчителями загальноосвітніх
предметів та можуть бути свідками лише
тих випадків, які мають місце під час
проведення ними уроків, або під час
безпосереднього спілкування з дитиною
та мамою одночасно. Самі свідки
вказують на те, що мати відвідувала
дитину в інтернаті, тобто в позаурочний
час, а тому не можуть стверджувати таке,
оскільки не знаходились в приміщенні
школи, так як закінчився робочий день.
Свідками таких подій могли бути
вихователі, які в той момент
знаходились на робочому місці та учні,
які проживають в інтернаті. Такі
свідчення свідків були спростовані
свідченням неповнолітнього свідка
ОСОБА_1, яка вказала, що свідки ОСОБА_13
та ОСОБА_14 в судовому засіданні
ствердили, що були свідками її
зустрічей з мамою, відповідачкою по
справі ОСОБА_2, однак такі зустрічі
могли відбуватись в приміщенні
інтернату школи в позаурочний,
вечірній час і свідками таких
зустрічей вони бути не могли, оскільки
не знаходились в приміщенні школи, так
як закінчився робочий день. Свідками
таких подій могли бути чергові
вихователі та учні, які проживають в
інтернаті. Також неповнолітня свідок
пояснила, що мала місце така ситуація,
коли її мати ОСОБА_2 вчинила сварку на
перерві між уроками і свідками такої
теж були учні її класу та інші учні які
прибігли на крик подивитись, що
трапилось. Ні класного керівника
ОСОБА_13, ні завуча школи ОСОБА_14 в цей
момент не було і про таку ситуацію вони
могли знати лише зі слів очевидців,
якими були безпосередньо діти.

Таким чином, судом встановлено, що у
відповідачки не вбачається бажання
приймати участь у вихованні, дитини,
підвищенні рівня її знань та
оздоровлення дитини.

Згідно зі ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати честь та гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Відповідно до Закону України "Про
охорону дитинства" батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. На
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці. Виховання дитини має
спрямовуватися на розвиток її
особистості, поваги до прав, свобод
людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами. Позбавлення
батьківських прав або відібрання
дитини у батьків без позбавлення їх цих
прав не звільняє батьків від обов'язку
утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень
принципу 6 Декларації прав дитини
проголошеної Генеральною Асамблеєю
ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і
гармонізаційного розвитку її особи
потребує любові і розуміння, вона
повинна зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків, в
атмосфері любові і моральної та
матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції
про права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положень та принципів
Загальної декларації прав людини,
прийнятої і проголошеної резолюцією
Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948
року, Декларації прав дитини,
проголошеної Генеральною Асамблеєю
ООН 20.11.1959 року, Конвенції ООН про права
дитини, прийнятої та відкритої для
підписання, ратифікації та приєднання
20.11.1989 року, яка набрала чинності для
України з 27.09.1991 року, Європейської
соціальної хартії, яка вступила в силу
01.07.1999 року, Конституції
України,Законів України «Про охорону
дитинства», «Про міжнародне приватне
право», СК України дитина потребує
спеціальної охорони і піклування,
особливої уваги, має право на особливий
захист і допомогу для її благополуччя і
гармонійного розвитку.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15
Постанови пленуму Верховного суду
України №3 від 30.03.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав, тобто прав на
виховання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та інші, що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтується на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла 18 років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 Сімейного кодексу
України.

Позбавлення батьківських прав є
крайньою мірою сімейно-правового
характеру, вона застосовується до
батьків, що не забезпечують належне
виховання своїх дітей. По змісту Закону
ухилення повинно бути навмисним, коли
особа повністю розуміє наслідки своєї
винної поведінки.

Оцінюючи досліджені докази в їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що позовна заява є
підставною і підлягає задоволенню,
оскільки відповідачка ОСОБА_2 без
поважних на це причин не виявляє щодо
своєї дитини батьківського піклування,
ухиляється від виконання свого
обов'язку по вихованню доньки, маючи
юридичну і фактичну можливість до
вчинення відповідних дій, які
становлять зміст батьківського
обов'язку, а тому її слід позбавити
батьківських прав, оскільки таке буде
відповідати інтересам дитини.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від оплати судових витрат,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частки вимог. І оскільки
позивачка при подачі позову до суду не
сплатила судового збору, то суд
прийшов до висновку, що з відповідачки
в користь держави підлягають
стягненню судові витрати.

Зібрані по справі докази, оцінені судом
належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду є
всі підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо її дочки ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживає АДРЕСА_4, зареєстрована
АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1 в користь держави -
243,60 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ясиновський Р. Б.

Повний текст рішення складено 16.12.2014
року.