Справа № 182/9176/13-ц
Провадження № 2/0182/294/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2014
м.
Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:
Рунчевої О.В.

при секретарі:
Снєгульській В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої
затопленням квартири, суд -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року позивач звернулася
із зазначеними позовними вимогами
(а.с.2-3) які мотивувала тим, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1.

26 липня 2013 року відповідачкою була
затоплена її квартира. По факту залиття
її квартири 26 липня 2013 року був
складений відповідний Акт.

Комунальним Підприємством „Служба
єдиного замовника" був складений
кошторис на ремонт квартири АДРЕСА_1 на
суму 7 253 грн.

Відповідач добровільно відшкодувати
завдану шкоду не бажає.

Оскільки шкода заподіяна з вини
відповідача, позивач просила суд
стягнути з відповідача на її користь
матеріальну шкоду в розмірі 7 253 грн.,
моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. та
витрати, пов'язані з розглядом справи.

У судовому засіданні 07.02.2014 року
позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала суду пояснила, що вона вже
втомилась виясняти відносини із
сусідкою ОСОБА_2. До цього випадку її
затоплювала відповідач неодноразово,
але вона з цього приводу нікуди не
зверталася. Вона з вини відповідачки
проживає в нестерпних умовах, її
квартира перетворена в страхіття бо в
ній встановився стійкий неприємний
запах, плісень, бруд. Крім того,
внаслідок затоплення вона зазнала
стресу та їй спричинено моральну шкоду,
вона була шокована побаченим. 11.04.2014
року від позивача до суду надійшла
заява за вх.№ 8495/14 в якій вона просить
розглядати справу у її відсутність у
зв'язку з тяжким станом здоров'я.
Позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
07.02.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
визнала частково з наступних підстав.

Так, вона не заперечила проти факту
залиття квартири позивача 26 липня 2013
року, але на її думку, сума, яка
зазначена у кошторисі завищена згодна
відшкодувати позивачеві матеріальну
шкоду у розмірі 500 грн. 31 липня 2014 року
відповідач у судове засідання не
з'явилася, повідомлялася належним
чином про розгляд справи. 08.07.2014 року на
адресу суду повернувся конверт у
зв'язку із закінченням терміну
зберігання (а.с.38). Оскільки відповідач
07.02.2014 року у судовому засіданні надала
пояснення, суд вважає можливо
розглядати справу у відсутність
відповідача.

Заслухавши сторони, допитавши
свідків, які надали пояснення у
судовому засіданні 07.02.2014 року,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода,
заподіяна майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка його заподіяла.

Особа, яка заподіяла шкоду,
звільняється від його відшкодування,
якщо доведе, що шкода заподіяна не по
його провині.

Як встановлено в судовому засіданні
позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1
(а.с.9-10).

26 липня 2013 року була затоплена
квартира позивача ОСОБА_1

Факт залиття квартири позивача з вини
мешканки квартири поверхом вище
підтверджується Актом про залиття
квартири АДРЕСА_1, який був складений
комісією ТОВ „Оселя-Нікополь" 26 липня
2013 року згідно якого, причиною залиття
квартири позивача явилося халатне
відношення відповідача ОСОБА_2, у
зв'язку з тим, що остання у квартирі, що
належить їй не утримує в належному
стані санітарно-технічне обладнання,
що призвело до затоплення квартири № 38,
що знаходиться поверхом нижче
власником якої є позивач - ОСОБА_1 (а.с.5).

Допитані в суді свідки ОСОБА_4, ОСОБА_3
які підписали акт від 26 липня 2013 року
про наслідки затоплення квартири
АДРЕСА_1, підтвердили факт складання
акту та його зміст.

Доводи відповідача про те, що
заподіяна шкода внаслідок затоплення
квартири у розмірі 7 253 грн. є занадто
завищеною не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки згідно Локального кошторису
від 14 серпня 2013 року, виконаного
Комунальним підприємство „Служба
єдиного замовника" на підставі акту від
26 липня 2013 року за результатами огляду
пошкодженої квартири у липні 2013 року,
площі пошкоджених поверхонь, що
відображено в акті від 26 липня 2013 року
за участю мешканців, з приводу чого,
заперечень до акту відповідачем не
вносилося (а.с.5-6).

Яких-небудь доказів згідно ст. 10 ЦПК
України на підтвердження того, що
розмір матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок залиття квартири позивача є
меншим, ніж зазначено в Акті від 26
липня 2013 року, відповідачем суду не
надано.

До того ж, у судовому засіданні
відповідач не бажала призначати по
справі судово-будівельну експертизу
для визначення розміру шкоди внаслідок
залиття квартири позивача.

Згідно з роз"яснень, що містяться в
п. 9 тієї ж постанови Пленуму
Верховного суду України від 27 березня
1992 року № 6 "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами і
доповненнями потерпілому
відшкодовуються збитки в повному
обсязі відповідно до реальної вартості
робіт, які необхідно провести, щоб
виправити пошкоджену річ.

В той же час суд вважає, що обсяг
матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок залиття квартири ОСОБА_1,
зазначений в Акті від 26 липня 2013 року
відповідає обсягу ремонтних робіт
наведених у кошторисі про вартість
ремонтних робіт квартири позивача від
14.08.2013 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до ст. 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦК України
квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у дво-
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Відповідно до частини 4 ст. 319 ЦК
України власність зобов'язує.

Відповідно до п. 7 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків», затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 24 січня
2006р. № 45, власник та наймач (орендар)
квартири зобов'язаний: дотримуватися
вимог нормативно-правових актів у
сфері житлово-комунальних послуг;
проводити за власні кошти ремонт
квартири (наймач (орендар) - згідно з
договором найму (оренди); забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання.

Тобто відповідальність за належний
стан санітарно-технічного обладнання в
квартирі відповідача несе її власник
ОСОБА_2

Відповідач, як власник квартири,
зобов'язана була контролювати стан
санітарно-технічного обладнання в
квартирі, в якій вона мешкає, та
докладати зусиль для того, щоб не
порушити права інших осіб, не завдати
їм шкоди, що витікає з вимог ст. 13 ЦК
України.

Враховуючі те, що відповідно до вимог
ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не
можуть ґрунтуватися на припущеннях,
суд приходить висновку, що шкода ОСОБА_1
заподіяна з вини власника квартири
АДРЕСА_6 ОСОБА_2, яку остання повинна
відшкодувати у повному обсязі.

Отже, сума матеріальної шкоди
заподіяна позивачеві складає 7 253 грн,
що підтверджується Локальним
кошторисом, виконаним КП „Служба
єдиного замовника" (а.с.6), яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
який підлягає стягненню, суд враховує
роз'яснення п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від
31.03.1995 р. з подальшими змінами й, беручи
до уваги конкретні обставини по справі,
характер та тривалість страждань,
завданих позивачу внаслідок залиття
квартири, істотність вимушених змін у
її життєвих стосунках, і наслідків, що
наступили, враховуючи характер, обсяг
та тривалість страждань яких зазнав
позивач, істотних змін в її житті,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 500 грн, яка підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача.

Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені
нею судові витрати у розмірі 280 грн.: які
складаються: 50 грн. витрати за
складання кошторису ( а.с.7), судовий
збір у розмірі 230 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. 10,11,60, 88, 212-215 ЦПК
України, відповідно до ст. 1166, 1167,23 ЦК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої затопленням
квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 7 253 грн.;
моральну шкоду в розмірі 500 грн., судові
витрати в розмірі 280 грн 00 коп., а всього
- 8 033 грн. ( вісім тисяч тридцять три )
гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: О. В. Рунчева