Справа № 359/4355/14-ц Головуючий у І
інстанції Борець Є.О.Провадження №
22-ц/780/7088/14 Доповідач у 2
інстанції ГульКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Антоненко В.І.,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Ромашині І.В .,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
Банк"Надра" на заочне рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 31 жовтня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
Банк"Надра" до ОСОБА_1, третя особа, яка
не заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору- ОСОБА_2, про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

у травні 2014 року позивач звернувся
до суду із позовом, посилаючись на те,
що на підставі кредитного договору №
194/П/56/2008-840 від 22.08.2008 року, що укладений
між сторонами та мав діяти до 12.04.2028
року під 14,99 % річних відповідач отримав
105672 доларів США.

На забезпечення виконання кредитних
зобов'язань, на підставі договору
іпотеки від 22.08.2008 року відповідачем
передано позивачу в заставу земельну
ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться в
АДРЕСА_1, кадастровий № :09:067:0016,
право власності на яку буде набуте у
майбутньому, оскільки придбана
відповідачем відповідно до договору
купівлі-продажу з ОСОБА_2, державний акт
на право власності на яку ще не
одержано. Станом на 14.03.2014 року у
відповідача виникла заборгованість у
розмірі 105672 доларів США, з яких 104694,88
доларів США по тілу кредиту; 86651,81
доларів США за відсотками; 11145,73 пені;
10567,20 доларів США штрафу за кредитом в
зв'язку з чим в рахунок цієї
заборгованості, позивач просив
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 14.10.2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати в з'язку
з порушенням норм матеріального та
процесуального права і позов
задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом перщої інстанції встановлено,
що у травні 2014 року позивач звернувся
до суду із позовом, посилаючись на те,
що на підставі кредитного договору №
194/П/56/2008-840 від 22.08.2008 року, що укладений
між сторонами та мав діяти до 12.04.2028
року під 14,99 % річних.

В якості забезпечення кредитних
зобов'язань, на підставі договору
іпотеки від 22.08.2008 року відповідачем
передано позивачу в заставу земельну
ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться в
АДРЕСА_1, право власності на яку буде
набуте у майбутньому, оскільки
придбана відповідачем відповідно до
договору купівлі-продажу з ОСОБА_2,
державний акт на право власності на
земельну ділянку, на яку ще не одержано.

Станом на 14.03.2014 року у відповідача
виникла заборгованість у розмірі 105672
доларів США, з яких 104694,88 доларів США по
тілу кредиту; 86651,81 доларів США за
відсотками; 11145,73 пені; 10567,20 доларів США
штрафу.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд виходив з того, що оскільки
відповідач не набув права власності на
земельну ділянку, підстав для
задоволення позову не має.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 5 Закону України ''Про
іпотеку'' передбачено, що предметом
іпотеки може бути нерухоме майно, яке
стане власністю іпотекодавця після
укладення іпотечного договору, за
умови, що іпотекодавець може
документально підтвердити право на
набуте ним у власність відповідне
нерухоме майно у майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до договору купівлі-продажу
відповідач набув право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га, що
знаходиться в АДРЕСА_1 тобто
документально підтвердив своє право на
набуте ним у власність відповідне
нерухоме майно у майбутньому.

Відповідно до ст. 5 Закону України
''Про іпотеку'' відповідач передав
вказану земельну ділянку в іпотеку, яка
за даною нормою вважається предметом
іпотеки і зобов'язався договором про
іпотеку одержати державний акт на
право власності на земельну ділянку,
проте вказаного обов'язку не виконав.

Згідно ст. 125 ЗК України, яка діяла на
момент виникнення правовідносин
передбачалося, що право власності на
земельну ділянку виникає з моменту
державної реєстрації цих прав.

Таким чином, коли спірна земельна
ділянка є предметом іпотеки, але
державної реєстрації прав на цю
земельну ділянку за іпотекодавцем не
зареєстровано, відповідно до ст. 125 ЗК
України вважається, що право власності
на земельну ділянку у відповідача не
виникло в зв'язку з чим право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки
реалізовано бути не може.

За таких обставин доводи
апеляційної скарги про те, що судом
неправильно застосовано норми
матеріального права необгрунтовані,
оскільки за відсутності державної
реєстрації прав на землю підстав,
передбачених законодавством для
звернення прав заставодержателя на
предмет іпотеки відсутні в зв'язку з
чим апеляційна скарга як
необгрунтована підлягає відхиленню.
Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Керуючись ст.
ст. 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
Банк"Надра" відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: