УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у обмеженні права на виїзд

"10" грудня 2014 р.

Київський районний суд м.
Харкова

Головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.

за участю секретаря
Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за поданням державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Харківській
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, –

ВСТАНОВИВ:

08.12.2014 року державний виконавець Лозова
А.І. звернулася до суду з поданням, у
якому просить обмежити у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Посилається на те, що на виконанні ДВС
знаходиться виконавчий лист №641/3418/13-ц
виданий 08.01.2014 Комінтернівським
районним судом м. Харкові про стягнення
з боржника кредитної заборгованості у
розмірі 3004911 грн. 44 коп. Вжиті державним
виконавцем заходи не дають можливості
виконати рішення суду про стягнення
вказаної заборгованості. Наявність в
особи невиконаних зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, є
підставою для обмеження його у праві
виїзду за межі України.

У судове засідання державний
виконавець не з’явився, надав заяву
про розгляд справи у його відсутність.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що подання не підлягає з
задоволенню з наступних підстав.

08.01.2014 року Комінтернівським районним
судом м. Харкова у цивільній справі
виданий виконавчий лист №641/3418/13-ц про
стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ
"Луч-Д" на користь ПАТ "Райффайзен банк
ОСОБА_1" заборгованість за Генеральної
кредитною угодою № 613 від 02.03.2007 року: за
кредитним договором № 010-лю 2/07/1-231-07 від
02.03.2007 в сумі 147775,18 доларів США, що в
перерахунку на національну валюту за
курсом НБУ складає 118/1167,01 гривень; за
кредитним договором № 010-2/07/1-1079-07 від
01.10.2007 року в сумі 256892/15 грн.; за
кредитним договором № 010-2/07-01-0443-08 від
20.05.2008 року в сумі 196028,06 доларів США, що в
перерахунку на національну валюту за
курсом НБУ складає 1566852,28 грн., а всього
на суму 3004911 грн. 44 коп.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Харківській
області від 19.03.2014 року відкрито
виконавче провадження ВП №42595062 на
підставі вказаного виконавчого листа.

04.04.2014 року постановою державного
виконавця накладено арешт на кошти, що
містяться на рахунках боржника.

Як вбачається з акту державного
виконавця від 20.08.2014 року, складеного
без участі понятих, за адресою місце
проживання боржника автомобіля НОМЕР_1,
який належить боржнику, виявлено не
було.

20.08.2014 року постановою державного
виконавця оголошено у розшук вказаний
транспортний засіб.

Відповідно до акту державного
виконавця від 24.10.2014 року, двері до
квартири за адресою: АДРЕСА_1, де
зареєстрований боржник, ніхто не
відкрив.

В матеріалах справи містяться вимоги
державного виконавця про надання
інформації від 21.10.2014 року, виклик
державного виконавця від 20.10.2014 року,
вимоги повідомити про
місцезнаходження автомобіля від 24.10.2014
року.

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів щодо направлення цих
вимог боржнику та їх отримання.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження», у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови «доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання».

Разом з тим, суду не надано доказів про
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, оскільки постанови про
відкриття виконавчих проваджень,
накладення арешту на майно боржника,
оголошення розшуку майна не є
безспірним доказом про свідоме
ухилення боржника від виконання
обов’язку по сплаті боргу.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Суд, належним чином дослідивши подання,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що подання державного виконавця про
обмеження права виїзду за межі України
ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 377-1 ЦПК України,
ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»,
суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Харківській
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її отримання.

Головуючий -