пр.№ 2/464/2308/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/з а о ч н е/

23.12.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення часток у
спільній сумісній власності та
вселення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому після уточнення
позовних вимог, просить: визначити за
нею - ОСОБА_1 право власності на 1/2
ідеальну частину квартири АДРЕСА_1;
вселити її в квартиру АДРЕСА_1. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що в період з 13
вересня 1980 року до 11 січня 2005 року
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу, а
саме 29 березня 1999 року нею спільно з
ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 30,8кв.м., що
стверджується договором міни квартири,
посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО
ОСОБА_3 А відтак, спірна квартира є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя та зареєстрована за ними на
праві спільної сумісної власності. З
врахуванням наведеного, просить
визначити, що їй належить на праві
власності 1/2 ідеальна частка спірної
квартири. Стверджує, що на даний час в
спірній квартирі АДРЕСА_1 проживає
відповідач ОСОБА_2 та вона немає
доступу до неї. А відтак, просить
вселити її у спірну квартиру в
примусовому порядку.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав суду
письмову заяву в якій позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
розглядати справу у його відсутності
та не заперечує щодо заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, причини неявки не повідомив.
Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає
можливим розглядати справу у його
відсутності за наявних у справі
достатніх доказів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалося
згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши її дійсні обставини справи,
суд приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.З ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

Судом встановлено, що з 13 вересня 1980
року до 11 січня 2005 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі, в
якому дітей не мають (а.с.8, 9).

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст.69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

29 березня 1999 року, тобто під час шлюбу,
за договором міни квартир, посвідченим
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованим в реєстрі за №1046,
сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
поміняли належну їм на праві власності
квартиру АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1
(а.с.4).

Згідно ж довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за
№3/8185 від 17.06.2014 року, квартира АДРЕСА_1
зареєстрована на праві спільної
сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Співвласники мають право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній сумісній власності. У разі
виділу частки із майна, що є у спільній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, виходячи з рівності часток
та враховуючи що співвласників майна є
двоє, суд вважає можливим визначити, що
кожному із співвласників у квартирі
АДРЕСА_1 належить по 1/2 ідеальній
частині.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання; кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст.47 Конституції
України та ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку
передбачених законом.

Як вбачається з тверджень позивача
ОСОБА_1, у спірній квартирі проживає
лише відповідач ОСОБА_2, який не надає
їй доступу до квартири.

У зв'язку з наведеним суд, вважає, що
позовні вимоги про визначення часток у
спільній сумісній власності та
вселення є підставними, грунтуються на
нормах матеріального права та
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

У зв'язку з наведеним, з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 слід стягнути 243,60грн.
судового збору.

На підставі ст.ст. 69, 70 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 15, 16, 368, 370, 372 ЦК
України, ч.3 ст.9 ЖК України, та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 224-226 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
часток у спільній сумісній власності
та вселення - задоволити.

Визначити, що кожному із співвласників
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2
ідеальній частці квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243,600грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал виготовлено в одному
екземплярі та зберігається у справі
№464/10986/14-ц