Справа № 456/2492/11
Головуючий у 1 інстанції: Янів М.Н.
Провадження № 88-ц/783/24/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О.
Категорія справи:6
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Мельничук О.Я.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю ОСОБА_2, представників ОСОБА_2
-ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника
ОСОБА_5-ОСОБА_6, представника ОСОБА_7,
ОСОБА_8-ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за заявою ОСОБА_2 про перегляд за
новоявленими обставинами рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 24 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_5, ОСОБА_12,
треті особи: Виконавчий комітет
Стрийської міської ради, Інспекція
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
знесення самовільно збудованої
споруди та заборону вчиняти дії з
приводу стоянки та проїзду автомобіля,
-

В С Т А Н О
В И Л А:

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 24 січня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_5 - задоволенно частково,
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 18 травня 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_2 в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до
ОСОБА_5, ОСОБА_12, треті особи: Виконавчий
комітет Стрийської міської ради,
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про знесення
самовільно збудованої споруди та
заборону вчиняти дії з приводу стоянки
та проїзду автомобіля - задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_12 усунути
перешкоди ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у
користуванні належним їм житловим
будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1,
шляхом заборони ставити на стоянку
транспортні засоби на відстані меншій
як 10 метрів від будинку по АДРЕСА_1 та
від будинку по АДРЕСА_2.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Додатковим рішенням скасовано ухвалу
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 12 липня 2013 року
про відмову в задоволенні заяви про
роз'яснення рішення.

25.06.2014 року ОСОБА_2 подав до
Апеляційного суду Львівської області
заяву про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Апеляційного суду
Львівської області від 24 січня 2014 року.

Просить таке скасувати за
нововиявленими обставинами та
залишити без змін рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 18 травня 2013 року. Мотивує
тим, що ухвалюючи рішення від 24 січня 2014
року суд апеляційної інстанції виходив
з того, що протиправними діями
відповідачів не порушене його право та
право його малолітніх дітей, оскільки
за належним йому та його малолітнім
дітям по АДРЕСА_1 не закріплено ні на
праві власності, ні на праві
користування земельної ділянки. Однак
насправді, за домоволодінням по
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у встановленому
порядку встановлено і зареєстровано
право постійного користування
відповідною земельною ділянкою. Так,
відповідно до рішення Виконкому
Стрийської міської ради № 654 від 20.12.1979
року вирішено затвердити матеріали
обміру земель забудованих кварталів
№7, 46-««а»», 31-««а»», затвердити
встановлену при обмірі конфігурацію
присадибних ділянок, зареєструвати за
землекористувачами цих присадибних
кварталів присадибні ділянки по нормі.
Згідно архівного витягу № Д-765 від
11.06.2014 року Додатку до рішення
Виконкому Стрийської міської ради № 654
від 20.12.1979 року, по кварталу №7 за
домоволодінням по АДРЕСА_1
зареєстровано за землекористувачем
земельну ділянку, площею 902 кв.м.

Відповідно до вимог ст.15 ЗК України, в
редакції 1970 року, безстроковим
(постійним) визнається
землекористування без заздалегідь
встановленого строку.

Згідно з вимогами ст. 20 ЗК України, в
редакції 1970 року, право
землекористування громадян, які
проживають в сільській місцевості,
засвідчується записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і
організацій та по господарських книгах
сільських Рад, а в містах і селищах
міського типу - в реєстрових книгах
виконавчих комітетів міських, селищних
Рад народних депутатів.

Таким чином, земельна ділянка, площею 902
кв.м. рішенням Виконкому Стрийської
міської ради № 654 від 20.12.1979 року
зареєстрована на праві постійного
користування за домоволодіння по
АДРЕСА_2-АДРЕСА_1.

Дана обставина - право постійного
користування земельною ділянкою, на
якій розташоване домоволодіння по
АДРЕСА_2-АДРЕСА_1, яке виникло на
підставі рішення Виконкому Стрийської
міської ради № 654 від 20.12.1979 року
існувала на час розгляду справи, однак
не було відоме ні заявнику, ні суду.
Тобто, дана обставина є істотною для
справи, не була і не могла бути відомою
на час розгляду справи, тобто є
нововиявленою обставиною.

Зміст рішення Виконкому Стрийської
міської ради № 654 від 20.12.1979 року без
Додатку до нього був відомий раніше і
досліджувався судом у даній справі.
Однак, без Додатку до нього, воно не
давало можливості встановити той факт,
що воно стосується домоволодінь по
АДРЕСА_2-АДРЕСА_1, оскільки в тексті
цього рішення не зазначено жодної
адреси - такі викладені власне у тексті
Додатку. Тобто, рішення Виконкому
Стрийської міської ради № 654 від 20.12.1979
року лише разом з Додатком до нього
дало можливість встановити, що за
домоволодінням по АДРЕСА_2-АДРЕСА_1
закріплено на праві постійного
користування земельну ділянку площею
902 кв.м.

Про дану обставину дізнався лише тоді,
коли отримав у Державному архіві
Львівської області архівні копії
рішення Виконкому Стрийської міської
ради № 654 від 20.12.1979 року та Додатку до
нього, а саме 11 червня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, вивчивши матеріали,
рішення, яке просить переглянути
заявник, колегія суддів вважає, що
заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами слід
залишити без задоволення із наступних
підстав.

Статтею 361 ЦПК України визначено
підстави для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для порушення провадження у
зв'язку із нововиявленими обставинами,
зокрема, відповідно до п.1 ч.2 зазначеної
вище статті, є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи та які
спроможні вплинути на кінцевий
результат вирішення справи.

Саме з посиланням на наявність
істотних для справи обставин, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи - заявник вважає Додаток до
рішення Виконкому Стрийської міської
ради № 654 від 20.12.1979 року, який існував
на час розгляду справи, однак не був
відомий заявнику та суду.

У відповідності до роз»»яснень
Постанови № 4 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв»»язку з
нововиявленими обставинами" від 30
березня 2012 року - необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1,2 частини другої ст.361 ЦПК
України, є те, що вони існували на час
розгляду справи; ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов»»язки осіб, які беруть участь у
справі.

Суд має право скасувати судове рішення
у зв»»язку з нововиявленими
обставинами лише за умови, що ці
обставини можуть вплинути на юридичну
оцінку обставин, здійснену судом у
судовому рішенні, що переглядається /п.3
Постанови/.

З матеріалів справи вбачається, що при
перегляді рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 18 травня 2013 року, колегія
суддів ухвалюючи нове рішення виходила
з того, що з плану меж земельної ділянки
вбачається, що між землеволодіннями
ОСОБА_12 та будинковолодінням АДРЕСА_2 і
АДРЕСА_1 є землі, що визначені за планом
меж земельної дії кадастрового номеру
№:06:058:0025, як землі загального
користування вул. Шумлявщина та
позначені на плані літ. «Д». Як
вбачається з рішення Виконавчого
комітету Стрийської міської ради від
22.03.1968 року № 147 на загальне подвір'я для
будинків АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 відведено
земельну ділянку, площею 344 кв.м., а під
всі забудови - 219 кв.м. Колегія суддів
погодилась з висновком суду першої
інстанції в цій частині, що суб'єктом
права власності на вказану земельну
ділянку, в розумінні вимог ст.80 ЗК
України є територіальна громада м.
Стрия, та у відповідності до ст.83 ЗК
України вказана земельна ділянка
відноситься до земель комунальної
власності.

Підставою для скасування судового
рішення стало те, що позивач не має
належного права на земельну ділянку,
оскільки відповідно до ст.125 ЗК України
та роз'яснень, що містяться в п.18
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004
року № 7, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Згідно положень
ст.126 ЗК України право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, цивільно-правовою
угодою щодо відчуження земельної
ділянки, свідоцтвом про право на
спадщину. Право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою, а право оренди - договором
оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Право користування є речовим правом,
яке належить певному суб'єкту або
суб'єктам. Суб'єктом права користування
(постійного користування або оренди)
відповідно до земельного
законодавства є фізичні та юридичні
особи. Право користування окремо від
суб'єкта такого користування існувати
не може.

Зокрема, відповідно до ст. 92 ЗК України
право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.
Конкретні суб'єкти такого користування
визначені ч. 2 ст. 92 ЗК України.

Відповідно до листа Держземагентства
№ 01-11/5-32 від 02.07.2013 року земельна
ділянка в м. Стрий по АДРЕСА_2-АДРЕСА_1
знаходиться у комунальній власності,
кадастровий номер їй не присвоєний,
земельна ділянка співмешканцям у
власність, користування, оренду не
передавалась.

Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК
України «Формування земельної ділянки
як об'єкта цивільних прав» формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки, як об'єкта цивільних
прав. Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.
Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера. Земельна ділянка
може бути об'єктом цивільних прав
виключно з моменту її формування (крім
випадків суборенди, сервітуту щодо
частин земельних ділянок) та державної
реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки здійснюється після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі.

При цьому суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідно до ст.4
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону.

Переглядаючи рішення суду апеляційної
інстанції у зв'язку з нововиявленими
обставинами, колегія суддів
погоджується із правильністю його
висновків.

Додаток до рішення Виконкому
Стрийської міської ради № 654 від 20.12.1979
року, який заявник вважає
нововиявленою обставиною правильності
висновків суду апеляційної інстанції
не спростовує, оскільки із такого не
вбачається, за якими саме
землекористувачами закріплена
земельна ділянка кварталу №7. Окрім
того, такий не породжує жодних правових
наслідків, оскільки рішенням № 654 від
20.12.1979 року ««Про результати обміру
земель забудованих кварталів №№7,
46-««а»», 31-««а»» лише затверджено
результати обміру та конфігурацій
земельних ділянок при проведенні
інвентаризації земель в забудованих
кварталах №№7, 46а, 31а, а не передачу у
користування земельних ділянок.

Вказаний додаток не дає підстав для
висновку про обгрунтованість заяви
ОСОБА_2 та скасування рішення суду
апеляційної інстанції за
нововиявленими обставинами, оскільки
це не впливає на юридичну оцінку
обставин, здійснену судом у судовому
рішенні, що переглядається.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 361-365 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за
новоявленими обставинами рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 24 січня 2014 року залишити без
задоволення.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:
О.Я.Мельничук

Судді:
В.Я.Бакус

Я.А.Левик