Номер провадження 2/243/3301/2014
Номер справи 243/7444/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» грудня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі №19 Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
з позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з відповідачкою він
перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19
січня 2001 року.

Шлюб було зареєстровано Виконавчим
комітетом Миколаївської міської Ради
м. Слов'янськ Донецької області,
актовий запис № 9.

Від шлюбу у них дітей не має.

Спору про розділ спільної сумісної
власності подружжя у них з
відповідачкою немає, оскільки дане
питання буде вирішено в добровільному
порядку.

Від розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану
відмовляється.

Їх сім'я фактично розпалася у лютому 2012
року. Причиною розпаду сім'ї є те, що в
останній період нашого з відповідачкою
спільного життя між ними стали
постійно виникати конфлікти різного
роду. Із їх відносин зникли щирість і
взаємопорозуміння, а замість цього
з'явилися відчуження та психологічна
непоєднаність. К лютому місяцю 2014 року
конфліктна ситуація в сім'ї
загострилася та вони остаточно
припинили відносини. Після цього вони
ще намагалися відновити сім'ю, однак
все було безрезультатно. Вважає, що
сім'я зберегтися вже не може, та їх шлюб
має бути розірвано.

Просить суд шлюб, зареєстрований 19
січня 2001 року у Виконавчому комітеті
Миколаївської міської Ради м.
Слов'янськ Донецької області, актовий
запис № 9, між ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.
Заперечує проти того, щоб після
розірвання шлюбу за відповідачкою
залишилося прізвище «ОСОБА_2».

ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився,
але 19 грудня 2014 року надав до суду Заяву
про розгляд справи за його відсутністю,
позовні вимоги підтримав (а.с.10).

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася,
але 19 грудня 2014 року надала до суду
Заяву в якій просила розглядати справу
без її участі, проти розірвання шлюбу
не заперечувала (а.с.11).

Суд, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню з огляду
на їх законність та обгрунтованість.

Судом встановлено, що сторони уклали
шлюб 19 січня 2001 року у Виконавчому
комітеті Миколаївської міської Ради м.
Слов'янськ Донецької області, актовий
запис № 9 (а.с.8).

Від шлюбу у них дітей не має.

Спору про розділ спільної сумісної
власності подружжя у них з
відповідачкою немає, оскільки дане
питання буде вирішено в добровільному
порядку.

Від розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану
відмовляється.

Їх сім'я фактично розпалася у лютому 2012
року. Причиною розпаду сім'ї є те, що в
останній період нашого з відповідачкою
спільного життя між ними стали
постійно виникати конфлікти різного
роду. Із їх відносин зникли щирість і
взаємопорозуміння, а замість цього
з'явилися відчуження та психологічна
непоєднаність. К лютому місяцю 2014 року
конфліктна ситуація в сім'ї
загострилася та вони остаточно
припинили відносини. Після цього вони
ще намагалися відновити сім'ю, однак
все було безрезультатно. Вважає, що
сім'я зберегтися вже не може, та їх шлюб
має бути розірвано.

В Постанові Пленуму Верховного суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»
зазначається, що при розгляді справ,
які виникають у зв'язку з укладенням,
припиненням шлюбу, а також з інших
сімейних відносин, необхідно виходити
з положень Конституції України, норм
Сімейного кодексу України, Цивільного
процесуального кодексу України, Закону
України «Про міжнародне приватне
право» від 23 червня 2005 року, а також
інших нормативно - правових актів, що
регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу
України, сім'я є первинним та основним
осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України,
кожна особа має право припинити свої
шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК
України). Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2
відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Таким чином у суду є усі підстави для
задоволення позовних вимог та
розірвання шлюбу між сторонами, так як
подальше спільне життя подружжя та
збереження сім'ї неможливе.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Постановою
Пленуму Верховного суду України № 11
від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 82, 88,
107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст.
3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 січня 2001 року у
Виконавчому комітеті Миколаївської
міської Ради м. Слов'янськ Донецької
області, актовий запис № 9, між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2
відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено до судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Запорізької області
через Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та підписано в
нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

суддя Слов'янського

міськрайонного суду
Т.А.Хаустова