22-ц/772/200/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Король О. П.Категорія:
27Доповідач: Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого судді : Якименко М.М.,

суддів : Іващука В.А., Колоса С.С.,

при секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Апеляційного суду
Вінницької області в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Фінансова
ініціатива» про стягнення
неповернутого банківського вкладу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 02 грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И
Л А :

В березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 17.12.2012 року між ним
та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» в
особі Вінницького відділення №3 (далі-
Банк) був укладений договір №156968
(вклад «Ощадний»). В цей же день ним були
внесені в якості вкладу грошові кошти в
сумі 200,00 доларів США, що
підтверджується квитанцією № 4053 від
17.12.2012 року.

15.01.2013 року позивач зробив додатковий
внесок і поповнив вклад на 37 600,00
доларів США, 16.01.2013 року - на 26 275,00
доларів США, 21.01.2013 року - на 2 250,00
доларів США, 05.02.2013 року - на 49 254, 00
доларів США. Таким чином, по даному
Договору ОСОБА_2 вніс 115 879,00 доларів США,
що зафіксовано Додатковим договором
від 05.02.2013 року до договору
банківського вкладу №156968 від 17.12.2012
року.

12 лютого 2013 року позивач звернувся до
відділення Банку із заявою про
дострокове припинення дії вкладу, у
якій просив достроково видати йому
вклад у розмірі 115 879,00 доларів США,
проте 19 лютого 2013 року Банк відмовив
ОСОБА_2 у видачі вкладу, посилаючись на
те, що колишній начальник відділення
привласнив кошти і зник. У письмовій
відповіді Банку № 28В/443 від 28.02.2013 року
було зазначено, що залишок коштів на
рахунку ОСОБА_2 згідно договору № 156968
становить лише 201,73 доларів США.

Вважаючи, що зазначені у відповіді
обставини є внутрішніми проблемами
Банку і не повинні впливати на
договірні відносини між ним та Банком і
не дають право банку в односторонньому
порядку відмовляти у видачі вкладу у
повному розмірі, ОСОБА_2 просив
стягнути з відповідача на його користь
вклад у розмірі 115 879,00 доларів США та
три проценти річних за період з 20.02.2013
року по 25.03.2013 року у розмірі 323,83 долари
США.

В ході розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги і просив
стягнути три проценти річних у розмірі
2 428,70 доларів США за період з 20.02.2013 року
по 01.11.2013 року.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 02.12.2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на
користь ОСОБА_2 вклад у розмірі 201,73
долари США та 3% річних в розмірі 4,21
долари США. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій
просив його скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги у повному обсязі.

В свою чергу відповідач надав
письмові заперечення щодо поданої
апеляційної скарги , просив її
відхилити, а рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке
ухвалено на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджені тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Ст.308 ЦПК України передбачено, що не
може бути скасовано правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали та обставини справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішень суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заслухавши
пояснення учасників судового розгляду,
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Згідно ст. 1058 ЦК України, за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
приймає від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладнику таку суму та проценти на неї
або дохід в іншій формі на умовах та в
порядку, встановлених договором.

Суд першої інстанції встановив факт
укладення між позивачем і відповідачем
договору банківського вкладу № 156968
від 17.12.2012 року та внесення ОСОБА_2 за
ним коштів в сумі 200 доларів США по
квитанції № 4053 зазначеній позивачем у
позовній заяві.

Також судом встановлено, що 12.02.2013
року позивач звернувся з заявою про
дострокове припинення дії вкладу,
згідно якої просив достроково видати
19.02.2013 року вклад у розмірі 115 879,00
доларів США, проте 19.02.2013 року банк
відмовив у видачі коштів. У письмовій
відповіді банку № 28В/443 від 28.02.2013 року
зазначалось, що залишок коштів на
рахунку ОСОБА_2 згідно договору №156968
становить 201,73 долари США.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погоджується судова колегія,
зазначив, що внесення позивачем на
рахунок за договором № 156968 коштів, які
зазначає позивач в своїй позовній
заяві, не доведено останнім належними
та допустимими доказами з огляду на
наступне.

Відповідно до п.1.1 розділу 4 « Касові
операції банків(філій,відділень) з
клієнтами Інструкції національного
банку України про ведення касових
операцій банками в Україні №174, до
касових документів, які оформлюються
згідно з касовими операціями,
визначеними цією Інструкцією,
належать: заява на видачу готівки,
прибутково-касовий ордер, грошовий чек,
рахунки на сплату платежів, а також
сліп, квитанція, чек банкомата, що
формуються платіжними пристроями та
документи для відправлення переказу
готівки та отримання його в готівковій
формі, установленні відповідною
платіжною системою.

Суд в своєму рішенні вірно зазначив,
що внесення грошей в касу банку
клієнтом повинно бути підтверджено
відповідною квитанцією.

З наданої ОСОБА_2 квитанції
вбачається, що останній вніс кошти в
розмірі 200 доларів США, інших квитанцій
позивачем в обґрунтування позовних
вимог суду надано не було.

За випискою по особовим рахункам
ОСОБА_2 з 17.12.2012 року по 12.02.2013 рік сума
вкладу з нарахованими відсотками
складає 201,73 доларів США. Внесення
коштів на депозит здійснювалось лише
один раз, а саме 17.12.2012 року.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на невиконання Банком свого
обов'язку видати клієнту після
завершення приймання готівки
квитанції або іншого документа, що є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі не
заслуговують на увагу, оскільки
позивачем не надано жодного доказу,
який би підтверджував спроби Банку
ухилитись від даного обов'язку.

Постановляючи рішення по даній
справі, суд правильно застосував норми
законодавства до правовідносин, що
склались між сторонами, дав їм належну
правову оцінку, а відтак - доводи
апеляційної скарги безпідставні і до
уваги не приймаються.

За таких обставин, рішення суду є
законним і обґрунтованим, постановлене
з додержанням вимог матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 02 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
М.М. Якименко

СУДДІ:
В.А. Іващук

С.С. Колос