Справа № 462/3934/13
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/6415/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_7 - директора ПП
«Інтер-Ріск Міжнародне врегулювання
збитків» ОСОБА_2 на рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 11 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, ОСОБА_8 про відшкодування
шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 11 вересня
2014 року у цивільному позові ОСОБА_7 до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, ОСОБА_8 про відшкодування
шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою -
відмовлено.

Дане рішення оскаржив представник
ОСОБА_7 - директора ПП «Інтер-Ріск
Міжнародне врегулювання збитків»
ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення є необґрунтованим та
незаконним, оскільки прийнято з
порушенням норм матеріального права.
Вказує, що в основу оскаржуваного
рішення покладений факт наявності на
момент вчинення дорожньо-транспортної
пригоди у ОСОБА_8 чинного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
зокрема полісу АА/1250026, виданого СК
«ІНВЕСТСЕРВІС», а відтак усі вимоги
щодо відшкодування заподіяних збитків
мають бути скеровані саме до цього
страховика. Крім того, покликається на
те, що відповідальність ОСОБА_8 не була
застрахована, а тому, відповідно до ст.41
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування має бути виплачене
Моторним (транспортним) страховим бюро
України.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на підтримання апеляційної
скарги, заперечення ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що позивач звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просив
стягнути з Моторного (транспортного)
страхового бюро України (надалі МтСБУ)
(код ЄДРПОУ - 21647131) на його користь
страхове відшкодування в розмірі 39 999,91
грн.; стягнути з МтСБУ на його користь
страхове відшкодування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності в
розмірі 2 082,10 грн.; стягнути з МтСБУ на
його користь витрати на проведення
авто товарознавчого дослідження в
розмірі 520,00 грн.; стягнути з МтСБУ на
його користь моральну шкоду в розмірі 5
000,00 грн. стягнути з ОСОБА_8 (ІПН - НОМЕР_1)
на його користь моральну шкоду в
розмірі 17 000,00 грн.; стягнути з
відповідачів на його користь сплачений
судовий збір.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, 12.10.2012
року о 13 год. 40 хв., в м. Тернополі на
перехресті вул. Мазепи-Бережанська,
керуючи автомобілем марки "КІА" р.н.
НОМЕР_2, порушила правила проїзду
перехрестя, а саме п. 16.12 ПДР, внаслідок
чого її автомобіль зіткнувся з
автомобілем "РЕНО" р.н. НОМЕР_6 під
керуванням ОСОБА_7, який після того
зіткнувся із автомобілем "Хюндай" р.н.
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9, котрий
зіткнувся з автомобілем "ВАЗ" р.н.
НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_10 в
результаті чого відбулася
дорожньо-транспортна пригода, а
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.У діях ОСОБА_8 наявні
ознаки правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП.

Позивач вказував, що Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачені регламентні
виплати з централізованих страхових
резервних фондів МтСБУ. Ці виплати
здійснюються потерпілому на умовах,
визначених Законом, за умови, що
винуватець пригоди не мав чинного
договору страхування
цивільно-правової відповідальності на
момент пригоди, а потерпілий такий
договір мав. МтСБУ повинно
відшкодувати йому збитки в межах
лімітів встановлених Законом, зокрема
39.999,91 грн. - за шкоду заподіяну майну, а
також витрати на проведення
експертного дослідження. 15 квітня 2013
року листом № 3/1-05/9275 від 11 квітня 2013
року МтСБУ повідомило позивача про
відмову у виплаті відшкодування. Таке
рішення МтСБУ є передчасним та
неправомірним.

Також позивач вказував, що йому
належить також право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення його прав.

Встановлено, що автомобіль РЕНО,
реєстраційний номер НОМЕР_6 належить
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_5.

Судом встановлено, що між ОСОБА_11 та
ПАТ «Українська Інноваційна Страхова
компанія «Інвестсервіс» 19.10.2011 року
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, що стверджується
полісом № АА 1250026 (а.с.80,81).

Із вищезгаданого полісу встановлено,
що цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
КІА ШУМА номерний знак НОМЕР_2, яким
керувала ОСОБА_8 була застрахована, а
тому вимога про стягнення матеріальної
шкоди не може бути пред'явлена до МтСБУ
та ОСОБА_8, оскільки у відповідності до
договору, шкода, яка заподіяна третім
особам під час ДТП, яка сталася за
участю забезпеченого транспортного
засобу і внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи підлягає стягненню з ПАТ
«Українська Інноваційна Страхова
Компанія «Інвестсервіс».

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до вірного
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити на підставі того, що
позивачем не надано, а судом не здобуто
доказів правомірності заявлення
вимоги про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди до МтСБУ та ОСОБА_8

Суд вказав, що в силу вимог п. 22.3 ст.
22 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» потерпілому
також відшкодовується моральна шкода,
передбачена пунктами 1,2 частини 2 ст. 23
ЦК України. Така шкода відшкодовується
у встановленому судом розмірі
відповідно до вимог ст. 23 ЦК України,
при цьому страховик відшкодовує не
більше ніж 5 відсотків ліміту,
визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього закону.

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду з таких підстав.

Суд вірно прийняв до уваги пояснення
представника відповідача ОСОБА_8, які
підтверджені і засіданні судової
колегії про те, що 19.10.2011 року між
ОСОБА_11 та ПАТ «Українська Інноваційна
Страхова компанія «Інвестсервіс» був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, згідно якого
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
"КІА", яким керувала ОСОБА_8 була
застрахована, а тому вимога про
стягнення матеріальної шкоди має бути
пред'явлена до МТСБУ та ОСОБА_8,
оскільки у відповідності до договору,
шкода яка заподіяна третім особам під
час ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відшкодовується ПАТ «Українська
Інноваційна Страхова компанія
«Інвестсервіс» із лімітом
відповідальності до 100 000,00 грн. за шкоду
заподіяну життю і здоров'ю, та 50 000,00 грн.
за шкоду заподіяну майну.

Оскільки встановлена в результаті
авто товарознавчого дослідження шкода,
заподіяна майну позивача становить 39
999,91 грн., що не перевищує ліміт
зазначений у договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а тому
відшкодування шкоди згідно із
законодавством покладається на ПАТ
«Українська Інноваційна Страхова
Компанія «Інвестсервіс». Після ДТП, на
адресу страхової компанії
«Інвестсервіс» було скеровано
відповідну заяву, про страховий
випадок у встановлений законом термін,
тобто відпоідачем було вжито всіх
заходів для того, щоб сприяти позивачу
у отриманні ним страхового
відшкодування, а тому вимоги про
відшкодування шкоди за пошкодження
транспортного засобу позивача мають
бути пред'явлені до ПАТ «Українська
Інноваційна Страхова Компанія
«Інвестсервіс», оскільки, у даній
ситуації МТСБУ та ОСОБА_8 являються
неналежними відповідачами.

В засідання судової колегії також
додатково представлено повідомлення
ОСОБА_11 на адресу ПрАТ «Інвестсервіс»
від 16.10.2012 року, в якому він повідомляв
про страховий випадок 12.10.2012 року.

Крім того в засіданні судової
колегії ОСОБА_8 пояснила, що її батько
ОСОБА_11 також вчасно повідомляв про
страховий випадок Львівську філію
«Львів-терен» ПрАТ СК «Інвестсервіс»,
яка розташована в м. Львові по
вул.Стрийська,11.

Статтею 33 Закону України від 1
липня 2004 р. № 1961-ІV «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено
зобов'язання учасника
дорожньо-транспортної пригоди
повідомити страховика про
дорожньо-транспортну пригоду.

Отже ОСОБА_11 виконав вказані вимоги
щодо повідомлення страховика про
страховий випадок у встановлений
законом термін.

Згідно частини 2 ст. 33 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" юридична особа є
такою, що припинилася, з дати внесення
до Єдиного державного реєстру запису
про державну реєстрацію припинення
юридичної особи.

З представленого пошуку
відомостей у Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб встановлено, що по стану на 11.12.2014
року ПАТ «Українська Інноваційна
Страхова Компанія «Інвестсервіс» не
перебуває в процесі припинення.

Таким чином з врахуванням того що
страхова компанія ПАТ «Українська
Інноваційна Страхова Компанія
«Інвестсервіс» на даний час не
припинила свою діяльність при розгляді
справи слід було вирішити питання щодо
притягнення вказаного страховика до
участі справі.

Суд не має права вирішувати
питання про права та обов'язки осіб, не
залучених до участі у справі, оскільки
це є порушенням норм процесуального
права, які тягнуть за собою безумовне
скасування судового рішення.

Діючими нормами ЦПК України не
передбачено право апеляційного суду на
притягнення до участі справі ПАТ
«Українська Інноваційна Страхова
Компанія «Інвестсервіс».

З врахуванням наведеного та того, що
ПАТ «Українська Інноваційна Страхова
Компанія «Інвестсервіс» не притягнута
до участі в справі підстав для
скасування судового рішення немає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому доходить висновку, що підстави
для його скасування відсутні й
апеляційну скаргу на оскаржуване
рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- директора ПП «Інтер-Ріск Міжнародне
врегулювання збитків» ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 11 вересня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.