АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/7991/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2473/К/14
суддя Попов В.В.
Суддя-доповідач - Чорнобук
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 06 листопада 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_2

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що вона перебувала з
відповідачем у шлюбі, від якого вони
мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син
проживає з нею і знаходиться на її
утриманні, відповідач допомогу на
утримання дитини не надає. Позивач в
період з червня 2013 року по серпень 2014
року неодноразово зверталась до ОСОБА_2
з вимогами про надання допомоги по
утриманню спільної дитини, однак
відповідач на них не реагував.

У зв'язку з цим, просила стягнути з
ОСОБА_2 на її користь аліменти на
утримання дитини у розмірі 18 004 грн. за
період з червня 2013 року по серпень 2014
року, стягнути з відповідача аліменти
на утримання дитини у розмірі 1286 грн. на
місяць до досягнення дитиною
повноліття. Також просила стягнути з
відповідача понесені судові витрати на
правову допомогу у розмірі 300 грн. та
допустити рішення суду до негайного
виконання в межах платежу за один
місяць.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2014
року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_4, у
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходів) щомісяця, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 16 вересня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття.
Допущено рішення в частині стягнення
аліментів до негайного виконання в
межах суми платежу за один місяць. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на неповне
з'ясування судом усіх обставин справи,
ставить питання про зміну рішення суду
і стягнення з нього на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання сина у розмірі
1/6 частини від усіх видів його
заробітку (доходу). Суд, при визначенні
розміру аліментів, безпідставно не
взяв до уваги наявність на утриманні
відповідача ще однієї малолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Судом було
неправильно застосовано норми
матеріального права ст. 184, 192 СК
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача ОСОБА_2, який підтримав
доводи апеляційної скарги і просив її
задовольнити, позивача ОСОБА_3, яка
заперечувала проти апеляційної скарги
та просила її відхилити, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, а тому колегією
суддів не перевіряється правильність
висновків суду та законність рішення
суду в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у
розмірі 18 004 грн. за період з червня 2013
року по серпень 2014 року і про стягнення
судових витрат на оплату правової
допомоги у розмірі 300 грн., оскільки
рішення суду в цій частині не було
оскаржено відповідачем.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі, який зареєстровано
06.10.2001 року.(а.с.5) Шлюб між сторонами
розірвано 17 липня 2007 року.(а.с.6)

Від шлюбу, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають
спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
свідоцтві про його народження батьком
вказаний відповідач, а матір'ю -
позивач. (а.с.7)

Відповідач має можливість надавати
матеріальну допомогу, оскільки працює
водієм у ПП ОСОБА_6 і отримує
заробітну плату у розмірі 1218 грн. (а.с.18)

ОСОБА_2 має утриманні й іншу малолітню
дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.17)

Ухвалюючи рішення в частині
задоволенні позивних вимог ОСОБА_3 про
стягнення аліментів з відповідача на
утримання малолітнього сина в розмірі
1/4 частки його заробітку (доходу), суд
першої інстанції керувався вимогами
ст. 180-183 СК України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, виходячи з наступного.

Так, ст. 180 СК України покладає обов'язок
на батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин,
які враховуються судом при визначенні
розміру аліментів надане Пленумом
Верховного Суду України в абз. 3 п. 17
Постанови «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15.05.2006 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішення суду є незаконним і
необґрунтованим, неповно досліджені
всі обставини справи, суперечать
матеріалам справи та спростовуються
висновками суду.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги про те, що
судом не взято до уваги наявність на
утриманні відповідача іншої
малолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки вони
спростовуються висновками суду, які
зроблені у відповідності до ч.1 ст. 182 СК
України та п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006
року.

Відповідно до ст. 180 СК України на
кожного з батьків покладено обов'язок з
утримання їх дитини. Батьки
зобов'язані забезпечити дітям умови
для достатнього фізичного, духовного
та культурного розвитку. Відповідач
працює у ПП ОСОБА_6, отримає заробітну
плату і має виконувати свій
батьківських обов'язок з утримання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у такому
розмірі, що забезпечить її всебічний
розвиток.

Суд першої інстанції, врахувавши стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів іншої
дитини та інші обставини, що мають
істотне значення, правильно визначив
розмір аліментів, які підлягають
стягненню з відповідача ОСОБА_2

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 06 листопада 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: