Провадження № 2/537/1137/2014
Справа № 537/4906/14-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2014 року          Крюківський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області в складі          головуючого
судді Мурашової Н.В.,

при секретарі Омельченко
О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кременчук
Полтавської області заяву Публічного
акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК»
про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому просить
стягнути борг за договором позики.

Позивач надав заяву про забезпечення
позову, в якій просив накласти арешт у
межах суми заборгованості за кредитом
в розмірі 8668 грн. 23 коп. на грошові
кошти, рухоме та нерухоме майно, яке
належить ОСОБА_1, шляхом заборони будь
– яким особам укладати угоди стосовно
цього майна, проводити його реєстрацію
та переєстрацію, здійснювати його
відчуження.

Суд, дослідивши матеріали заяви про
забезпечення позову, вважає за
необхідне заяву про забезпечення
позову повернути позивачам, з
наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити, передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. В заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причину, у зв’язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову забезпечення
позову допускається на будь якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року,
встановлено, що єдиною підставою для
забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-якої з осіб, котрі беруть участь у
справі. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду.

В роз’ясненнях п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року,
передбачено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не
повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи або
фізичної особи, яка здійснює таку
діяльність і зареєстрована відповідно
до закону як підприємець. Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.
Наприклад, обмеження можливості
господарюючого суб'єкта користуватися
та розпоряджатися власним майном іноді
призводить до незворотних наслідків.

Так, заявляючи вимоги про
накладення арешту на майно ОСОБА_1,
позивач не надав зазначив на яке саме
майно необхідно накласти арешт, його
вартість. Наведене унеможливлює
вирішення питання співмірності
позовних вимог та виду забезпечення
позову. Позивач не навів, що накладення
арешту на майно відповідача не
порушить права інших осіб або не буде
перешкоджати господарській
діяльності у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Таким чином, суд вважає, що в
заяві ПАК КБ «ПРИВАТБАНК» в порушення
вимог ст. 151 ЦПК України не зазначено
відомості, потрібні для забезпечення
позову.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК
України суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, на
підставі ч. 8 ст.153 ЦПК суд вважає за
необхідне повернути позивачу ПАК КБ
«ПРИВАТБАНК» заяву про забезпечення
позову, оскільки її подано без
дотримання вимог ст. 151 цього
кодексу.

В п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№9 від 22.12.2006 року роз’яснено, що за
змістом ст.293 ЦПК ( 1618-15 ) окремо від
рішення суду в апеляційному порядку
можуть бути оскаржені ухвали суду
першої інстанції про задоволення заяви
про забезпечення позову, а також про
його скасування.

Суд роз’яснює, що згідно ст. 121 ч. 5 ЦПК
України повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК
України, суд-

у х в а л и в :

Повернути Публічному акціонерному
товариству «ПРИВАТБАНК» заяву про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена окремо від
рішення суду в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області
через Крюківський районний суд м.
Кременчука шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 5 – днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області
ОСОБА_2