АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/8079/14-ц
Провадження №1722-ц/792/1601/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Дубовій М.В.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1601/14
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «Дельта Банк», за участі третьої
особи без самостійних вимог ПАТ
«УкрСиббанк» про визнання іпотеки
припиненою, заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія ,

В С Т А Н О В И
Л А :

рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 11 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Визнано припиненими зобов»язання
за договором іпотеки від 19.07.2006 року,
укладеним між ОСОБА_2 та акціонерним
комерційним інноваційним банком
«Укрсиббанк», за яким ОСОБА_2 передала в
іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, с/рада
Грузевицька Хмельницького району
Хмельницької області та земельну
ділянку площею 0,035 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, кадастровий №
.05.004.0401, цільове призначення - для
будівництва житлового будинку.
Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на користь
ОСОБА_2

______________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Порозова
І.Ю. Справа № 22-ц/792/1601/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія №19, 27

243 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі на рішення
суду першої інстанції від 11 червня 2014
року ПАТ «Дельта Банк» посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права - ч. 5 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст. 553-554, 608 ЦК України.

Зокрема, апелянт зазначає, що
судом першої інстанції безпідставно
застосовано положення ЦК України, які
регулюють правовідносини за договором
особистої поруки, та не застосовано
положення Закону, які регулюють
правовідносини за договором майнової
поруки (іпотеки).

Судом встановлено, що боржник за
кредитним договором, який забезпечений
договором іпотеки, помер, однак
правовідносини за договором іпотеки
внаслідок цього не припинилися, так як
боржником за договором іпотеки є
позивач ОСОБА_2

Остання повинна виконувати свої
зобов»язання за договором іпотеки і в
разі смерті боржника за кредитним
договором.

Відсутні підстави для припинення
зобов»язань як за основним кредитним
договором, так і за договором іпотеки.

Тому апелянт просить скасувати
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 11 червня 2014 року, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовити.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213,
308 ЦПК України суд вирішує цивільний
спір на засадах змагальності та
диспозитивності, в межах та на
підставах заявленого позову та на
підставі наданих сторонами належних і
допустимих доказів.

Кожна сторона зобов"язана
доказами довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Судове рішення повинне бути
законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об»єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу апелянта і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе судове рішення з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ст. 16, 509, 524, 525-526,
533, 536, 546; ст.ст. 572, 574, ч.ч.1 та 2; ст. 575, ч. 1;
ст. 577, ч.ч. 1, 2, 3; 590, 591, 610-611, 614, 617, 1046, 1048-1049,
1054 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду у визначений
Законом спосіб за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Позивач сам обирає
спосіб захисту порушеного права.

За договором кредиту банк надає
позичальникові грошові кошти у розмірі
та на умовах, встановлених кредитним
договором, а позичальник
зобов"язується повернути таку ж суму
грошових коштів (суму позики) та
сплатити обумовлені проценти за
користування ним.

Зобов"язання повинні грунтуватись на
засадах добросовісності та розумності.
Зобов"язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту, або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов"язань не
допускається.

Видами забезпечення виконання
зобов"язань є неустойка (штраф, пеня),
порука, застава.

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов"язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Одним із видів застави є іпотека
(застава нерухомого майна).

У разі порушення зобов"язань
настають правові наслідки, передбачені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди, звернення стягнення
на предмет застави.

Боржник та його майновий поручитель
несуть таку відповідальність за
наявності вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відсутність вини доводить особа,
яка порушила зобов"язання.

Особа, яка порушила зобов"язання,
звільняється від відповідальності за
його порушення, якщо вона доведе, що це
порушення сталось внаслідок випадку чи
непереборної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 3, ст.ст. 11, 12, ч. 1
ст. 17, ст. ст. 33, 38, 39 Закону України „Про
іпотеку" № 898-ІУ від 05.06.2003 року майновий
поручитель несе

відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

У разі задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета

іпотеки майновий поручитель набуває
права кредитора за основним

зобов'язанням стосовно боржника за
основним зобов»язанням.

Майновий поручитель не може замінити
основного боржника в основному
зобов»язанні і самостійно без
основного боржника перебрати на себе
права та обов»язки за основним
зобов»язанням боржника.

У разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має
право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

У разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Іпотека має похідний характер від
основного зобов»язання і забезпечує
виконання цього зобов»язання основним
боржником за кредитним договором.

Іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов»язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 25, ч. 1 ст. 523, ч.ч.
1 та 2 ст. 593, ст. 607, ч.ч. 1 ст. 608, ч.ч. 1 та 2 ст.
619, 1216-1218 ЦК України право застави
(іпотеки) припиняється у разі
припинення зобов»язання,
забезпеченого заставою та в інших
випадках, встановлених законом.

Зокрема, зобов»язання фізичної особи
припиняється у разі її смерті, якщо ці
зобов»язання в порядку, встановленому
законом, не переходять до спадкоємців
особи, яка померла, і не можуть бути
виконані іншою особою (спадкоємцем). У
разі припинення застави (іпотеки) на
нерухоме майно до державного реєстру
вносяться відповідні дані.

Зобов»язання припиняється
неможливістю його виконання у зв»язку
з обставиною,за яку жодна із сторін не
відповідає.

Договором або законом може бути
передбачена поряд з відповідальністю
боржника за невиконання зобов»язань
додаткова (субсидіарна)
відповідальність іншої особи.

Для пред»явлення вимоги особі, яка
несе субсидіарну відповідальність,
кредитор повинен пред»явити вимогу до
основного боржника.

У разі смерті фізичної особи її
майнові права та обов»язки в порядку
спадкування переходять до інших осіб -
спадкоємців за законом чи за заповітом.

До складу спадщини входять усі
права та обов»язки спадкодавця, які не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці боржника несуть
відповідальність по його
зобов»язаннях лише в межах вартості
отриманого спадкового майна.

У разі переходу до спадкоємців
боржника за кредитним договором прав
та обов»язків боржника за договором,
забезпеченим іпотекою (заставою) особи,
відмінної від боржника, порука або
застава, встановлена іншою особою,
припиняється якщо поручитель або
заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов»язання
новим боржником (спадкоємцем основного
боржника).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
як майнового поручителя (іпотекодавця)
за кредитним договором гр. ОСОБА_4, суд
першої інстанції виходив з того, що між
ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» 18.07.2006 року
було укладено кредитний договір, за
яким позичальник отримав в банку
споживчий кредит в сумі 180 000
швейцарських франків на строк до 18
липня 2017 року.

Цей кредитний договір був
забезпечений укладеним між ОСОБА_2 та
АКІБ «УкрСиббанк» 19 липня 2006 року
договором іпотеки, за яким остання
передала банку в заставу належний їй
жилий будинок з надвірними будівлями
та земельну ділянку, на якій він
збудований, за зазначеною в матеріалах
справи адресою.

Відповідно до договору
купівлі-продажу правонаступник АКІБ
«УкрСиббанк» - ПАТ «УкрСиббанк» 08
грудня 2011 року відступив ПАТ «Дельта
Банк» право вимоги за кредитним та
іпотечним договорами.

Однак, боржник за основним
зобов»язанням ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зобов»язань за
кредитним договором не виконав
внаслідок смерті. Після його смерті
відкрилась спадщина, яку жодна особа
(спадкоємець) не прийняла.

А тому, зобов»язання за кредитним
договором (основним зобов»язанням)
припинилося з незалежних від волі
сторін причин.

Так як зобов»язання за основним
договором припинилося, то припинилися
зобов»язання і за похідним та
забезпечувальним договором іпотеки,
укладеним між ОСОБА_2 та АКІБ
«УкрСиббанк».

Такі висновки суду першої
інстанції ґрунтуються на встановлених
обставинах справи, що підтверджуються
дослідженими належними і допустимими
доказами та зроблені з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Зокрема, ці обставини фактично
визнаються представниками сторін в
судовому засіданні та повністю
підтверджуються копією засвідченої у
встановленому порядку спадкової
справи Першої Хмельницької державної
нотаріальної контори (а.с. 53-58), в якій
наявні копія актового запису про
смерть ОСОБА_4, повідомлення
кредиторові боржника ХОД «Райффайзен
Банк «Аваль»про відсутність даних про
спадкоємців померлого, які прийняли
спадщину.

..Ці ж обставини підтверджуються і
копіями засвідчених у встановленому
порядку договору іпотеки, кредитного
договору (а.с.125-137).

Відповідач у справі ПАТ «Дельта
Банк» не надав суду жодного доказу
тому, що як кредитор боржника ОСОБА_4
банк звертався до нотаріальної контори
чи інших органів з відповідними
запитами про прийняття спадщини після
смерті боржника іншими особами, про
наявність та вартість спадкового
майна, яке спадкоємці юридично чи
фактично прийняли, про круг
спадкоємців, які фактично прийняли
спадщину.

При таких обставинах, за
відсутності правонаступників боржника
ОСОБА_4, які б прийняли спадщину, не
пред»явлення кредитором до них
будь-яких вимог, за відсутності згоди
майнового поручителя (іпотекодавця
ОСОБА_2.) на заміну боржника у основному
зобов»язанні та згоду на поруку за
нового боржника, зобов»язання як за
основним кредитним договором ОСОБА_4,
так і за договором іпотеки ОСОБА_2
вважаються припиненими.

Так як в добровільному порядку на
таке припинення ПАТ «Дельта Банк» не
погодився, а для внесення відповідних
записів до державного реєстру
іпотечного майна необхідні відповідні
підстави (договір між сторонами чи
судове рішення), то заявлені ОСОБА_2
позовні вимоги є обґрунтованим і
належним способом захисту її
порушеного права. Ці вимоги підлягають
задоволенню.

.Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, дослідив докази, які
їх підтверджують, ухвалив законне та
обгрунтоване судове рішення, підстави
до скасування якого в межах доводів
апеляційної скарги апелянта відсутні.

Доводи апеляційної скарги апелянта
не ґрунтуються на встановлених
обставинах, підтверджених доказами, та
нормах права, які регулюються спірні
правовідносини.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л
И Л А :

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити, рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М.Харчук