Справа № 513/1371/14-ц
Провадження № 2/513/545/14
Саратський районний суд Одеської
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року Суддя Саратського
районного суду Одеської області
Бучацька А.І., розглянувши заяву
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з нього на свою користь борг
за договором позики у сумі 75500 гривень
та судовий збір у сумі 876 гривень 80
копійок.

Свої вимоги він обґрунтував тим, що 14
серпня 2013 року між ним та відповідачем
був укладений договір позики грошей. На
підтвердження факту отримання грошей
відповідач ОСОБА_3 14 серпня 2013 року
власноруч підписав розписку про
отримання від позивача ОСОБА_1 75500
гривень, які зобов'язався повернути не
пізніше 14 серпня 2014 року. Однак
відповідач, відмовляється повернути
гроші позивачу.

Позивач також подав заяву про
застосування заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
нерухоме майно, а саме: нежитлові
приміщення, що складаються з приміщень
у літ. "Б" та приміщень у літ. "З"
загальною площею 1139,2 м кв., які
розташовані за адресою: м. Одеса, вул.
Отамана Головатого, буд. 159-А,
зареєстровані на праві власності за
ОСОБА_4.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливім
виконання рішення суду.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України),
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 7 цієї ж
постанови питання про забезпечення
позову вирішує суддя одноособово або
суд у судовому засіданні (залежно від
стадії розгляду справи) в день
надходження заяви.

Ухвалою Саратського районного суду
Одеської області від 29 вересня 2014
року відкрито провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу.

За змістом пункту 1 частини 1 ст.152
ЦПК України в порядку забезпечення
позову арешт накладається на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно копії витягу 10229371 від 28
березня 2006 року про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 на
праві приватної власності належить
нежиле приміщення, яке розташоване за
адресою: Одеська область, м. Одеса, вул.
Головатого отамана (вул. Богатова), буд.
159-А.

Даний витяг сформовано 28 березня 2006
року. Доказів, які підтверджують
належність ОСОБА_2 зазначеного
нерухомого майна на теперішній час,
суду не надано.

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч зазначеним вимогам позивач
не надав доказів, які підтверджують
факт належності в даний час
відповідачу вищевказаного нежилого
приміщення.

У зв'язку з чим, суд не вбачає
передбачених законом підстав для
задоволення заяви про забезпечення
позову.

Керуючись ст.ст. 151,153, ч.4-6 ст.209, ст.210 ЦПК
України, суд

У Х
В А Л И В:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд
Одеської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя

А. І. Бучацька