Провадження № 2/755/4805/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Сиченко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування посилаючись на те, що він є власником автомобіля Renault д/н НОМЕР_1. 13.04.2011 року він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобілю було завдано значної шкоди. Оскільки, особа - власник автомобіля, з вини якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, тому заподіяна шкода підлягає відшкодуванню з відповідача. 02.06.2011 року відповідачу було передано повний пакет документів, необхідний для виплати страхового відшкодування. Згідно з експертним висновком сума завданого збитку склала 30246 грн. 74 коп. 06.07.2011 року відповідачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 25205 грн. 62 коп., що на 5041 грн. 12 коп. менше від суми збитку. Сплатити залишок суми відповідач відмовився, аргументуючи ти, що МТСБУ здійснює відшкодування шкоди без врахування податку на додану вартість, доплата буде здійснена в разі надання відповідних документів. Відмову відповідача у виплаті решті суми, а саме: 5041 грн. 12 коп., вважає безпідставною. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції в розмірі 5512 грн. 17 коп., суму пені в розмірі 2231 грн. 74 коп., суму витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 600 грн. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу заочно.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надійшли письмові заперечення в яких просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки, позивачем не надано доказів про відновлення автомобіля на СТО, яке є платником податку на додану вартість. Крім того, на момент виплати позивачу страхового відшкодування було встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого в сумі 25500 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 25205 грн. 62 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.49). З наказу №1731 від 05 липня 2011 року вбачається, що сума страхового відшкодування розрахована без врахування ПДВ (а.с.48 зворот).

ОСОБА_1 12 серпня 2011 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою щодо неповної виплати страхового відшкодування в якій пропонував виправити помилку, перерахувавши решту суми страхового відшкодування в сумі 5041 грн. 12 коп. на його рахунок (а.с.8). Листом від 31.08.2011 року №18812/3-2-10 ОСОБА_1 було повідомило про те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснює відшкодування шкоди без врахування податку на додану вартість, його доплата здійснюється у разі підтвердження потерпілим оплати відновлювального ремонту, проведеного у суб'єкта, який є платником ПДВ та має право на проведення такого ремонту (а.с.9).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Зі звіту № 248 про оцінку автомобіля Renault д/н НОМЕР_1 вбачається, що вартість матеріального збитку складає 30246 грн. 74 коп., яка включає в себе нарахування суми ПДВ (а.с.40-45).

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування (п. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту ( п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Крім того, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на день страхування та виплати страхового відшкодування) передбачено, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що відновлення його автомобіля було здійснено на СТО, яке є платником податку, тому у відповідача відсутні підстави для доплати страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, то в цій частині позовні вимоги теж не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

В силу ст.ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі у розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.

Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 ЦПК України витрати понесені позивачем до подання позовної заяви не є витратами на правову допомогу.

Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа понесла для відновлення свого порушеного права (п.1.ч.2 ст. 22 ЦПК України) та можуть бути відшкодовані у разі пред'явлення вимоги про стягнення таких збитків.

Тобто витрати позивача, понесенні до відкриття провадженні у даній справі відшкодуванню, як витрати на правову допомогу не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 ЦК України, ст. ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. ст. 10, 11, 56, 59, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко