Справа № 551/1203/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої -
судді Вергун Н.В.,

при секретарі -
Курінній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «
Полтавський облавтодор » відкритого
акціонерного товариства « Державна
акціонерна компанія « Автомобільні
дороги України » про стягнення
нарахованої, але невиплаченої,
заробітної плати та середньомісячного
заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в:

17 листопада 2014 року ОСОБА_1 з
метою захисту своїх порушених прав
звернувся до суду з позовом до
дочірнього підприємства « Полтавський
облавтодор » відкритого акціонерного
товариства « Державна акціонерна
компанія « Автомобільні дороги України
» про стягнення нарахованої, але
невиплаченої, заробітної плати та
середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку.

В обґрунтування поданого
позову позивач послався на те, що 25
вересня 2014 року у відповідності з
вимогами п. 1 ст. 40 КЗпП України був
звільнений з посади водія філії «
Шишацький райавтодор » ДП «
Полтавський облавтодор » ВАТ Державна
акціонерна компанія « Автомобільні
дороги України ». На день звільнення
борг по виплаті заробітної плати за
підприємством становив 10 651 грн. 92 коп. З
урахуванням проведених виплат, сума
боргу по обумовленим виплатам на день
звернення до суду з позовом становила 8
063 грн. 00 коп., яку відповідач в
добровільному порядку відмовляється
виплати з огляду на відсутність
коштів.

Вважаючи дії відповідача
незаконними, просив стягнути з
останнього на його користь нараховану,
але невиплачену, заробітну плату в
загальному розмірі 8 063 грн. 00 коп. та
середньомісячний заробіток за час
затримки розрахунку за період часу з 25
вересня по день розгляду справи в суді,
який станом на 14 листопада 2014 року
становив 2 471 грн. 82 коп.

До початку розгляду справи по
суті, позивач подав до суду заяву про
залишення його позову в частині
стягнення з відповідача нарахованої,
але невиплаченої, заробітної плати без
розгляду, розгляд решти позовних вимог
просив провести у загальному порядку.
При цьому, розгляд справи просив
провести у його відсутність / а. с. 26 /.

Представник відповідача Іщенко
В.В. до суду не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність на підставі, наявних в ній,
доказів / а. с. 11/.

Ухвалою суду від 16 грудня 2014
року клопотання позивача задоволено, в
результаті чого ухвалено залишити
позовну заяву останнього в частині
стягнення з відповідача на його
користь нараховану, але невиплачену,
заробітну плату без розгляду, а решту
позовних вимог - розглядати в
загальному порядку.

Перевіривши фактичні обставини
справи, наявними в ній, належними та
допустимими доказами суд вважає
наявними підстави для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів
справи, відповідно до наказу № 4-к від 09
лютого 2007 року позивач прийнятий на
посаду водія до філії « Шишацький
райавтодор » дочірнього підприємства «
Полтавський облавтодор » відкритого
акціонерного товариства « Державна
акціонерна компанія « Автомобільні
дороги України » та 25 вересня 2014 року
звільнений з займаної посади у зв'язку
з припиненням діяльності обумовленої
філії / а. с. 4, зворот /.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47
КЗпП України, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст. 116 цього ж Кодексу.

За правилами ст. 116 КЗпП України,
при звільненні працівника виплати
всіх сум, що належить йому від
підприємства, установи, організації,
проводиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільнені, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити
неоспорювану суму.

Згідно положень ст. 117 КЗпП
України, в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові
сум у строки, зазначені в ст. 116 цього ж
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до роз'яснень, що
викладені в п. 20 постанови Пленуму ВС
України « Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці
» № 13 від 24 грудня 1999 року, при розгляд
справи про стягнення заробітної плати
у зв'язку з затримкою розрахунку при
звільнені, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи та організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст. 117 КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку, а при не
проведення його до розгляду справи - по
день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Днем повного розрахунку з
позивачем є 25 листопада 2014 року, від так
періодом затримки розрахунку
являється 25 вересня по 25 листопада 2014
року включно.

Зважаючи на викладені
обставини, суд не вбачає підстав для
стягнення з відповідача
середньомісячного заробітку за час
затримки у виплаті належних позивачеві
сум по день постановлення остаточного
рішення по справі.

Зважаючи на те, що відповідач не
заперечує проти позовних вимог,
відсутність спору між сторонами про
розмір, належних до виплати позивачу,
сум на день звільнення, відповідачем не
доведене відсутності вини у не
проведенні повного розрахунку з
звільненим працівником у день його
звільнення, суд приходить до висновку
про наявність достатніх підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача середньомісячного заробітку
за час затримки розрахунку за період
часу з 25 вересня 2014 року по 25 листопада
2014 року включно в загальному розмірі 2
952 грн. 38 коп. / 43 роб. дні х 68 грн. 66 коп.,
що є середньоденним заробітком /.

Питання судових витрат суд
вирішує у відповідності з вимогами ст.
88 ЦПК України.

Враховуючи те, що позивач
звільнений від сплати судового збору,
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 47, 116, 177 КЗпП
України, статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, - задовольнити
частково.

Стягнути з дочірнього
підприємства « Полтавський облавтодор
» відкритого акціонерного товариства «
Державна акціонерна компанія «
Автомобільні дороги України » на
користь ОСОБА_1 середньомісячний
заробіток за час затримки розрахунку
за період часу з 25 вересня по 25
листопада 2014 року включно в загальному
розмірі 2 952 / дві тисячі дев'ятсот
п'ятдесят дві / грн. 38 коп.

Стягнути з дочірнього
підприємства « Полтавський облавтодор
» відкритого акціонерного товариства «
Державна акціонерна компанія «
Автомобільні дороги України » на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: