Справа №784/188/14 17.09.2014 17.09.2014 17.09.2014
Провадження № 22 Ц- 784/2008/2014 р.
Головуюча першої інстанції: Кологрива
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем
України

17 вересня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого:
Галущенка О.І.

суддів:
Леванчука О.М.

Ямкової О.О..
із секретарем

судового засідання - Горенко Ю.В.

з участю:

представника

відповідача - Івкова
П.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_5 на рішення Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 27.05.2014 р. у справі за

позовом

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до фермерського
господарства «Адмірал-Агро» (далі- ФГ
«Адмірал-Агро», або Господарство) про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним,

встановила:

18.08. 2013 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулися з позовом до Господарства
про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним.

Позивачі зазначали, що вони на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_7 від 20.06.2011
р. стали співвласниками земельної
ділянки загальною площею 17, 94 га. у
межах території Рябоконівської
сільської ради Арбузинського району
Миколаївської області.

Зазначена земельна ділянка
складається з окремих земельних
ділянок площею 15,84 га. та площею 2.10 га.
відповідно.

За договором від 01.12.2008 р.
зазначена земельна ділянка була
передана спадкодавцем Господарству в
оренду на десять років.

Договір не відповідає вимогам
діючого законодавства, оскільки за
змістом договору в оренду передана
земельна ділянка іншої площі.

В договорі відсутня вказівка на
вартість землі та її нормативну оцінку.

Ні спадкодавець, ні вони як
спадкоємці не укладали договору оренди
землі, акту прийому передачі об'єкту
оренди не підписували.

До договору не долучено плану або
схеми земельної ділянки, її
кадастрового плану, акту визначення
меж в натурі.

Посилаючись на ці обставини
позивачі просили про визнання
оспорюваного договору недійсним.

Ухвалою Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 27.05.2014 р.
позовні вимоги ОСОБА_6 залишені без
розгляду.

Рішенням Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 27.05.2014 р.
постановлено про відмову у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі позивачка,
не погоджуючись з висновками суду
стосовно відсутності підстав для
визнання угоди недійсною, ставить
питання про скасування рішення і
просить постановити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та неналежну оцінку доказів.

Перевіряючи законність та
обгрунтованність рішення в межах
оскарження, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів доходить
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК,
дійсним є договір, який відповідає
вимогам ст. 203 ЦК України, а сторони при
його укладенні в належній формі
досягли згоди з усіх істотних його
умов.

Вважається, що правочин вчинено у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксовано в документі та підписано
сторонами (ст.207 ЦК).

Статтями 14, 20 Закону України «Про
оренду землі» ( далі - Закон)
передбачено, що договір оренди землі
укладається у письмовій формі та
підлягає державній реєстрації

Відсутність у договорі хоча б
однієї із істотних умов договору
оренди земельної ділянки також,
відповідно до приписів ч. 2 ст.15 Закону,
є підставою для визнання такої угоди
недійсною.

Перелік істотних умов договору
оренди земельної ділянки наведено в ч. 1
ст. 15 Закону.

В той же час, відповідно до ч. 1
ст. 3 ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист своїх
прав, свобод чи інтересів у разі їх
порушення, невизнання або оспорювання.

При вирішенні такого судового
звернення суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

З матеріалів справи вбачається і
це встановлено судом, що позивачка на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_7 від 20.06.2011
р. стала співвласницею разом з братом
ОСОБА_6 земельної ділянки загальною
площею 17, 94 га. у межах території
Рябоконівської сільської ради
Арбузинського району Миколаївської
області.

Зазначена земельна ділянка
складається з окремих земельних
ділянок площею 15,84 га. та площею 2.10 га.
відповідно.

За договором від 01.12.2008 р.
зазначена земельна ділянка була
передана спадкодавцем Господарству в
оренду на десять років.

Згідно даними реєстраційної
справи ( а.с.57) в оренду передана
земельна ділянка площею 17, 94 га. До
договору долучено акт прийому
-передачі цієї земельної ділянки .
кадастрові плани на дві земельні
ділянки загальною площею, що
відповідає площі зазначеній у
договору оренди, акт встановлення меж в
натурі, копії державного акту на
земельну ділянку із зазначенням плану
цих ділянок.

Висновком експерта підтверджено
факт підписання договору, переданого
на реєстрацію та акту прийому- передачі
об'єкту оренди, саме власницею спірної
земельної ділянки ( а.с.- 80)

В договорі (п.п. 5, 9-10) зазначена
грошова оцінка земельної ділянки,
визначено грошову форму орендної плати
та строки її внесення.

Платіжними документами
долученими до матеріалів справи
підтверджуються факти розрахунку
сторін з орендної плати у розмірах
рекомендованих Указами Президента
України від 02.02.2002 р. та від 19.08.2008 р. та
передбачених цими умовами договору.

Суд повно та всебічно дослідив
зазначені обставини справи та
встановивши, на підставі належної
оцінки доказів, наявність згоди сторін
щодо усіх суттєвих умов угоди та
відсутність доказів того, що предметом
оспорюваного договору оренди є
земельна частка іншої площі ніж
зазначено у договорі оренди та
державному акті на право власності на
землю; відсутність інших, передбачених
ст. 15 Закону підстав для визнання угоди
оренди недійсною, а також
недоведеність позивачкою факту
порушення її цивільних прав,
відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України та ч.
1 ст. 15 ЦК України, обґрунтовано
відмовив в задоволенні позову.

При цьому в рішенні наведено
відповідний дійсним обставинам справи
правовий аналіз норм, якими
врегульовано питання щодо визнання
угод недійсними з підстав,
передбачених ст. 15 Закону України «Про
оренду землі».

Доводи апеляційної скарги про
відсутність у договорі умов щодо
передачі об'єкту оренди в заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки, як на
підставу недійсності договору не
заслуговують на увагу, оскільки
позивачка не посилалася на те, що мала
намір передати права оренди в заставу
чи до статутного фонду, а цьому
перешкоджала відсутність цих умов у
договорі і що цим їй реально завдано
шкоди.

Посилання на інші
невідповідності договору вимогам
закону також не заслуговують на увагу,
оскільки дійсні обставини справи
достовірно свідчать про відсутність
доказів порушення прав позивачки
,відповідно до положеньч. 1 ст. 3 ЦПК
України та ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Інші доводи також не підлягають
врахуванню, оскільки не спростовують
висновків суду щодо дійсних обставин
справи, норм права, які підлягають
застосуванню у спірних
правовідносинах та правових наслідків
вирішення спору.

З врахуванням встановленого
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись статтями ст. 303,
307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
відхилити, а рішення Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 27.05.2014 р. залишити без - зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
О.М. Леванчук

О.О. Ямкова