АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 688/3723/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2359/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Заїки В.М.,

суддів: Варвус Ю.Д.,Пастощука М.М.,

при секретарі:
Кошельнику В.М.,

за участю: сторін та
їх представників

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 28 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Грицівського вищого професійного
училища №38 про визнання незаконним
наказу №14-к від 24 червня 2014 року про
звільнення в зв'язку з закінченням
контракту, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_1, звертаючись до
суду з названим позовом, в
обґрунтування заявлених вимог
вказувала, що відповідно до наказу №49
від 21 вересня 1990 року, вона прийнята на
посаду викладача російської мови та
літератури Грицівського ПТУ №38.
Наказом №74 від 11 листопада 1992 року вона
була звільнена у зв'язку з
реорганізацією Грицівського СПТУ №38 в
Грицівське ВПУ №38 та цією ж датою
наказом №75 прийнята на посаду
викладача літератури народів світу
згідно контракту. Наказом №4 від 26
січня 2004 року призначена по контракту
черговою гуртожитку і залишена по
сумісництву викладачем з
педнавантаженням 290 годин. Наказом №44
від 01 вересня 2004 року переведена з
посади чергової по гуртожитку на
посаду викладача суспільних дисциплін
по контракту. Наказом №14-к від 01 липня
2014 року позивачку звільнено за п.2 ст.36
КЗпПУ, у зв'язку з закінченням
контракту.

На думку позивачки її звільнення є
незаконним, оскільки вона працювала на
постійному місці роботи 23 роки 9
місяців 5 днів, призначення її черговою
по гуртожитку на термін 9 місяців було
пов'язане з трудовим спором у частині
педнавантаження у 290 годин (ставка 720
годин). Крім того, вказувала, що 1993 року
рішенням Атестаційної комісії
Хмельницького управління ПТО їй було
присвоєно вищу категорію та звання
«старший

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції: Головко
Н.П.
Категорія: 53

Доповідач: Заїка В.М.

викладач». Упродовж усієї трудової
діяльності не мала жодного
дисциплінарного стягнення, навпаки
неодноразово була відзначена за
сумлінну працю винагородами. Заяв на
укладання контракту ніколи не писала.

Крім того, позивачка вказувала, що
незаконним звільненням їй причинена
моральна шкода, оскільки їй довелося
перенервувати, вона морально
страждала, мала серцеві напади
миготливої аритмії та гіпертонії. Було
порушено її нормальні життєві зв'язки,
вона тривалий час несла матеріальні
витрати на правову допомогу.

На підставі вище наведенного,
позивачка просила визнати незаконним
контракт в частині визначення терміну
дії; визнати незаконним та скасувати
наказ №14-к від 24 червня 2014 року про
звільнення у зв'язку з закінченням
контракту; поновити її на роботі на
посаді викладача суспільних дисциплін
з повним навантаженням; стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
стягнути з відповідача моральну шкоду
в розмірі 5000 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного
суду від 28 жовтня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_1 в частині вимог визнання
незаконним контракту щодо визначення
терміну його дії залишено без розгляду.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду від 28 жовтня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням
спору, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, апелянт зазначає, що підстав
для розірвання з нею контракту не було,
оскільки вона стягнень не мала,а лише -
заохочення.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є підстави
допустити негайне виконання судового
рішення; чи є підстави для скасування
заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства
оскаржуване рішення суду відповідає
повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України
особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України.

Педагогічні працівники, відповідно до
ст. 49 Закону України "Про освіту", що
діяв на момент укладення контракту та
ч. 3 ст. 54 Закону України "Про освіту", що
діяв на день звільнення, приймаються на
роботу за трудовими договорами,
контрактами. Прийняття на роботу
педагогічних працівників може
здійснюватись на конкурсній основі.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору є закінчення строку (пункти 2 і
3 статті 23), крім випадків, коли трудові
відносини фактично тривають і жодна з
сторін не поставила вимогу про їх
припинення.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно до наказу Грицівського
СПТУ-38 від 21.09.1990 року №49 ОСОБА_1 була
прийнята на роботу на посаду
викладача російської мови і
літератури.

Відповідно до наказу № 74 від 11.11. 1992
року ОСОБА_1 була звільнена з роботи в
зв'язку з реорганізацією Грицівського
СПТУ-38 в Грицівське ВПУ -38.

Наказом № 75 від 11.11.1992 року по
Грицівському ВПУ - 38 визначено, що
прийом на роботу усіх працівників у
Грицівське ВПУ № 38 проводити тільки по
контракту, що узгоджується з вимогами
Закону України «Про освіту».

11 листопада 1992 року між Грицівським ВПУ
№ 38 в особі директора Ганаби Д.Д. та
ОСОБА_1, відповідно до заяви останньої,
був укладений строковий трудовий
договір (контракт), відповідно до умов
якого, позивач була прийнята для роботи
в навчальний заклад викладачем на
період з 11.11.1992 року по 01.09.1993 року.

Укладений строковий трудовий договір
між Грицівським ВПУ № 38 та позивачем
був погоджений сторонами, про що
свідчать їх підписи. Позивач була
ознайомлена з умовами контракту та
терміном його дії, оскільки у
подальшому неодноразово за згодою
керівництва навчального закладу було
продовжено строк його дії. З часу
укладення договору і до її звільнення,
позивачка не оскаржувала його в
частині строку дії.

Наказом директора Грицівського ВПУ-38 №
14-к від 26 червня 2014 року викладача
ОСОБА_1 01 липня 2014 року звільнено у
зв'язку із закінченням терміну дії
контракту згідно п.2 ст. 36 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивач була
звільнена правомірно, відповідно до
вимог чинного законодавства, також
позивачем не надано доказів
неправомірності чи протиправності дій
відповідача.

Оскільки підставою припинення
трудового договору (контракту) із
ОСОБА_1, було саме закінчення строку
його дії, а не інші підстави, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів
апеляційного суду, дійшов
обґрунтованого висновку про
правомірність її звільнення згідно з п.
2 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта про фактичне продовження
трудових відносин із училищем після 01
вересня 1993 року (закінчення строку дії
контракту), оскільки як вбачається із
матеріалів справи - контракту, позивач
працювала до звільнення, і з нею 12 разів
контракт переукладався, а відповідно
до наказу директора Грицівського ВПУ-38
№ 14-к від 26.06.2014 року її було звільнено
з роботи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП
України з 01 липня 2014 року.

Переукладення контракту не дає підстав
стверджувати, що ОСОБА_1 почала
працювати по безтермінового трудовому
договору.

Посилання апелянта на те, що контракт
вона підписувала не добровільно, а тому
вважає його таким, що не відповідає
вимогам закону, є необґрунтованим. До
звільнення ОСОБА_1. наказ про прийняття
її на роботу по контракту не
оскаржувала.

Не може бути підставою для скасування
рішення суду і посилання апелянта на
те, що підстав для розірвання з нею
контракту не було, оскільки вона за
період роботи стягнень не мала, лише
заохочення.

Звільнення ОСОБА_1 відбулось не у
зв'язку з розірванням контракту, а у
зв'язку з закінчення строку на який він
був укладений. Відмова позивача
підписати повідомлення про те, що після
закінчення строку контракту, 30 червня
2014 року вона буде звільнена з роботи не
може бути визнана судом заявою ОСОБА_1
про продовження контракту.

Інші доводи апеляційної скарги,
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги та
задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,315,319, ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 28 жовтня
2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
В.М.Заїка