АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2400/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки
В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

за участю: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 06 листопада
2014 року за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору товариство з
обмеженою відповідальністю
„ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР" про захист прав
споживачів, стягнення завданого
матеріального збитку та моральної
шкоди через ненадання туристичних
послуг.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказував, що у червні 2014 року
він звернувся до ОСОБА_4, представника
туристичної фірми ФОП ОСОБА_3, з метою
придбання туристичних послуг, а саме:
організації проведення відпочинку у
Болгарії, який повинен був відбутися в
період з 28 червня 2014 року по 06 липня 2014
року. 14 червня 2014 року позивач передав
ОСОБА_4 грошові кошти в якості авансу за
організацію туристичного туру в
розмірі 9335 грн. та в усній формі
домовився, що як тільки вона отримає
від туроператора ТОВ „ТУРОПЕРАТОР
ІЛЬТУР" підтвердження про можливість
організації туристичного туру, з ним
буде укладена угода щодо організації
туру. 24 червня 2014 року у телефонній
розмові з представником відповідача
йому було повідомлено про неможливість
організації
________________________________________________________________________
_______________________

Головуючий у першій інстанції:
Демінська А.А.
Категорія: 57

Доповідач: Варвус Ю.Д.

туристичного туру через
неплатоспроможність туристичного
оператора ТОВ „ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР",
після чого письмовий договір між
сторонами укладено не було, а сплачені
кошти не повернуто. Тим самим
відповідач взяті на себе договірні
зобов'язання не виконав, обумовлену
послугу не надав і грошові кошти не
повернув, завдавши йому одночасно
моральної шкоди, яка полягає в суттєвих
емоційних стражданнях, пов'язаних з
невиконанням відповідачем
домовленостей про надання туристичних
послуг. Крім того, послуга (надання
туристичної путівки в Болгарію)
повинна була бути надана відповідачем
з 28 червня 2014року, тобто прострочення
по наданню послуги складає 46 днів до
дати судового засідання, внаслідок
чого пеня складає 12882 грн.30 коп. Із
врахуванням збільшення позовних вимог,
ОСОБА_2 просив суд стягнути з
відповідача ФОП ОСОБА_3 на його користь
збитки за ненадання послуг 9335 грн.,
моральну шкоду в розмірі 2000 грн., 12882
грн.30 коп. пені за прострочення надання
послуги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 06 листопада 2014 року в позові
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги повністю. Вважає, що
відповідач не довів належними та
допустимими доказами факт
перерахування готівкових коштів від
його імені на користь ТОВ „ТУРОПЕРАТОР
ІЛЬТУР". Безпідставним вважає
твердження суду, що він погодився на те,
що туроператором для його поїздки в
Болгарію буде ТОВ „ТУРОПЕРАТОР
ІЛЬТУР". Також, в порушення вимог ст.20
Закону України „Про туризм" судом
безпідставно визнано, що відповідачем
у справі має бути ТОВ „ТУРОПЕРАТОР
ІЛЬТУР", а зі сторони ОСОБА_3 не було
порушень чинного законодавства.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами в справі в галузі надання
туристичних послуг є зобов'язальними,
тому при вирішенні спору суд правильно
застосовував норми Закону України
„Про туризм" та Закону України „Про
захист прав споживачів".

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 14 червня 2014 року,
за погодженням сторін, позивачем було
передано відповідачу кошти в сумі 9335
грн. в рахунок оплати туристичних
послуг - організації туру до Болгарії
для себе і дружини ОСОБА_6 з 28 червня 2014
року по 07 липня 2014 року. При цьому
ОСОБА_2 було повідомлено, що туристичні
послуги йому буде надавати ТОВ
„ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР".

16 червня 2014 року відповідач, від імені
позивача та відповідно наданої ТОВ
„ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР" рахунку-фактури
№20156 від 16 червня 2014 року на оплату
туристичних послуг, перерахувала 8492
грн.46 коп. на рахунок ТОВ „ТУРОПЕРАТОР
ІЛЬТУР", а решту коштів - 842 грн.54 коп.
склала агентська винагорода
відповідача. 21 червня 2014 року були
виготовлені туристичні візи на ім'я
позивача та його дружини.

Статтею 1 Закону України „Про туризм"
передбачено, що туристичний продукт -
це попередньо розроблений комплекс
туристичних послуг, який поєднує не
менше, ніж дві такі послуги, що
реалізується або пропонується для
реалізації за визначеною ціною, до
складу якого входять послуги
перевезення, послуги розміщення та
інші туристичні послуги, не пов'язані з
перевезенням і розміщенням (послуги з
організації відвідувань об'єктів
культури, відпочинку та розваг,
реалізації сувенірної продукції тощо).

Відповідно до ст.5 цього ж Закону
організацію та забезпечення створення
туристичного продукту, реалізацію та
надання туристичних послуг виключно
здійснює туристичний оператор, який в
установленому порядку отримав
ліцензію на туроператорську
діяльність. А туристичні агенти - це
юридичні особи, створені згідно із
законодавством України, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють посередницьку діяльність в
реалізації туристичного продукту
туроператорів та туристичних послуг
інших суб'єктів туристичної
діяльності, а також посередницьку
діяльність щодо реалізації
характерних та супутніх послуг.

Згідно cт.20 Закону України „Про туризм"
за договором на туристичне
обслуговування одна сторона
туроператор, який укладає договір
безпосередньо або через турагента
зобов'язується надати за замовленням
іншої сторони (туриста) комплекс
туристичних послуг (туристичний
продукт), а турист зобов'язується
оплатити його. До договору на
туристичне обслуговування
застосовуються загальні положення
договору про надання послуг, якщо інше
не передбачено законом.

Відповідні положення закріплені
нормами ЦК України (ст.ст. 901, 902).

За таких обставин висновок суду про те,
що подорож позивача та членів його
сім'ї до країни Болгарія є туристичним
продуктом, який створений туристичним
оператором - ТОВ „ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР" і
реалізований туристичним агентом - ФОП
ОСОБА_3 є правильним.

Судом також встановлено, що після
відкриття туристичних віз
відповідачем було повідомлено ОСОБА_2,
що тур не відбудеться, оскільки ТОВ
„ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР" став
неплатоспроможним, а 03 липня 2014 року
останнього письмово повідомлено, що
оскільки туроператором не виконані
зобов'язання з надання туристичних
послуг, то він вправі звертатися з
вимогою про відшкодування збитків саме
до ТОВ „ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР".

Виходячи з диспозицій ч.ч. 1, 2, 10 cт. 20, ч. 2
cт. 30, ч.ч.1, 2 cт. 32, ч. 3 ст. 33 Закону України
„Про туризм", ч. 4 cт. 10 Закону України
„Про захист прав споживачів", ст. 623, ч. 1
ст. 901 ЦК України, майнову
відповідальність несе суб'єкт
туристичної діяльності, який порушив
законодавство в галузі туристичної
діяльності при наданні туристичної
послуги, порушив умови договору між
туристом і суб'єктом туристичної
діяльності з надання туристичних
послуг та за вини якого замовнику
(туристу) завдано збитків.

Відповідна правова позиція викладена
Верховним Судом України в Постанові №
6-42цс13 від 03 липня 2013 року.

З урахуванням того, що ТОВ
„ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР" підтвердив
заявку позивача, надіслав
рахунок-фактуру до оплати та
відповідна сума була перерахована на
рахунок ТОВ „ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР", суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
відсутність підстав вважати, що ФОП
ОСОБА_3, як туристичний агент, не
забезпечила бронювання туристичного
продукту і матеріальний збиток в
розмірі вартості ненаданих послуг,
завданий ОСОБА_2 не з її вини.

Оскільки ОСОБА_2 в процесі розгляду
справи в суді першої інстанції
категорично заперечував проти
притягнення в якості відповідача ТОВ
„ТУРОПЕРАТОР ІЛЬТУР", суд обґрунтовано
відмовив йому в задоволенні позову до
ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів,
стягнення завданого матеріального
збитку та моральної шкоди через
ненадання туристичних послуг.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, оскільки
вони ґрунтуються на вимогах Закону.

Рішення суду є законним, обґрунтованим
та справедливим, підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог
судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 06
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Ю.Д. Варвус