Справа № 442/5700/14
Головуючий у 1 інстанції: Івасівка
Провадження № 22-ц/783/7509/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Приколота Т.І.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
ОСОБА_2, представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 24 жовтня 2104 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 24 жовтня 2104
року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири задоволено
частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 2999 грн. матеріальної
шкоди, 99,80 грн. витрат пов'язаних зі
складанням акту КП «ЖЕО» від 14.07.2014 року
та 500 грн. моральної шкоди; в решті
позову відмовлено; вирішено питання
судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність, необґрунтованість,
на недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване
рішення, суд поклав в його основу
показання свідків, які зазначені в
рішенні, акт КП «ЖЕО» від 14.07.2014 року та
зведений кошторис ремонту
внутрішнього приміщення, складеного
ФОП ОСОБА_6 Вважає, що при наданні
оцінки доказам суд порушив норми ЦПК,
оскільки не повно, не об'єктивно та не
всебічно дослідив здобуті докази.
Зокрема, суд надав оцінку показанням
свідків лише в їх частині, які
викладені у рішенні, а не в цілому, які
вони надавали в судовому засіданні.
Крім того, суд за відсутності доказів
неправомірної дії відповідача, заочно
та передчасно встановив, що такі
наявні, а тому судом безпідставно та
необґрунтовано застосовано ст. 1166 ЦК
України, оскільки така в даному випадку
не підлягає застосуванню. Просить
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 24 жовтня 2104
року скасувати та ухвалити нове, яким у
позові відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши доводи скарги, колегія
суддів не знаходить підстав для зміни
чи скасування рішення суду першої
інстанції.

Судом першої інстанції правильно
визначено характер правовідносин та
застосовано закон, який їх регулює.

Задовольняючи позов про відшкодування
шкоди, завданої залиттям квартири, суд
правильно виходив із змісту ст.1166 ЦК,
яка передбачає обов'язок відшкодувати
завдану шкоду майну. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її
відшкодування якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Однак, відповідач не довів на підставі
належних та допустимих доказів, що
залиття квартири позивача відбулося з
вини інших осіб.

Апелянт у доводах покликається на
неточність відображення у
мотивувальній частині рішення
свідчень допитаних судом свідків щодо
залитих інших приміщень квартири,
членів сім'ї позивача, неприязні
стосунки між сторонами та інші
обставини, які виходять за межі
предмету доказування, тому
відкидаються апеляційним судом.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, оскільки
встановлено, що залиття у ванній
кімнаті квартири АДРЕСА_1, що належить
на праві власності подружжю ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, слалось з причин недбалого
ставлення до користування
сантехнічними приладами мешканцями
квартири АДРЕСА_2 (не робочий кран
умивальника, умивальник не з'єднаний з
каналізаційною системою
водовідведення), що встановлено на
підставі Акта КП ЖЕО від 14.07.2014року
(а.с.7) та свідчень допитаних судом
свідків.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві
власності відповідачу.

Відповідно до п.3ч.2ст. 11 ЦК України,
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є завдання майнової
(матеріальної) шкоди.

Відповідно до ч.4ст.319, 322 ЦК України,
власність зобов'язує, власник
зобов'язаний утримувати своє майно у
справному стані, не допускаючи
заподіяння шкоди іншим особам.

Відповідач не довів, що майнова шкода
позивачам заподіяна з вини інших осіб,
також не довів необґрунтованість
визначення розміру відшкодування
майнової шкоди завданої залиття,
відповідно до зведеного кошторису на
суму 2999 грн.

Судом першої інстанції правильно
застосовано норми щодо обов'язку
доказування і подання доказів.
Відповідно до ст..60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч.2ст.213 ЦПК України, законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим, на
підставі ч.3ст.213 ЦПК України, є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Тому даючи оцінку рішенню суду
першої інстанції в порядку
апеляційного провадження, в межах
доводів скарги, колегія суддів дійшла
висновку про законність та
обгрунтованість рішення. Рішення суду
ухвалене в межах заявлених вимог, з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляції не ставлять під сумнів його
законність.

На підставі ст.308 ЦПК апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що рішення
ухвалено з дотриманням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 24 жовтня 2104
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

Т.І. Приколота