Дата документу 18.12.2014 Справа № 554/5267/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Полтава

Октябрський районний суд м.
Полтави у складі:

головуючого - судді Бугрія В.М.,

при секретарі - Ступці І.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Дзюбло О.І.,

представника відповідача - Панченко
М.В.,

представника відповідача - Березуцької
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Полтавської міської ради, виконавчого
комітету Полтавської міської ради,
Управління майном комунальної
власності міста Полтави, Управління
державної казначейської служби
України у м. Полтаві Полтавської
області про стягнення моральної шкоди-,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2014 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом про
стягнення моральної шкоди в розмірі 50000
грн.

25.06.2014 р. ОСОБА_1 подав заяву про
збільшення розміру позовних вимог
прохаючи стягнути з Полтавської
міської ради, виконавчого комітету
Полтавської міської ради моральну
шкоду у розмірі 150 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що відповідач - виконавчий
комітет Полтавської міської ради,
протягом семи років з дня набрання
законної сили рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. у
справі № 2-4926/06 ухиляється від надання
йому, інваліду ІІ групи Збройних Сил
України, житлового приміщення,
порушуючи при цьому п. 45 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень, які затверджені постановою
Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від
11.12.1984 р. № 470.

Вважає, що внаслідок не забезпечення
житловим приміщенням у першу чергу, але
не пізніше, ніж у тримісячний строк з
дня прибуття до м. Полтави йому було
завдано відповідачами моральної шкоди,
яка полягає у позбавленні психічного
благополуччя на протязі 20 років,
погіршує його соціальний рівень та
робить неможливим повноцінне
лікування та харчування.

У судовому засіданні позивач та його
представник пред'явлені позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
їх задовольнити.

Представник відповідачів
територіальної громади м. Полтави в
особі Полтавської міської ради та
виконавчого комітету Полтавської
міської ради проти позовних вимог
заперечував, зазначивши, що ОСОБА_1
перебуває у списку
військовослужбовців, звільнених у
запас або у відставку за станом
здоров'я, віком або скороченням штатів
при виконавчому комітеті Полтавської
міської ради і має бути забезпечений
житлом в порядку черговості.

Вважає, що виконавчим комітетом
Полтавської міської ради було вжито
всіх заходів спрямованих на виконання
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 03.11.2006 р. та рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 16.01.2007 р., а з іншим відповідачем -
територіальною громадою міста Полтави
в особі Полтавської міської ради у
позивача не виникло жодних
правовідносин.

Також, заперечує наявність заподіяння
моральної шкоди внаслідок
протиправних дій відповідачів,
вказуючи на відсутність належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували таке заподіяння та його
розмір.

В судовому засіданні представник
відповідачів підтримав викладені
заперечення і просив відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Представник співвідповідача
Управління Державної казначейської
служби України у м. Полтава в судовому
засіданні покладався на розсуд суду
щодо задоволення або відхилення
пред'явлених позовних вимог.

Представник третьої особи - Управління
майном комунальної власності міста в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Суд заслухавши представників сторін,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи вважає, що пред'явлений ОСОБА_1
позов не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення виконавчого комітету
Полтавської міської ради народних
депутатів № 141 від 27.04.1994 р. ОСОБА_1 був
взятий квартирний облік при
міськвиконкомі складом сім'ї 3 особи, в
зв'язку з відсутністю житла, як
військовослужбовець запасу та
включений в пільговий список під № 772.

В подальшому рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 03.11.2006 р. у
справі № 2-4926/06 було в повному обсязі
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Полтавської
міської ради про покладання обов'язку
по наданню житла.

Зобов'язано виконавчий комітет
Полтавської міської ради у
трьохмісячний термін з дня ухвалення
цього рішення надати ОСОБА_1 на склад
сім'ї з двох осіб житлове приміщення у
відповідності з нормами житлового
законодавства України.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 16.01.2007 р.
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 03.11.2006 р. змінено - виключено
з резолютивної частини рішення суду
слова «з дня ухвалення цього рішення»
та доповнено резолютивну частину
рішення суду після слова «України»
словами «в порядку черговості».

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 03.11.2006 р. набрало законної
сили і виконується в порядку
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Громадською комісією з житлових питань
при виконавчому комітеті міської ради
від 13.06.2007 р. (п. 6.1 протоколу засідання
комісії) ухвалено надати гр. ОСОБА_1
жиле приміщення на склад сім'ї з двох
осіб у відповідності з нормами
житлового законодавства згідно з
чергою у списку даної пільгової
категорії громадян.

Рішенням виконавчого комітету
Полтавської міської ради від 22.06.2007 р. №
141 затверджено протокол № 4 засідання
громадської комісії з житлових питань
при виконавчому комітеті міської ради
від 13.06.2007 р..

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу
України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4 передбачено, що у позовній
заяві про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Позивачем під час розгляду справи не
надано належних і допустимих доказів,
які б підтверджували заподіяння йому
моральної шкоди внаслідок
неправомірних дій чи бездіяльності
відповідачів та обґрунтовування
розміру заподіяної шкоди.

Оскарження виконавчим комітетом
Полтавської міської ради постанов
державних виконавців відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області в межах
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа
Октябрського районного суду м. Полтави
№ 2-4926/06 від 29.01.2007 р. та перебування
ОСОБА_1 у списку військовослужбовців,
звільнених у запас або у відставку за
станом здоров'я, віком або скороченням
штатів під № 37 складом сім'ї 2 особи при
виконавчому комітеті Полтавської
міської ради не є обставинами, які
спричинили моральну шкоду позивачу, а
тому вказані твердження ОСОБА_1 не
приймаються судом, як належні і
допустимі докази.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Вказана правова норма кореспондується
з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», якою
визначено, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Таким чином, виконавчим комітетом
Полтавської міської ради в межах
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-4926/06 було вжито
всіх передбачених законом заходів
спрямованих на виконання рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 03.11.2006 р. та рішення Апеляційного
суду Полтавської області від 16.01.2007 р.

При цьому, суд зазначає, що
повноваження виконавчого комітету
Полтавської міської ради обмежуються
прийняттям рішення від 22.06.2007 р. № 141,
яким затверджено протокол № 4
засідання громадської комісії з
житлових питань при виконавчому
комітеті міської ради від 13.06.2007 р. до
часу, коли ОСОБА_1 буде перебувати під №
1 у пільговому списку
військовослужбовців, звільнених у
запас або відставку за станом здоров'я,
віком або скороченням штатів, які
перебувають на обліку громадян, що
потребують поліпшення житлових умов
при виконавчому комітеті Полтавської
міської ради.

Вчинення міськвиконкомом будь-яких
інших дій спрямованих на надання
житлового приміщення ОСОБА_1 без
врахування прав осіб, які перебувають
на обліку громадян, що потребують
поліпшення житлових умов (зокрема у
пільговому списку осіб), було б грубим
порушенням вимог чинного
законодавства, в тому числі вимог п. 45
Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
жилих приміщень, які затверджені
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11.12.1984р. № 470).

Вказані обставини встановлені ухвалою
Октябрського районного суду м. Полтави
від 17.07.2013 р. у справі № 4-с/554/151/2013 і в
силу приписів ст. 61 ЦПК України не
потребують доведення при розгляді
даної цивільної справи.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, ст.. 19
Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31
березня 1995 року № 4 суд, -

В И Р
І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Полтавської міської ради, виконавчого
комітету Полтавської міської ради,
Управління майном комунальної
власності міста Полтави, Управління
державної казначейської служби
України у м. Полтаві Полтавської
області про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Октябрський районний суд м. Полтави
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення апеляційної скарги.

СуддяВ. М. Бугрій