Провадження № 2/641/24/2014
Справа № 2020/740/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.,

при секретарі - Гончарову С.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті
особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6, П,ята
Харківська державна нотаріальна
контора , приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, про визнання заповіту
недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті
особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6, П,ята
Харківська державна нотаріальна
контора , приватний нотаріус ОСОБА_7 та
приватний нотаріус ОСОБА_8 про
визнання заповіту від 21.04.2011 року від
імені ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 , посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 недійсним
відповідно до ст. 1247 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначила, що вона є рідною
племінницею ОСОБА_9, 1936 року
народження, донькою її сестри. ОСОБА_9
мешкала в житловому будинку АДРЕСА_2 ,
який належить їй на праві власності
на підставі договору дарування та
позивачка її систематично навідувала ,
допомагала по будинку , господарству ,
готувала їжу. 08.04.2011 року ОСОБА_9 склала
заповіт, який посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_8, відповідно до
якого вона заповіла позивачу все своє
майно . 26.04.2011 року ОСОБА_1 стало відомо ,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 померла в
квартирі відповідача ОСОБА_2 , який
18.04.2011 року запросив її до себе в гості
. Також їй стало відомо, що за час
перебування в гостях у ОСОБА_2 ОСОБА_9
21.04.2011 року склала заповіт на ОСОБА_2
та на його знайому ОСОБА_3 , який був
посвідчений приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_10, в квартирі у ОСОБА_2.
Позивач вважає, що заповіт ОСОБА_9 не
підписувала , так як в період з 18
квітня 2011 року по день смерті , вона
знаходилася в тяжкому , майже в
непритомному стані, вона не могла
розуміти значення своїх дій та не
могла керувати ними .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_11 позов
підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_12 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, посилаючись на
безпідставність заявлених вимог.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечували.

Представник третьої особи П,ятої
Харківської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з»явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_7 в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на його необґрунтованість.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_8 в судовому засіданні при
постановленні рішення покладалася на
розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла ОСОБА_9 , що
підтверджується свідоцтвом про смерть
останньої серії НОМЕР_1, виданого 27.04.2011
року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану по м. Харкову
Харківського міського управління
юстиції.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась
спадщина на спадкове майно, а саме: 35/100
частин житлового будинку з прибудовою
та з відповідною частиною надвірних
будівель, який знаходиться по АДРЕСА_2,
що підтверджується копією договору
дарування від 15.06.1987 року.

08.04.2011 року спадкодавцем було складено
заповіт, згідно з яким вона заповідала
все належне їй майно ОСОБА_1, який
посвідчений приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_8

21.04.2011 року спадкодавцем ОСОБА_9 було
складено новий заповіт, яким вона
заповідала все належне їй майно ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - відповідачам у даній справі,
в рівних частинах кожному.

Даний заповіт був складений та
посвідчений приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_10, в заповіті вказано, що він
записаний нотаріусом, зі слів ОСОБА_9,
прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_9 і
власноручно підписаний нею у
присутності нотаріуса о 17 год.50 хв.

З копії спадкової справи вбачається, що
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
встановлений законом 6-ти місячний
термін були подані до П,ятої
Харківської державної нотаріальної
контори заяви про прийняття ними
спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач
має право у будь-який час скласти новий
заповіт. Заповіт, який складено
пізніше, скасовує попередній заповіт
повністю або в тій частині, в якій він
йому суперечить.

Згідно з нормами ст. 1247 ЦК України
загальними вимогами до форми заповіту
є: складання заповіту у письмовій
формі, із зазначенням місця та часу
його складання, заповіт має бути
особисто підписаний заповідачем та
посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у ст. ст. 1251-1252 цього
Кодексу.

За позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Щодо посилань позивача та її
представника про відсутність у ОСОБА_9
в момент складання оспорюваного
заповіту вільного волевиявлення та
відповідності волевиявлення її
внутрішній волі суд ставиться
критично, з огляду на наступне.

Запис в медичній амбулаторній картці
ОСОБА_9 про те, що 21.04.2011 року вона
скаржилася на біль в серці, слабкість
та головну біль ніяким чином не може
свідчити про відсутність у неї
вільного волевиявлення під час
складання заповіту, оскільки позивачем
та її представником не наведено
належних доводів того, що захворювання
ОСОБА_9 могло впливати на її здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Крім того, твердження позивача та її
представника про те, що заповіт
ОСОБА_9 не підписувала спростовується
висновком судової почеркознавчої
експертизи за №11887,проведеної ХНДІСЕ
ім. Бокаріуса 20.12.2013 року, відповідно до
якого рукописні записи в першому та
другому примірниках заповіту від 21.04.2011
року, посвідченому приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_10, «Цей заповіт з
моїх слів записаний вірно, відповідає
моїй волі, мною в голос
прочитаний…/ОСОБА_9./ та підпис
виконані ОСОБА_9 під впливом природних
«збивальних факторів» (внутрішніх і
зовнішніх), серед яких могли бути
вікові зміни, хворобливий стан,
незвична поза, незвичне тримання
пишучого приладу тощо.

Відсутність відмітки в оспорюваному
заповіті про те, що заповіт складено
вдома, спростовується копією витягу з
журналу реєстрації нотаріальних дій
приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_10, в
якому вказано місце його складання, а
саме, що заповіт від 21.04.2011 року
посвідчено за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус - це уповноважена
державою фізична особа, яка здійснює
нотаріальну діяльність у державній
нотаріальній конторі, державному
нотаріальному архіві або незалежну
професійну нотаріальну діяльність ,
зокрема посвідчує права, а також факти
, що мають юридичне значення , та
вчиняє інші нотаріальні дії,
передбачені законом , з метою надання
їм юридичної вірогідності.

Статтею 5 даного Закону передбачено, що
до обов,язків нотаріуса входить
здійснення ним професійних обов,язків
відповідно до цього Закону і
принесеної присяги.

Крім того, на думку суду, припущення
помилки з боку приватного нотаріуса
ХМНО ОСОБА_10, при виконанні ним
обов'язків по вчиненню нотаріальних
дій, а саме - не зазначення в заповіті
від 21.04.2011 року відомостей про те, що
заповіт складений вдома, не може
слугувати підставою для того, що ОСОБА_2
та ОСОБА_14, до яких перейшло право на
спадкове майно за заповітом, мають
відповідати за ці помилки нотаріуса у
вигляді позбавлення їх права на це
майно.

За таких обставин справи суд прийшов
до висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 82, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 203, 215, 1233, 1247, 1251-1252, 1254, 1257
ЦК України, -

В И Р
І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І. М. Колодяжна