Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"05" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

за участю прокурора - Дашкевич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить суд: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 грудня 1998 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 25 квітня 2008 року Дніпровським районним судом м. Києва прийнято рішення по справі № 2-1382/2008, яким шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу, шлюбні стосунки фактично припинились. Відповідач переїхав до іншого місця проживання, відносини з сином не підтримує. 18 червня 2008 року Дніпровським районним судом м. Києва прийнято рішення по справі № 2-1381/2008, яким стягнуто з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму. З 20 листопада 2008 року по 08 липня 2009 року виконавчий лист знаходився на виконанні в ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві. Станом на 08 липня 2009 року заборгованість по сплаті аліментів становила 5 182,71 гривень. З 2010 року виконавчий лист № 2-1381 знаходиться на виконанні в ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва. Згідно довідки від 14 квітня 2010 року № 11939/03-31, заборгованість по сплаті аліментів становить 12 151,83 гривень. Оскільки відповідач ухиляється від обов'язків щодо утримання дитини, нею було подано позов про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплаті аліментів. 09 серпня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва прийнято рішення по справі № 2-2859/10, яким стягнуто на її користь неустойку за заборгованість по аліментам за період з 23 березня 2008 року по 31 березня 2010 року в розмірі 33 953,02 гривень. 31 серпня 2010 року ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва відкрито виконавче провадження. На даний час рішення суду по стягненню неустойки не виконано. 06 травня 2011 року відповідач зателефонував їй з приводу заборгованості по аліментам, погрожував фізичною розправою. В той же день, нею було подано заяву до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві. 10 травня 2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. 20 травня 2011 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві проведено опис майна відповідача. Результатом зазначеного опису став акт опису й арешту майна. 09 квітня 2013 року ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва видано довідку № 9834, відповідно до якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 квітня 2013 року становить 60 483,63 гривень.

Відповідач не відвідує сина, не займається вихованням, не піклується про його здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Відповідач не забезпечує здобуття сином повної загальної середньої освіти, готуванням до самостійного життя. Після припинення шлюбу, вона повністю піклується про сина, забезпечує його повноцінний духовний та фізичний розвиток, повністю забезпечує його всіма необхідними речами та повноцінним харчуванням, медичним доглядом та іншими речами які необхідні для нормального самоусвідомлення дитини. На даний час відповідач не підтримує жодного зв'язку з дитиною, не цікавиться його шкільними досягненнями та не піклується про фізичний та духовний розвиток, окрім того не надає жодної матеріальної допомоги.

Позивач, в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, відповідача та представника третьої особи, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 1998 року між сторонами було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_3, батьками якого записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12).

В подальшому, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2008 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 21 березня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків щодо виховання та утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2009 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2008 року становила 5 182 гривні 71 копійка.

В подальшому, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2010 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто неустойку за заборгованість по аліментам за період з 23 березня 2008 року по 31 березня 2010 року в сумі 33 953 гривень 02 копійки.

Відповідно до довідок про неотримання аліментів від 02 листопада 2010 року, 11 травня 2011 року, 09 вересня 2011 року, 04 листопада 2011 року, 04 травня 2012 року, 07 листопада 2012 року, 15 травня 2013 року, 01 листопада 2013 року, 22 травня 2014 року, 03 вересня 2014 року, виданих ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 не отримує аліменти згідно виконавчого листа № 2-1381 від 01 серпня 2008 року Дніпровського районного суду м. Києва на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (а.с. 21-30).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 02 квітня 2013 року, виданої ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, заборгованість відповідача за аліментами станом на 01 квітня 2013 року становить 60 483,63 гривень (а.с.20).

Як вбачається з свідоцтва по право власності на житло від 24 січня 2007 року, виданого Дніпровською районної у м. Києві державною адміністрацією, квартира АДРЕСА_2 належить на справі приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї ОСОБА_1, ОСОБА_3 в рівних долях (а.с.33).

Відповідно до довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 408 14 травня 2014 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.19).

Згідно акту від 26 вересня 2012 року, складеного комісією в складі мешканців будинку АДРЕСА_2 та засвідченого начальником ЖРЕО № 409, ОСОБА_2 не проживає з 25 квітня 2008 року по теперішній час в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.31).

Як вбачається з довідки № 48/96 аз від 30 жовтня 2014 року, виданої Дніпровським РУ МВС України в м. Києві, перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації більше п'яти років не проживає. Встановити місце знаходження та проживання вказаного громадянина не виявилось можливим.

Відповідно до характеристики, виданої середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів № 184 м. Києва, ОСОБА_3 навчається у вказаній школі з 2005 року. Фізично і розумово добре розвинений, гарно сприймає навчальний матеріал, але більше цікавиться гуманітарними предметами. За характером - спокійний, витриманий, товариський, вміє себе адекватно поводити, як в учнівському колективі, так і в спілкуванні з дорослими. Відчувається системність в його вихованні, не дивлячись на те, що вихованням займається тільки мама, ОСОБА_1 та педагогічний колектив школи, з яким мама підтримує постійні зв'язки: регулярно відвідує батьківські збори, за необхідністю отримує індивідуальні консультації учителів-предметників. Батько, на жаль, не приймає ніякої участі у вихованні сина. Тільки мама турбується про сина, створює всі умови для його навчання і розвитку (а.с.42). Вказані відомості також підтверджується довідкою, виданою середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів № 184 м. Києва (а.с.11).

Згідно висновку засідання органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії № 21 від 17 листопада 2014 року) від 01 грудня 2014 року, комісією було встановлено, що батьки дитини проживали в зареєстрованому шлюбі з грудня 1998 року по квітень 2008 року. Мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Неповнолітній проживає разом з матір'ю за адресою АДРЕСА_2, яка самостійно займається її вихованням та утриманням. Батько дитини ОСОБА_2 з моменту розлучення відповідно до довідок вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає, наявна заборгованість по сплаті аліментів. Громадянин ОСОБА_2 жодного разу не звернувся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Це засвідчує, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. На даний час місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено, що підтверджується довідкою Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухиляється від виховання та утримання дитини (а.с. 82-83).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: