Справа № 755/652/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Сиченко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях», ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та встановлення порядку користування нерухомим майном, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-я особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення боргу та визнання права власності на частку у нерухомому майні, зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, виділ в натурі частки із нерухомого майна та визнання права власності на неї посилаючись на те, що йому належить 51% статутного капіталу ТОВ «Корса», ОСОБА_2 - 34%, а ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» - 15%. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2005 року припинено юридичну особу ТОВ «Корса».ТОВ «Корса» перебуває в стані ліквідації, але згідно відомостей відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Деснянської РДА у місті Києві не має особи, яку б вони мали право призначити головою ліквідаційної комісії ТОВ «Корса», в зв'язку з чим вони звернулись до Господарського суду міста Києва із заявою щодо його призначення рішенням суду. В даний час, будучи власником 51% статутного капіталу ТОВ «Корса», він не в змозі реалізувати своє право власності на майно, лише за судовим рішенням може захистити своє право власності. Тому просить суд припинити право спільної часткової власності в ТОВ «Корса» на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1; виділити йому в натурі зі спільної часткової власності, що належить ТОВ «Корса» 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 як на окремий об'єкт права власності.

В подальшому позивачем декілька разів уточнювались позовні вимоги, відповідно до останніх уточнень позовних вимог в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що 18.05.2012 року ОСОБА_2 продав, належні йому 34% статутного капіталу ТОВ «Корса» ОСОБА_3 Позивач просить суд визнати за ним право власності на 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1; встановити порядок користування нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_1 коридор площею 8,8 кв.м., М зал площею 30 кв.м., коридор площею 7,5 кв.м., кімнату площею 14,9 кв.м.; залишити у спільному його користуванні та користуванні відповідачів тамбур площею 4,7 кв.м., коридор площею 13,7 кв.м., вбиральню площею 5,2 кв.м., вбиральню площею 1,5 кв.м., коридор площею 3,4 кв.м.

Позивач та його представник за первісним позовом в судове засідання не з'явились, від представника позивача надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В письмових запереченнях просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» частково заперечуючи проти позову звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, 3- я особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення посилаючись на те, що 15% статутного капіталу ТОВ «Корса» належить ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях», але останній не в змозі реалізувати своє право власності, оскільки ТОВ «Корса» перебуває в стадії ліквідації та внесення будь-яких відомостей про вхід чи вихід нових учасників, зміну статутного капіталу державним реєстратором не допускається, а голову ліквідаційної комісії призначити не можливо. Тому просить суд визнати за ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» право власності на 15/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві зареєструвати за ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» право власності на 15/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1. Крім того, враховуючи те, що за період з 2004 року по 2014 рік ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» здійснювало сплату за отримані комунальні послуги, пожежну безпеку, земельний податок та інші обов'язкові платежі, а тому у ОСОБА_1 виникла заборгованість у сумі 135451 грн. 56 коп., які ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» просить стягнути з ОСОБА_1 В судове засідання призначене на 10.12.2014 року представник відповідача ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, первісний позов в частині визнання права власності підтримує, проти інших вимог заперечує; зустрічний позов ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, 3- я особа: ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення боргу та визнання права власності на частку у нерухомому майні посилаючись на те, що 20.06.2003 року він надав ТОВ «Корса» грошову позику в розмірі 800000 грн., строком на 5 років з виплатою 30% від суми, наданої в позику. ТОВ «Корса» не було повернуто грошові кошти, в зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, нарахових відсотків та штрафу за несвоєчасне повернення грошових коштів в розмірі 2400000 грн. В процесі розгляду справи було встановлено, що ТОВ «Корса» не знаходиться ні за юридичною, ні за фактичною адресою, а в подальшому і про те, що порушена ліквідаційна процедура. Неодноразово звертався до Господарського суду міста Києва з заявами про порушення справа про банкрутство ТОВ «Корса» та визнання кредитором ТОВ «Корса», але йому було відмовлено у прийнятті заяви. ОСОБА_1 як спадкоємець корпоративних прав ТОВ «Корса» має відповідати в межах своєї частки статутного капіталу. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму основного боргу в розмірі 408000 грн., несплачені відсотки в розмірі 612000 грн. та штраф за несвоєчасне повернення суми позики в розмірі 204000 грн.; визнати за ним право власності на 34/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява в якій просить суд відкласти розгляд справи в зв'язку з перебуванням у відрядженні, але доказів, які б підтвердили факт перебування у відрядженні суду не надано, а тому суд розцінює його неявку як затягування розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 29 березня 2005 року припинено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корса» (том 1 а.с.6-8), якому на праві власності належить майно та приміщення перукарні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20, 21). Згідно зі статуту, учасниками ТОВ «Корса» є ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» (том 1 а.с.12-19).

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 серпня 2011 року затверджено мирову угоду, укладену між сторонами справи, за якою ОСОБА_1 визнає право власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом на спадкове майно, в тому числі, на 34% статутного фонду (корпоративного права) ТОВ «Корса» з 85% належних ОСОБА_6 після смерті його матері ОСОБА_7; ОСОБА_2 та ОСОБА_8 визнають право власності на спадкове майно за ОСОБА_1, в тому числі, на 51% статутного фонду (корпоративного права) ТОВ «Корса» з 85% належних ОСОБА_6 після смерті його матері ОСОБА_7 (том 1 а.с.22-23).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 травня 2012 року уклали договір купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ «Корса», за яким ОСОБА_3 прийняв у власність 34% статутного капіталу ТОВ «Корса» (том 1 а.с.205-206).

Наполягаючи на визнанні права власності на частку у нерухомому майні позивач за первісним позовом та позивачі за зустрічними позовами зазначають, що реалізувати своє право власності на майно, а саме: нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 вони на даний час не в змозі, оскільки ТОВ «Корса» в стадії ліквідації та внесення будь-яких відомостей про вхід чи вихід нових учасників, зміну розміру статутного капіталу державним реєстратором не допускається. Крім того, не надається можливим призначити голову ліквідаційної комісії ТОВ «Корса».

В п. 5.12 статуту учасники ТОВ «Корса» передбачили, що в разі реорганізації або ліквідації учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступити до нього за згодою товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) до вступу в товариство або відмові товариства від прийому правонаступника (спадкоємця) йому видається в грошовій і (або) в натуральній формі частка того майна, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі, вартість якого оцінюється на день реорганізації або ліквідації учасника.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Відповідно до ч. 5 ст. 147 Цивільного кодексу України, частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом (ч. 3 ст. 148 Цивільного кодексу України).

Отже, суд вважає за можливе визнати за кожним із позивачів право власності на частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, яке належить ТОВ «Корса», відповідно до належної частки у статутному капіталі ТОВ «Корса», а саме: за ОСОБА_1 на 51/100 частку, за ОСОБА_3 на 34/100 частку, за ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» на 15/100 частку.

Частинами 1, 3 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

З поетажного плану на приміщення по АДРЕСА_1 вбачається, що загальна площа приміщення становить 164,3 кв.м., складається з основних приміщень: 30 кв.м., 14,9 кв.м., 11,5 кв.м., 21,8 кв.м., 25,2 кв.м., 17,6 кв.м., загальною площею 121 кв.м., а також підсобних приміщень: 4,7 кв.м., 8,8 кв.м., 7,5 кв.м., 13,7 кв.м., 5,2 кв.м., 3,4 кв.м., загальною площею 43,3 кв.м. (том 1 а.с.94, 95).

Звертаючись до суду з позовом позивач просив суд виділити в натурі належну позивачу частину. З його клопотанням судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу. З висновку №3836/13604/13-42 від 19.12.2013 року вбачається, що виділити ОСОБА_1 51/100 частку з групи приміщень під № 80 по АДРЕСА_1 в окреме ізольоване приміщення в існуючому об»ємно-плановому рішенні, у відповідності з діючими вимогами нормативних документів неможливо (а.с.107-121).

Враховуючи те, що сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо порядку користування нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1, тому суд вважає за можливе встановити порядок користування приміщеннями по АДРЕСА_1.

Враховуючи частки майна кожного із співвласників їм може бути виділено наступні площі: ОСОБА_1 - 83,793 кв.м., ОСОБА_3 - 55,862 кв.м., ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» - 24,645 кв.м.

При встановленні порядку користування спірним приміщенням суд виходить з того, що спірне приміщення має лише один відокремлений вихід (вхід), ізольований від житлової частини будинку, приміщення має місця загального користування, які не можуть бути виділені одному співвласнику не порушуючи права інших співвласників. Також суд при встановленні порядку користування виходить з того, що ОСОБА_1 на момент розгляду справи взагалі не користувався жодним із приміщень, а інші співвласники ними користувалися в части приміщень на разі знаходиться парикмахерська, яка постійно працює.

ОСОБА_1 як співвласнику, з врахуванням його частки, суд виділяє в користування кімнату площею 25,2 кв.м.; зал площею 21,8 кв.м.; кімнату площею 17,6 кв.м. Згідно по етажного плану дана група приміщень поєднана спільним входом до них. На думку суду такий порядок користування не призведе до порушення прав співвласників майна, так як суд не припиняє право власності жодної сторони.

В спільне користування ОСОБА_3 та ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» суд виділяє М зал площею 30 кв.м.; кімнату площею 14,9 кв.м.; кімнату площею 11,5 кв.м.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд виходить за межі позовних вимог та вважає за необхідне залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» тамбур площею 4,7 кв.м.; коридор площею 8,8 кв.м.; коридор 7,5 кв.м.; коридор 13,7 кв.м.; вбиральня 5,2 кв.м.; коридор 3,4 кв.м. як місця загального користування.

ОСОБА_3 та ТОВ «Корса» 20 червня 2003 року уклали договір позики, за яким ОСОБА_3 передав у власність ТОВ «Корса» 800000 грн., строком на п'ять років, до 20 червня 2008 року зі сплатою 30% річних від суми, наданої в позику(том 1 а.с.193).

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки зазначене грошове зобов'язання виникло до набрання чинності ЦК України, до спірних правовідносин застосовуються норми ЦК УРСР.

Відповідно до статті 374 ЦК УРСР за договором позики одна сторона (позикодавець передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші і речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно зі ст. ст. 71, 75, 76, 80 ЦК Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась і повинна була дізнатися про порушення свого права. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, у п.11 роз'яснено - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Представник позивача за первісним позовом просив суд застосувати строк позовної давності, з огляду на те, що позивачем ОСОБА_3 за зустрічним позовом пропущений трирічний строк.

Враховуючи те, що ТОВ «Корса» повинно було повернути грошові кошти до 20 червня 2008 року, а позов ОСОБА_3 пред'явив лише 19.06.2014 року, тобто через шість років, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики не підлягає задоволенню у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Щодо вимог ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення коштів сплачених за період з 2004 року по 2014 рік за отримані комунальні послуги, пожежну безпеку, земельний податок та інші обов'язкові платежі в сумі 135451 грн. 56 коп., то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» було здійснено такі платежі та саме в такій сумі.

Вимоги ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» про зобов'язання Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві зареєструвати право власності на 15/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 теж не підлягають задоволенню, оскільки суд позбавлений можливості зобов'язати Реєстраційну службу вчинити певні дії, яка не є стороною по справі та не приймала участі в розгляді справи.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічними позовами є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 3654 грн. судового збору; з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Модолодіжний центр «Залізний шлях» 1201 грн. 26 коп. судового збору. Оскільки позивачем під час пред»явлення позову до суду не було в повному обсязі сплачено судовий збір, тому з ОСОБА_3 та ТОВ «Модолодіжний центр «Залізний шлях» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1827 грн. з кожного. Також на користь позивача підлягає стягненню витрати на проведення експертизи в розмірі 4896 грн. в рівних частках з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 147, 148, 256, 261, 358, 391, пунктами 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст. ст. 71, 75, 76, 80, 374 ЦК Української РСР, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях», ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та встановлення порядку користування нерухомим майном задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 164,3 кв.м.

Встановити порядок користування нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_1 кімнату площею 25,2 кв.м.; зал площею 21,8 кв.м.; кімнату площею 17,6 кв.м. В спільне користування ОСОБА_3 та ТОВ «Молодіжний центр «Залізний шлях» суд виділяє М зал площею 30 кв.м.; кімнату площею 14,9 кв.м.; кімнату площею 11,5 кв.м. Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» тамбур площею 4,7 кв.м.; коридор площею 8,8 кв.м.; коридор 7,5 кв.м.; коридор 13,7 кв.м.; вбиральня 5,2 кв.м.; коридор 3,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 3654 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Модолодіжний центр «Залізний шлях» 1201 грн. 26 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-я особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» про стягнення боргу та визнання права власності на частку у нерухомому майні задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 34/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 164,3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2448 грн. за проведення експертизи.

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» до ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у нерухомому майні та відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення задовольнити частково

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» право власності на 15/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 164,3 кв.м.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» судовий збір на користь держави в розмірі 1827 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний центр «Залізний шлях» на користь ОСОБА_1 2448 грн. за проведення експертизи.

В решті позову відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко