Справа № 461/2669/14
Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/5836/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гриновець Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Гриновця Б.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.,

при секретарі: Цар М.М.,

з участю: відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові в залі суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Галицького районного
суду м. Львова від 29 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 29.05.2014 року позов ОСОБА_3 -
задоволено. Ухвалено стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання ОСОБА_4 в розмір 1000,00 грн.,
який підлягає індексації, починаючи з
14.03.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення суду оскаржив відповідач -
ОСОБА_2.

У поданій апеляційній скарзі
покликається на те, що судом першої
інстанції при ухваленні зазначеного
рішення неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, неправильно
застосовано норми матеріального права
та не дотримано вимог процесуального
права. Вказує, що судом помилково
вказано, що він не брав участі в
утриманні сина, вважає, що виконував
свої обов'язки, як батька сумлінно.
Зазначає, що постійного доходу він не
має, але отримує на даний час заробітну
плату в розмірі 1350,00 грн.. За таких
обставин вважає визначений судом
розмір аліментів занадто великим,
таким, що сплачувати йому не під силу та
просить зменшити такий до 500,00 грн..

Зважаючи на вказане, просить рішення
суду першої інстанції змінити та
ухвалити нове, стягнувши з нього
аліменти у розмірі 500,00 грн..

Заслухавши пояснення відповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14.03.2014 року ОСОБА_3
звернулась до Галицького районного
суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів (а.с.1-2) у розмірі
1000,00 грн. щомісячно до досягнення
повноліття з врахуванням індексації.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4
серії НОМЕР_1 його батьками є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с.6).

17.04.2014 року відповідачем у справі
подано до суду першої інстанції заяву,
у якій останній вказав, що
ознайомившись з матеріалами позовної
заяви він згідний з її мотивацією,
поданий позов визнає, просить його
задовольнити та розглядати справу у
його відсутності (а.с.18).

Зазначаючи в апеляційній скарзі про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
апелянт покликається на те, що судом
першої інстанції не враховано розміру
його заробітної плати, а відтак вважає
визначений розмір аліментів занадто
великим та просить його зменшити,
подаючи на підтвердження своїх
аргументів довідку про заробітну плату
(а.с.34).

У судовому засіданні апелянт доводи
апеляційної скарги підтримав,
додатково повідомивши, що дійсно на
стадії розгляду справи в суді першої
інстанції позов визнавав та подавав
заяву у якій просив задовольнити його в
повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, а обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

При цьому, згідно роз'яснень, наданих у
п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» №12 від 24.10.2008 року апеляційний
суд може встановлювати нові обставини
на підставі нових доказів лише у
виняткових випадках, зокрема: якщо
докази існували на час розгляду справи
судом першої інстанції, але особа, яка
їх подає до апеляційного суду, з
поважних причин не знала й не могла
знати про їх існування; докази існували
на час розгляду справи в суді першої
інстанції і учасник процесу знав про
них, однак з об'єктивних причин не міг
подати їх до суду; додаткові докази, які
витребовувалися раніше, з'явилися
після ухвалення рішення судом першої
інстанції; суд першої інстанції
неправомірно виключив із судового
розгляду подані учасником процесу
докази, що могли мати значення для
вирішення справи; суд першої інстанції
необґрунтовано відмовив учаснику
процесу в дослідженні доказів, що могли
мати значення для вирішення справи
(необґрунтовано відмовив у призначенні
експертизи, витребуванні доказів, якщо
їх подання до суду для нього становило
певні труднощі тощо); наявні інші
поважні причини для їх неподання до
суду першої інстанції у випадку
відсутності умислу чи недбалості
особи, яка їх подає, або вони не
досліджені судом унаслідок інших
процесуальних порушень.

Як вбачається із матеріалів справи,
будь-яка із вказаних обставин відсутня,
а наявність інших поважних причин
апелянт в апеляційній скарзі не
зазначає та під час розгляду
апеляційної скарги на навів, натомість
визнавши, що не заперечував проти
задоволення позову судом першої
інстанції.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції дотримано при
ухваленні оскаржуваного рішення вимог
матеріального та процесуального права,
досліджено з дотриманням
процесуального порядку всі наявні у
матеріалах справи докази, а покликання
апелянта на те, що судом першої
інстанції безпідставно не враховано
поданої ним до апеляційного суду
довідки про заробітну плату колегія
суддів відхиляє, оскільки йому було
відомо про наявність обставин, що
підтверджуються цією довідкою на
момент розгляду справи судом першої
інстанції, об'єктивні обставини у
зв'язку з якими він не міг її подати під
час розгляду справи у суді першої
інстанції відсутні, а суд першої
інстанції не обмежив права відповідача
на подання будь-яких доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

При цьому, згідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції дана
належна оцінка доводам сторін у
сукупності з наданими сторонами
доказами, висновки суду відповідають
обставинам справи, доводи, викладені у
апеляційній скарзі, не спростовують їх,
тому підстав для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення немає.

Керуючись 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 29.05.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Б.М.Гриновець

Судді:
М.Я.Богонюк

О.М.Ванівський