справа № 666/413/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2014 року Дніпровський районний
суд м. Херсона в складі:

головуючого
судді
Полив'яного В.М.

при секретарі

Стрекозовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ
КБ»Приватбанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду
з позовом, в якому вказує, що Позивач та
ОСОБА_1 уклали кредитний договір №
HECFGK від 26.09.2008 року, відповідно до
якого остання отримала кредит у
розмірі 100 404,97 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом та
кінцевим терміном повернення 27.09.2028
року. В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
Позивач з ОСОБА_1 уклали договір
іпотеки. В іпотеку надано нерухоме
майно, а саме: квартира, загальною
площею 49,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.
Вказує, що ОСОБА_1 належним чином умови
договору не виконувала, в зв'язку з чим
27.05.2010 року Дніпровським районним судом
м. Херсона було прийнято рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № HECFGK від
26.09.2008 року, яка склала 89 227,72 доларів
США. Проте, при зверненні Банку до суду
з вимогою про звернення стягнення на
предмет іпотеки за вказаним договором
не було поставлено для вирішення
питання про виселення всіх мешканців,
які зареєстровані та проживають в
квартирі, на яке звертається стягнення.
На підставі викладеного просить суд
виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка
зареєстрована та проживає з нею у
квартирі АДРЕСА_1. Судові витрати
покласти на Відповідачів.

В судовому засіданні Представник
позивача уточнила позовні вимоги,
просила виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 які
зареєстровані та проживають у
ІНФОРМАЦІЯ_1, без надання іншого
житлового приміщення, та стягнути з
відповідачів судові витрати.

Представник Відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позов не визнала,
пояснила суду, що вважає вимоги
Позивача по виселенню Відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1
передчасними, оскільки рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 27.05.2010 року звернено
стягнення на дві квартири, а саме:
двокімнатну квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2 та двокімнатну
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. Вважала, що Позивачем не
врахована можливість погашення боргу
за рахунок однієї квартири, а саме -
АДРЕСА_2.

Представник Відповідача ОСОБА_2 позов
не визнала, пояснила, що вважає, що Банк
за заниженою ціною хоче продати обидві
квартири, а саме: двокімнатну квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та
двокімнатну квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1. Крім, того, пояснила,
що ОСОБА_2 є непрацездатною особою,
потребує соціального захисту, однак у
випадку виселення буде позбавлена
єдиного житла, в якому вона мешкає.

Заслухавши пояснення представників
Сторін, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Судом встановлено, що згідно договору
№ HECFGK від 26 вересня 2008 року ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк», надав ОСОБА_1
кредит у вигляді кредитної лінії у
розмірі 100 404,97 доларів США на придбання
нерухомості, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі та
кінцевим терміном повернення 27.09.2028
року.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором ЗАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали договір
іпотеки від 26 вересня 2008 року. В іпотеку
надано нерухоме майно, а саме:
двокімнатну квартиру житловою площею
19,1 кв.м., загальною площею 60,0 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_2, заставною вартістю 388
936 грн., та двокімнатну квартиру
житловою площею 30,8 кв.м., загальною
площею 49,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1,
заставною вартістю 194 468 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 27.05.2010 року в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № HECFGK від 26.09.2008 року,
укладеним між сторонами, було звернуто
стягнення на предмети іпотеки, а саме:
квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаних предметів
іпотеки ЗАТ КБ «Приватбанк» з
укладанням від імені ОСОБА_1 договорів
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншими особами - покупцями, з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, а також наданням ЗАТ КБ
«Приватбанк» всіх повноважень для
здійснення продажу предметів іпотеки.

Вказане рішення суду від 27.05.2010 року
набрало законної сили.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.

Положеннями ч.2 ст.40 Закону України «Про
іпотеку», після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотеко держателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок протягом одного
місяця з дня отримання цієї вимоги.
Якщо мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Вказані вимоги Закону були виконані
Позивачем, про що свідчать лист-вимога
на ім'я відповідачів та корінець про
отримання поштового повідомлення від
25.02.2012 року, та лист-вимога № 30.1.0.0/2-434
від 01.11.2013 року та корінець про
отримання поштового повідомлення від
12.11.2013 року.

Разом з тим, суд вважає, що Позивачем не
врахована можливість погашення боргу з
боку відповідача ОСОБА_1 за рахунок
продажу однієї квартири, а саме:
квартири АДРЕСА_2, яка має значно
більшу ринкову вартість, ніж квартира
АДРЕСА_1. Банк надав кредитні кошти
ОСОБА_1 саме для придбання квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
Вказана квартира на сьогодні
знаходиться в іпотеці банку, ще не була
реалізована з прилюдних торгів в межах
процедури виконавчого провадження.
Суду не надано Позивачем доказів, яку
ринкову вартість має саме ця квартира,
чи вистачить коштів при зверненні
стягнення на неї для погашення
заборгованості за кредитним договором.

В рішенні суду від 27.05.2010 року не було
зазначено початкову ціну для
реалізації квартири АДРЕСА_2. Таким
чином, суд вважає, що не враховано час,
що пройшов з моменту укладення
договору іпотеки, оскільки вартість
майна з урахуванням економічних
чинників могла змінитись, ціна,
зазначена в іпотечному договорі на
момент його виконання може не
відповідати рівню реальних цін на
подібне майно, що може призвести до
порушення прав та інтересів суб'єктів
договору іпотеки.

Враховуючи викладене, суд вважає
можливим відмовити ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
з підстав передчасності заявленої
вимоги про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 9, 191 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Херсонської області через
Дніпровський районний суд м. Херсона
протягом 10 днів з моменту проголошення.

Головуючий
Полив'яний В.М.