АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у 1 - й інстанції: Гайдук
№ апеляційного провадження:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

27 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду
місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Гаращенка Д.Р.

- Борисової О.В.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 16 вересня 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, відділ
опіки та піклування Шевченківської
районної у місті Києві державної
адміністрації про визнання
добросовісним набувачем, -

в с т а н о в и л а:

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 16 вересня 2014 року
ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
відділ опіки та піклування
Шевченківської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
добросовісним набувачем.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
позивач ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 16 вересня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що ОСОБА_3 у ОСОБА_5 було
придбано та у встановленому законом
порядку оформлено право власності на
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Дана
квартира є єдиним житлом для позивача
та її малолітнього сина. Поряд з цим,
ОСОБА_4 не визнає права власності
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, так як
вважає себе спадкоємцем даного майна
після первинного власника ОСОБА_7.
Оскільки ОСОБА_3 спірне майно було
придбано у особи яка не мала права його
відчужувати і позивач не знала і не
могла знати про дану обставину, то є всі
правові підстави для визнання її
добросовісним набувачем квартири
АДРЕСА_1 в судовому порядку. Проте,
судом 1-ї інстанції залишено поза
увагою дані обставини справи та
безпідставно відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_17 повністю
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_4
ОСОБА_18 та ОСОБА_11 проти доводів
апеляційної скарги заперечували,
посилаючись на те, що вони є
безпідставними, а рішення суду 1-ї
інстанції повністю відповідає вимогам
закону.

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явилася, про день
та час слухання справи судом
повідомлена у встановленому законом
порядку, надала суду клопотання про
розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_5 та представник Відділу опіки та
піклування Шевченківської районної у
місті Києві державної адміністрації в
судове засідання не з'явились про день
та час слухання справи судом
повідомлені у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомили, а тому, колегія судів
вважає можливим слухати справу за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення осіб, які беруть участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на праві
власності належала двохкімнатна
квартира АДРЕСА_1.

24 січня 2008 року ОСОБА_7 було складено
заповіт, посвідчений нотаріусом
восьмої Київської державної
нотаріальної контори Стиблиною О.В.,
яким вона все своє майно заповіла сину
ОСОБА_13.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 помер, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_7, за заявою ОСОБА_4
від 18.06.2013 року, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_14 було заведено спадкову
справу.

Поряд з цим, з наявного в матеріалах
справи акту Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції від 25
липня 2013 року вбачається, що з метою
погашення заборгованості ОСОБА_7 перед
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія Каштан» в сумі 360 000
грн. на прилюдних тогах було продано
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5.

На підставі даного акта, 09 серпня 2013
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_19
ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

10 серпня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, за реєстровим №660.
Відповідно до умов даного договору
ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_3
квартиру АДРЕСА_1. Ціна договору 638 080
грн.

Цього ж дня, 10 серпня 2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 було
зареєстровано за ОСОБА_3, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень.

19 вересня 2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_14 ОСОБА_4 було надано
повідомлення про неможливість видати
свідоцтво про право на спадщину на
квартиру АДРЕСА_1, оскільки з 10.08.2013 року
власником даної квартири є інша особа.

У зв'язку з чим, ОСОБА_4 звернувся до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія Каштан» з запитом
про надання інформації стосовно
грошових зобов'язань ОСОБА_7 перед
товариством.

10 жовтня 2013 року Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
Каштан» було надано відповідь зі
змісту якої вбачається, що ОСОБА_7
будь-яких грошових зобов'язань перед
товариством не мала.

Відділом державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції ОСОБА_4 повідомлено, що у
Єдиному державному реєстрі виконавчих
проваджень виконавчі документи про
стягнення з ОСОБА_7 на користь
Приватного акціонерного товариство
«Страхова компанія Каштан»
заборгованості не зареєстровані та на
виконанні не перебувають. Акт продажу
майна на прилюдних тогах від 25.07.2013 року
відділом не видавався, відбиток
печатки та підписи державного
виконавця і начальника відділу не
відповідають дійсності.

На запит ОСОБА_4 Філією 10 Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» повідомлено,
що підприємство з Відділом державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції будь-яких
договорів щодо організації та
проведення прилюдних торгів по
реалізації квартири АДРЕСА_1 не
укладало та прилюдних торгів не
проводило.

В Голосіївському РУ ГУМВС України в
м.Києві на стадії досудового
розслідування перебуває кримінальна
справа щодо оформлення 09.08.2013 року
шахрайським шляхом документів на право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів справи також вбачається,
що рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 26 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, треті особи: Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_16,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_14
про визнання нікчемним акту продажу з
прилюдних торгів, свідоцтва про
придбання майна, витребування майна та
визнання права власності на майно
задоволено частково.

Витребувано від добросовісного
набувача ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Визнано в порядку спадкування за
ОСОБА_4 право власності на квартиру
АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання права власності на майно та
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном
відмовлено.

22 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
Шевченківського районного суду міста
Києва з позовом до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
відділ опіки та піклування
Шевченківської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
добросовісним набувачем.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні даних
позовних вимог, суд 1-ї інстанції
виходив з того, що позовні вимоги є
необгрутованими та безпідставними, а
тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способи захисту цивільних прав та
інтересів визначені даною нормою. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

За приписами ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 330 ЦК України якщо майно
відчужене особою, яка не мала на це
права, добросовісний набувач набуває
право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно
було загублене власником або особою,
якій він передав його у володіння; було
викрадене у власника або особи, якій
він передав майно у володіння; вибуло з
володіння власника або особи, якій він
передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

З системного аналізу даних норм права
вбачається, що добросовісність
набувача презюмується в силу вимог
закону та не потребує додаткового
визнання в судовому порядку. Рішенням
Шевченківського районного суду міста
Києва від 26 лютого 2014 року було
встановлено, що ОСОБА_3 є добросовісним
набувачем, але майно було у неї, як у
добросовісного набувача, витребувано,
так як вибуло із володіння власника
поза його волею.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду 1-ї
інстанції про відсутність підстав для
визнання ОСОБА_3 добросовісним
набувачем квартири АДРЕСА_1, оскільки
той факт, що вона є добросовісним
набувачем квартириАДРЕСА_1 вже
встановлений іншим рішенням суду і
ніким не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_4 не визнає права власності
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, а тому
наявні правові підстави для визнання
позивача добросовісним набувачем,
колегія суддів вважає безпідставними,
оскільки визнання особи
добросовісним набувачем і визнання
особи власником майна є різними
предметами спору.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду першої
інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги позивача ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 16 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: