Провадження № 22-ц/779/2665/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів:
ВасильковськогоВ.М.,Девляшевського
В.А..

секретаря Мельник О.В.

з участю
представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

представника Приватної фірми
«Галицький двір» Тугая І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 13 листопада 2014 року в справі за
позовом Приватної фірми «Галицький
двір» до ОСОБА_3 про розірвання
договору купівлі-продажу нерухомого
майна та скасування державної
реєстрації права власності,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 13 листопада 2014 року в порядку
вжиття заходів забезпечення позову в
справі за позовом Приватної фірми
«Галицький двір» до ОСОБА_3 про
розірвання договору купівлі-продажу
нерухомого майна та скасування
державної реєстрації права власності -
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Івано-Франківського міського
управління юстиції не вчиняти будь-які
дії пов'язані з реєстрацією прав
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 .
подав апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування
вищевказаної ухвали, посилаючись на те,
що оскаржувана ухвала суду
постановлена з допущенням порушення
норм процесуального права. На думку
апелянта, суд не врахував того, що
згідно договору купівлі-продажу
нерухомого майна, яке буде створене в
майбутньому від 29.12.2012 року - квартири
АДРЕСА_1, в день укладення зазначеного
договору він 100% сплатив кошти за
придбане майно, в подальшому складно
акт прийому передачі квартири, ним
виготовлено технічний паспорт на
вказану квартиру і претензій з боку
позивача до нього не було. Крім цього,
вважає,, що він є законним власником
спірної квартири, а накладені судом
обмеження на цю квартиру порушують
його право власності на неї.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримала доводи
апеляційної скарги, просить
задовольнити цю скаргу.

Представник Приватної фірми
«Галицький двір» доводи апеляційної
скарги не визнав, вважає оскаржувану
ухвалу законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з
таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу , суд
першої інстанції виходив з того, що
спір між сторонами виник з приводу
законності укладеного договору
купівлі-продажу нерухомого майна, яке
буде створене в майбутньому від 29.12.2012
року - квартири АДРЕСА_1, яка при
належному оформленні може бути
відчужена відповідачем, що може
утруднити або зробити неможливим
виконання можливого рішення у цій
справі.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень пп. 2, 3,4
постанови Пленуму Верховного Суду
України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
вирішуючи питання щодо застосування
певного виду забезпечення позову, суди
повинні виходити з того, що наведений у
ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого
забезпечення не є вичерпним, тому за
наявності відповідного клопотання
можуть бути застосовані й інші його
види, але з урахуванням обмежень,
установлених ч. 4 зазначеної статті.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з п. 1 ч.ч.1,3 ст. 152 ЦПК України
позов майнового характеру
допускається забезпечувати шляхом
накладання арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогам. З матеріалів справи
вбачається і встановлено судом, що між
сторонами виник спір з приводу
законності укладеного договору
купівлі-продажу нерухомого майна, яке
буде створене в майбутньому від 29.12.2012
року - квартири АДРЕСА_1. Зокрема,
позивач посилається у позовній заяві
та заяві про забезпечення позову на те,
що в рахунок оплати коштів за спірну
квартиру відповідач зобов'язувався
протягом двох днів до 31.12.2012 року
передати позивачу цеглу в кількості
100000 штук.

Також 13 листопада 2014 року позивач
звернувся в суд із заявою про
забезпечення позову, яка є мотивованою,
вказуючи на те, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду у
разі задоволення його позову.

Встановлено, що у виділених матеріалах
справи, які направлені на розгляд
апеляційного суду з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог, убачається,
що між сторонами дійсно виник спір
майнового характеру та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову. Зокрема, копія
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 29.12.2012 року, згідно якого буде
створене в майбутньому - квартири
АДРЕСА_1, копія розписки про
зобов'язання протягом двох днів до
31.12.2012 року передати позивачу цеглу в
кількості 100000 штук. Проте даних, про
виконання зазначеного зобов'язання та
доказів про оплату коштів за квартиру
матеріалах справи немає.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала суду
постановлена з дотриманням норм
процесуального закону. Підстав для
скасування цієї ухвали, за доводами
апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 151 - 153, 303, 304, ст. ст. 312 - 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.
Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 13 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.М.Васильковський

В.А.Девляшевський.