Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №290/246/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
головуючої - судді Талько О.Б.,
суддів: Косигіної Г.В., Григорусь Н.Й.,
при секретарі Церпіцькій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Романівського районного суду
Житомирської області від 2 липня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач звернувся
до суду з даним позовом, в якому
зазначив, що 6 листопада 2007 року між
банком та ОСОБА_1 укладений кредитний
договір, відповідно до умов якого
відповідачеві наданий кредит в сумі 4236
грн., строком по 5 листопада 2009 року, зі
сплатою 12,00 відсотків річних за
користування кредитними коштами та
комісійної винагороди.

Оскільки відповідач належним не
виконує зобов'язання за кредитним
договором, станом на 7 лютого 2014 року
виникла заборгованість в сумі 45233 грн. 68
коп., в тому числі: заборгованість за
кредитом в сумі 4136 грн., заборгованість
за відсотками в сумі 549 грн. 15 коп., 2439
грн. 84 коп. - заборгованість за
комісійними нарахуваннями, 38108 грн. 69
коп. пені за несвоєчасне виконання умов
договору, 500 грн. штрафу ( фіксована
частина) та 703 грн. 86 коп. штрафу (
процентна складова).

Оскільки рішенням Романівського
районного суду від 21 лютого 2011 року з
відповідача стягнуто 31156 грн. 51 коп.
заборгованості на вказаним кредитним
договором, позивач просив стягнути зі
ОСОБА_1 різницю суми боргу в розмірі 15281
грн. 03 коп.

Заочним рішенням Романівського
районного суду Житомирської області
від 2 липня 2014 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
вже було реалізоване право на
стягнення заборгованості за спірним
договором в судовому порядку, що, в свою
чергу, позбавляє його можливості
повторно ставити питання про стягнення
цього боргу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком.

За правилами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться у п. 17 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом (
частина перша статті 598 ЦК України).
Такі підстави, зокрема, зазначені у
статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконане боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526,599
ЦК України.

Судом встановлено, що 6 листопада 2007
року між сторонами укладений кредитний
договір, відповідно до якого ОСОБА_1
наданий кредит в сумі 4236 грн., строком
по 5 листопада 2009 року, зі сплатою 12,00
відсотків річних за користування
кредитними коштами та комісійної
винагороди.

Оскільки відповідач належним чином не
виконував умови договору та не
сплачував кошти за спірним договором,
рішенням Романівського районного суду
Житомирської області 21 лютого 2011 року з
відповідача на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» стягнуто заборгованість
за вказаним кредитним договором в сумі
31156 грн.51 коп., в тому числі:
заборгованість за кредитом в розмірі
4236 грн., заборгованість зі сплати
відсотків в сумі 549 грн.15 коп., комісійні
нарахування в розмірі 2439 грн.84 коп., 21971
грн. 69 коп. пені, а також штрафи: 500 грн. (
фіксована частина), 1459 грн. 83 коп. (
процентна складова).

Таким чином, із ухваленням судового
рішення про задоволення вимог
кредитора припиняються правовідносини
сторін, що грунтуються на кредитному
договорі, зокрема, сплата чергових
платежів, нарахування та сплата
відсотків, а також комісійних та
штрафів, водночас виникає грошове
зобов'язання щодо сплати коштів,
передбачених ст. 625 ЦК УКраїни.

Вимог про стягнення коштів на підставі
ст. 625 ЦК України банк не заявляв.

Посилання апелянта на ту обставину, що
рішення суду про стягнення
заборгованості з відповідача виконане
лише 24 червня 2011 року, не свідчить про
дію кредитних правовідносин в
подальшому та наявність у позивача
права стягувати з боржника тіло
кредиту, відсотки, комісійні
нарахування, пеню та штрафи,
передбачені спірною угодою.

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, підстави для його скасування чи
зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Романівського районного суду
Житомирської області від 2 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
Судді: