Справа № 447/362/14
Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік
Провадження № 22-ц/783/4307/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра»» на рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 17 квітня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра»» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та просило
стягнути з відповідачів суму
заборгованості в розмірі 15 956 грн. 29 коп.

Рішенням суду позов задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра»» заборгованість за
кредитним договором №75/МБ-ЦВ від 24.05.2007
року в розмірі 12 027 грн. 08 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржило Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра»». В апеляційній скарзі
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
при неповно з'ясованих обставинах
справи. Зазначає, що в рішенні суду не
надано правового обґрунтування
відмови у задоволенні стягнення з
боржників пені та штрафу, оскільки
чинне законодавство не встановлює для
сторін жодних обмежень передбачити в
кредитному договорі одночасне
стягнення пені та штрафу, оскільки такі
є формами неустойки, тобто не є
окремими та самостійними видами
юридичної відповідальності. Крім того,
вказує, що в розрахунку заборгованості,
наданого в суд першої інстанції, пеня
обчислена з врахуванням норм ЦПК
України, із застосуванням спеціальної
позовної давності в один рік. Оскільки
кредитним договором була передбачена
відповідальність сторін у разі
порушення строків повернення кредиту у
вигляді пені та штрафу, відтак, такі
мають бути стягнуті з відповідачів.
Просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити в
повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, проте до суду не
з'явилися, представник апелянта подав
до суду заяву в якій просив розгляд
справи проводити без його участі
(а.с.102,103,104,105). У зв'язку із цим, колегія
суддів вважає за можливе здійснити
розгляд справи за неявки вказаних осіб,
без фіксування процесу за допомогою
технічних засобів.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Основними засадами судочинства є,
зокрема, законність, рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і в доведенні перед судом їх
переконливості ( пункти 1,2,4 частини
третьої статті 129 Конституції України).

Статті 11, 14 ЦК України передбачають, що
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є, договори та інші
правочини. Цивільні обов'язки
виконуються у межах, установлених
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, сплата
яких передбачена ст.1048 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України укладений між
сторонами договір є обов'язковим для
виконання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2
ст. 509 ЦК України зазначений договір є
підставою виникнення зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено, 24.05.2007 року між ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 75/МБ-ЦВ на суму 5
000,00 грн. строком до 23.05.2008 року із
сплатою за користування кредитом 34 %
річних.

На забезпечення виконання кредитного
договору від 24.05.2007 року між ВАТ КБ
«Надра правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», з однієї сторони, ОСОБА_3, з
другої сторони, було укладено договір
поруки, відповідно до якого поручитель
поручився перед банком за належне
виконання ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань, що витікають з кредитного
договору. Проте умови кредитного
договору ОСОБА_2 були порушені,
зобов'язання ним не виконувалися,
щомісячні платежі не сплачувалися,
внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором у повному обсязі.
Позичальник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, що означає нічим не
обумовлене і абсолютне право кредитора
вимагати виконання зобов'язань,
вказаних у п.1.1. цього договору повністю
(чи у будь-якій його частині) як від
позичальника та поручителя разом, так і
від кожного окремо.

Частково задовольняючи позовні вимоги
про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованості за кредитним договором
№ 75/МБ-ЦВ від 24.05.2007 року в розмірі 12 027
грн.08 коп.. а саме заборгованості за
кредитом у розмірі 3 828 грн. 37 коп. та
заборгованості по відсотках 8 198 грн.71
коп. суд першої інстанції вірно виходив
з того, що у відповідача наявна
заборгованість по кредитному договору,
тому така, в силу норм чинного
законодавства підлягає стягненню
користь банку.

Однак, колегія суддів приходить до
висновку, що судом безпідставно
відмовлено у стягненні пені та штраф
зважаючи на наступне.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№75/МБ-ЦВ від 24.05.2007 року станом на час
звернення до суду із позовними
вимогами заборгованість відповідачів
по кредиту становить 15 956 грн. 29 коп.,з
яких: заборгованість по кредиту - 3 828
грн. 37 коп., заборгованість по відсотках
- 8 198 грн. 71 коп.. заборгованість по
щомісячній комісії - 199 грн. 15 коп., пеня
за несвоєчасне погашення кредиту - 723
грн. 29 коп., шраф - 3 006 грн. 77 коп, а всього
15 956 грн. 29 коп.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Так, розділом 8 кредитного договору,
укладеного між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_2 визначена
відповідальність сторін.

Згідно п. 8. 2 кредитного договору за
порушення строків повернення кредиту
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Відповідно до п. 8. 2 кредитного договору
за порушення строків сплати відсотків
і користування кредитом позичальник
сплачує банку пеню в розмірі подвійної
обліком ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

Згідно п. 8.3 кредитного договору за
порушення строків повернення кредиту
та/чи сплати відсотків за користування
кредитом позичальник сплачує банку
штраф у розмірі 25 % від суми
заборгованості по поверненню кредиту
та/чи сплати відсотків, вказаних у
графіку і визначених на дату
прострочення.

Згідно з ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору або інших умов та вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України
сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд, крім
випадків, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами. Заборона на
застосування пені та штрафу прямо не
випливає з закону чи із суті відносин
сторін, що дозволяє здійснити
відповідне врегулювання у договорі.

Таким чином, чинне законодавство не
встановлює обмежень щодо одночасного
застосування пені і штрафу у випадку
порушення виконання зобов'язання і
таке застосування не суперечить
законодавству України та узгоджується
із свободою договору, встановленою ст.
627 ЦК України, коли сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з боржника, який
порушив кредитне зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, тобто не є
окремими та самостійними видами
юридичної відповідальності. У межах
одного виду відповідальності може
застосовуватися різний набір санкцій.

Крім того, відповідно до ст. 258 ЦК
України до окремих видів вимог
застосовується спеціальна позовна
давність. Зокрема, позовна давність в
один рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по кредитному договору
№ 75/МБ-ЦВ від 24.05.2007 року, що був наданий
до позовної заяви та на підставі якого
винесено рішення судом першої
інстанції пеня обчислена із врахування
норм ЦК України, із застосування
спеціальної позовної давності в один
рік (за період з 04.08.2013 року по 02.02.2014
року).

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку що оскаржуване рішення суду в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог слід скасувати та постановити в
цій частині нове рішення, яким позов
ПАТ «КБ «Надра»» задовольнити та
стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
№75/МБ-ЦВ від 24.05.2007 року в сумі 3 929 грн.21
коп., а саме: 199 грн. 15 коп. -
заборгованість по щомісячній комісії, 3
006 грн. 77 коп. - штраф (згідно п. 8.3
кредитного договору), 723 грн. 29 коп. -
пеня за несвоєчасне погашення кредиту
(за період з 04.08.2013 року по 02.02.2014 року).

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з іншої сторони понесені нею
і документально підтверджені судові
витрати.

Відтак, колегія суддів вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»»
243 грн. 60 коп. судового збору за подання
позовної заяви до суду першої
інстанції та 121 грн. 80 коп. за подання
апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309, 314 ч.2,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра»» - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 17 квітня 2014 року
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог та стягнення судового
збору скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»»
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»»
заборгованість за кредитним договором
№75/МБ-ЦВ від 24.05.2007 року в сумі 3 929 грн.21
коп., а саме: 199 грн. 15 коп. -
заборгованість по щомісячній комісії, 3
006 грн. 77 коп. - штраф (згідно п. 8.3
кредитного договору), 723 грн. 29 коп. -
пеня за несвоєчасне погашення кредиту
(за період з 04.08.2013 року по 02.02.2014 року).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»» 243 грн. 60
коп. судового збору за подання позовної
заяви до суду першої інстанції та 121
грн. 80 коп. за подання апеляційної
скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення, може
бути оскаржене у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Кабаль І.І.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький
Д.І.