УХВАЛА

судового засідання

26 листопада 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

з участю секретаря
Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові заяву
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про відвід головуючому судді у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору дарування,
усунення від права спадкування,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору дарування
від 06.07.1994 року 9/25 частин житлового
приміщення з відповідною частиною
господарських будівель за адресою:
АДРЕСА_1, переданих матір'ю у власність
відповідача; позбавлення відповідача
права на спадкування за законом після
смерті її батька.

В судовому засіданні повноважний
представник позивача подав заяву про
відвід головуючому судді, покликаючись
на те, що головуючий частково
задовольнив клопотання сторони
позивача, і замість
психолого-психіатричної експертизи,
ухвалою від 06.08.014р. призначив у справі
судово-психіатричну експертизу, яка не
може в повній мірі охопити дослідження
психологічних процесів піддослідної
під час укладення договору. Крім того,
ухвалами суду від 26.11.2014р. було
відмовлено в задоволенні клопотань про
призначення додаткової комплексної
психолого-психіатричної експертизи та
про призначення повторної
судово-психіатричної експертизи. На
його думку, така поведінка головуючого
ставить під сумнів його об'єктивність
при розгляді справи, що виключає
можливість розгляду ним даної справи.

Розглянувши заяву представника
позивача, заслухавши думку учасників
процесу, з'ясувавши обставини справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
головуючому судді відвід є
безпідставним і необгрунтованим та не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Так, ст. ст. 20,21 ЦПК України передбачено
підстави для відводу (самовідводу)
судді. В своїй заяві представник
позивача виходить з п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК
України, а саме, що є інші обставини, які
викликають сумнів в об'єктивності та
неупередженості судді.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 23 ЦПК України,
заява про відвід повинна бути
вмотивованою.

Наведені стороною позивача підстави не
можна назвати вмотивованими. По своїй
суті, позивач не погоджується з
висновками суду щодо необхідності
призначення в даній справі додаткової
та повторної експертизи щодо
врахування психологічного аспекту
поведінки дарителя під час посвідчення
договору дарування.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 293 ЦПК
України, свої заперечення на ухвали
суду, які не підлягають оскарженню
окремо від рішення суду, учасник
процесу вправі висловити в апеляційній
скарзі на судове рішення, яким
закінчується розгляд справи по суті. У
випадку, якщо судове рішення за
наслідками розгляду цієї справи не
буде позитивним для сторони позивача,
всі свої доводи щодо його
обґрунтованості, в тому, числі щодо не
проведення додаткової та повторної
експертизи, останні вправі висловити в
апеляційній скарзі.

Перевірка законності та
обґрунтованості судового рішення
належить до компетенції суду
апеляційної інстанції, і в такому
випадку, не може вважатись
вмотивованою підстава відводу про
відмову в задоволенні того чи іншого
клопотання.

Постановляючи ухвали суду, з якими не
погоджується представник позивача, під
час розгляду відповідних клопотань,
суд не знайшов підстав для їх
задоволення. Вирішення цих клопотань є
суто процесуальними питаннями і в
розумінні п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, вони
не можуть вважатись іншими
обставинами, які викликають сумнів в
об'єктивності та неупередженості
судді.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заява про відвід головуючому судді
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 20,21,23,24,210 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

У задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід
головуючому судді у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування, усунення
від права спадкування - відмовити за
безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Леньо С. І.