УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р. Київський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Медведєвої
Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про забезпечення
позову по цивільній справі ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості , -

встановив:

Позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
звернувся у суд з позовом до
відповідачів, ОСОБА_1, ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості за
договорами кредиту №CL700/454/2005 від
11.02.2005р. та №CL700/1306/2006 від 01.09.2006р..

Провадження у справі відкрито, триває
судовий розгляд.

Позивач подав до суду заяву про
забезпечення позову, шляхом накладання
арешту на автомобіль Маzdа З,
реєстраційний № НОМЕР_1 та автомобіль
Тоуоtа Yагіs, реєстраційний № АХІЗОЗАО;
вилучення з користування вказаних
автомобілів та передання їх позивачу
на відповідальне зберігання.

В обґрунтування забезпечення
посилається на те, що вказані
автомобілі є предметом договорів
застави, які укладені в забезпечення
виконання зобов’язань за договорами
кредиту №CL700/454/2005 від 11.02.2005р. та
№CL700/1306/2006 від 01.09.2006р., знаходяться у
відповідача та не виконання тривалий
строк відповідачами зобов’язань за
договорами кредиту, свідчить про намір
відповідача відчужити автомобілі.
Також, за позицію позивача, подальше
використання вказаних автомобілів
може унеможливити виконання рішення
суду по даній справі про стягнення
заборгованості внаслідок:
перереєстрації права власності на
користь третіх осіб; реалізації
транспортних засобів на користь третіх
осіб окремими частинами; передачі
права користування третім особам
(оформлення довіреності або передача
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу); фізичного зносу;
пошкодження внаслідок ДТП; вилучення у
якості речового доказу по кримінальній
справі; викрадення; пошкодження
внаслідок протиправних дій третіх
осіб; пошкодження або втрата майна за
інших обставин, які не залежать від
волі відповідача.

Згідно із статтею 151 Цивільного
процесуального кодексу України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Предметом розгляду даної цивільної
справи є заборгованість відповідачів
за договорами кредиту, при цьому
позивач вимог, щодо стягнення
заборгованості на предмет застави - не
заявлено.

Також, суду не надано доказів, що
заставлене майно відповідачем
реалізується, пошкоджується,
передається третім особам , вилучено у
якості речового доказу по кримінальній
справі та інші обставини на які
посилається позивач, а є лише його
припущенням, тоді як судові рішення на
припущення ґрунтуватися не можуть.
Наявність спору між сторонами не є
підставою для забезпечення позову.

Більш того, положеннями ст.152 ЦПК
України передбачається передача речі,
яка є предметом спору, третім особам.
Передача майна яке не є предметом спору
позивачу положеннями закону не
передбачено та порушує право власника
на володіння майном.

Виходячи з вищенаведеного в задоволені
клопотання про забезпечення позову
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити в забезпечені позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5
днів з моменту отримання копії цієї
ухвали шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання та не перешкоджає розгляду
справи по суті.

Суддя
Бородіна Н.М.