Провадження №2/359/2878/2014
Справа №359/1100/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м.
Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання
Компанець О.В.,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про тлумачення змісту
заповіту,

встановив:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з вказаним позовом,
в обґрунтування якого посилаються на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їхня
матір ОСОБА_4 За час свого життя, 31 липня
2009 року вона склала заповіт,
посвідчений секретарем Любарецької
сільської ради Бориспільського району
Київської області Самковською В.Г. та
зареєстрований в реєстрі №32, яким на
випадок своєї смерті зробила
розпорядження: належні їй земельні
ділянки площею 1,5907 га, згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №201367 та
площею 1,6684 га, згідно державного акту
серії ЯЖ №201366, площею 1,5632 га, згідно
державного акту серії ЯЖ №201365 заповіла
дочці ОСОБА_1 Земельну ділянку площею
4,822 га, згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії РЗ
№284949, заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Належний за життя ОСОБА_4 житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, вона заповіла своїм дітям
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У встановлений
законом строк спадкоємці звернулися до
нотаріуса з заявами про прийняття
спадщини. Проте нотаріусом було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
оскільки зі змісту заповіту
незрозумілим є те, в яких частках
ОСОБА_4 заповіла житловий будинок,
кожному із спадкоємців: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, а також незрозумілим є те, в
яких частках вона заповіла земельну
ділянку площею 4,822 га, згідно
державного акту на право приватної
власності на землю серії РЗ №284949
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Таким чином, оскільки
спадкодавець ОСОБА_4 не зазначила
частки, в яких вона заповіла належний
їй житловий будинок та земельну
ділянку своїм дітям, тому спадкоємці не
можуть дійти згоди щодо правильного
тлумачення змісту заповіту в частині
визначення часток вищевказаного
спадкового майна за кожним з них. Тому
позивачі просять суд здійснити
тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_4
31 липня 2009 року таким чином: ОСОБА_4
заповіла житловий будинок, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
частках по 1/3 кожному і земельну
ділянку площею 4,822 га, згідно
державного акту на право приватної
власності на землю серії РЗ №284949
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по ?
кожному.

У судове засідання позивачі не
з'явилися. Їхній представник ОСОБА_6
надала заяву, в якій зазначила, що
просить проводити розгляд справи за її
відсутності, на позові наполягає та
просить задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
порядку. Про своє ставлення до
пред'явленого позову суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах цивільної
справи, суд дійшов до висновку, що
пред'явлений позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_4 Це підтверджується
копією свідоцтва про смерть, виданого
на її ім'я, серії НОМЕР_1 (а.с.12).

31 липня 2009 року ОСОБА_4 було складено
заповіт, посвідчений секретарем
Любарецької сільської ради
Бориспільського району Київської
області Самковською В.Г. за реєстровим
№32. За даним заповітом ОСОБА_4 заповіла
своїй дочці ОСОБА_1 земельні ділянки
площею 1,5907 га, згідно державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №201367; площею
1,6684 га, державний акт серії ЯЖ №201366,
площею 1,5632 га державний акт серії ЯЖ
№201365. Належну спадкодавцю земельну
ділянку площею 4,822 га згідно державного
акту на право приватної власності на
землю серії РЗ №284949 заповіла ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, а належний їй житловий будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
заповіла своїм дітям ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до ст.1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

З копії спадкової справи №16/2014 від 03
червня 2014 року, заведеної приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_7,
вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про
прийняття спадщини в межах
встановленого шестимісячного строку
(а.с.24). Таким чином вона у встановленому
законом порядку прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_4 В свою чергу,
ОСОБА_2 відмовився ввід прийняття
спадщини за вказаним заповітом на
користь своєї сестри ОСОБА_1 (а.с.40).

Проте у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_1 було
відмовлено, оскільки у заповіті
спадкодавця, посвідченому секретарем
Любарецької сільської ради
Бориспільського району Самковською
В.Г. 31 липня 2009 року за реєстровим №32,
ОСОБА_4 заповіла земельну ділянку
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без зазначення
розміру їх часток у спадщині. Цим же
заповітом спадкодавець заповіла своїм
дітям житловий будинок також без
зазначення їх часток у спадщині. У
зв'язку з тим, що у заповіті не
зазначено часток, у яких спадкодавець
заповіла майно спадкоємцям, нотаріусу
не можливо визначити ці частки, а
відповідно - і видати свідоцтва про
право на спадщину (а.с.54).

Згідно зі ст.1256 ЦК України тлумачення
заповіту може бути здійснене після
відкриття спадщини самими
спадкоємцями. У разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до ст.213
цього Кодексу.

Згідно ж положень ст.213 ЦК України зміст
правочину може бути витлумачений
стороною (сторонами). На вимогу однієї
або обох сторін суд може постановити
рішення про тлумачення змісту
правочину. При тлумаченні змісту
правочину беруться до уваги однакове
для всього змісту правочину значення
слів і понять, а також загальноприйняте
у відповідній сфері відносин значення
термінів. Якщо буквальне значення слів
і понять, а також загальноприйняте у
відповідній сфері відносин значення
термінів не дає змоги з'ясувати зміст
окремих частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін. Якщо за
правилами, встановленими частиною
третьою цієї статті, немає можливості
визначити справжню волю особи, яка
вчинила правочин, до уваги беруться
мета правочину, зміст попередніх
переговорів, усталена практика
відносин між сторонами, звичаї
ділового обороту, подальша поведінка
сторін, текст типового договору та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне встановити дійсні наміри
спадкодавця щодо розпорядження
спадковим майном, а саме шляхом
встановлення, що спадкове майно має
належати всім спадкоємцям у рівних
частках. Так, ОСОБА_4 заповіла житловий
будинок, що розташовується в АДРЕСА_1,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1/3 частині
кожному з них, а також земельну ділянку
площею 4,822 га, згідно державного акту
серії РЗ №284949 - в рівних частках ОСОБА_2
та ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному.

Керуючись ст.ст.1233,1256, ч.1 ст.1278 ЦК
України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215
та ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
тлумачення змісту заповіту,
задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту,
складеного ОСОБА_4 31 липня 2009 року,
посвідченого секретарем Любарецької
сільської ради Бориспільського району
Київської області Самковською В.Г.,
зареєстрованого реєстрі за №32, таким
чином: ОСОБА_4 заповіла зазначене у
заповіті майно, а саме: житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних
частках по 1/3 частини кожному і
земельну ділянку площею 4,822 га, згідно
державного акту на право приватної
власності на землю серії РЗ №284949
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 1/2
частині кожному.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя підпис
С.С. Чирка

З оригіналом згідно. Суддя:
С.С. Чирка