Справа № 445/2305/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/7413/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Мельничук О.Я.,

секретаря Гацій
І.І.

з участю позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Золочівського районного суду
Львівської області від 23 жовтня 2014 року
у справі за заявою ОСОБА_2 про вжиття
заходів забезпечення позову,-

встановила:

В жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до ТзОВ
«Софтмейн» та ТзОВ «Лідер Консалт» про
визнання недійсним правочинів та
стягнення коштів, отриманих по
недійсному правочині.

Одночасно позивач подав заяву про
забезпечення позову, в якій просив
накласти арешт на кошти в сумі 5000 грн.,
що знаходяться в касі чи на банківських
рахунках ТзОВ "СОФТМЕЙН", а також
накласти арешт на кошти в сумі 77500 грн.,
що знаходяться в касі чи на банківських
рахунках ТзОВ "ЛІДЕР КОНСАЛТ".

Оскаржуваною ухвалою Золочівського
районного суду Львівської області від
23 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_2 про
вжиття заходів забезпечення позову -
повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що його заява про забезпечення позову
відповідає вимогам ст.ст. 151, 152 ЦПК
України та роз"ясненням, викладеним у
постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року.

Також, заява подана з додержанням вимог
про співмірність, оскільки просив
накласти арешт на майно чи кошти
відповідачів, вартість яких відповідає
сумі коштів отриманих від нього.

На підтвердження можливого утруднення
виконання рішення він подав
роздруківку з офіційного повідомлення
Центру регулювання позабіржових
фінансових інструментів та технологій
Російської Федерації, який визначив
компанію Мілл Трейд ЛТД та її
афілійовані структури фінансовими
пірамідами.

Просить ухвалу Золочівського
районного суду Львівської області від
23 жовтня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заяву про забезпечення
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, межі та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає до задоволення
частково виходячи із наступного.

Повертаючи заяву позивача про
забезпечення позову суд виходив з того,
що в матеріалах справи відсутні докази
належності відповідачам рухомого та
нерухомого майна.

Колегія суддів не може погодитись із
таким висновком суду виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову, яке
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову
передбачених ст. 152 ЦПК України не є
вичерпний, тому за наявності
відповідного клопотання можуть бути
застосовані й інші його види, але з
урахуванням обмежень, установлених ч. 4
зазначеної статті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз"яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК
України, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв"язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

В свою чергу, згідно із ч. 8 ст. 153 ЦПК
України суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог ст. 151 ЦПК України,
повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що законодавець
визначив право суду при з»ясуванні, що
заяву про забезпечення позову подано
без додержання вимог ст. 151 ЦПК,
повернути її заявнику, при цьому, не
передбачив, як підставу для повернення
відсутність в матеріалах справи
доказів належності відповідачу
рухомого та нерухомого майна, суд
прийшов помилкового висновку та
безпідставно повернув заяву про
забезпечення позову позивачу ОСОБА_2

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушив порядок, встановлений для
вирішення питання про забезпечення
позову, а тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст.
312 ЦПК України оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3
ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Золочівського районного суду
Львівської області від 23 жовтня 2014 року
скасувати та передати питання про
розгляд заяви ОСОБА_2 про забезпечення
позову на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді:
Ю.Р. Мікуш

О.Я. Мельничук