Справа № 2-5741/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

19 березня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Лозинської М.І.,

при секретарі -
Панченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на заставне майно, -

встановив:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаною позовною заявою до
відповідача про звернення стягнення на
заставне майно, посилаючись на те, що 10
жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»
та відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №МL-006/1672/2007,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 40 000,00 дол.
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 3,99 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Свої зобов'язання позивач
виконав в повному обсязі.

Крім того, з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1
було укладено договір іпотеки (майнова
порука) № PCL-006/1672/2007.

Відповідач порушив умови договору,
оскільки припинив сплату передбачених
Кредитним договором щомісячних
платежів і має суму заборгованості по
кредиту у розмірі 43 388,58 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 346
804,92 грн., з яких: 38 124,89 дол. США -
заборгованість за кредитом; 5 263,69 дол.
США - заборгованість за відсотками;
також окремо 1 265 837,90 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання забов'язання.

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк»
відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг»
прийняло право вимоги за кредитним
договором №МL-006/1672/2007 від 10 жовтня 2007
року.

Відповідно до умов договору про
відступлення права вимоги від 05
листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк»
відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг»
прийняло право вимоги за договором
іпотеки № PCL-006/1672/2007 від 10 жовтня 2010
року.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов
кредитного договору, позивач звернувся
з позовом до суду, в якому просить
звернути стягнення на предмет договору
іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру
загальною площею 33,00 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але через
канцелярію суду подав заяву в якій
просив розглядати справу за його
відсутності, вимоги підтримав в
повному обсязі, проти заочного рішення
не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явивсь, про розгляд справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суду не відомо, а тому
суд у відповідності до статті 224 ЦПК
України ухвалив проводити заочний
розгляд справи.

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року
між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником
якого є АТ «ОТП Банк» та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№МL-006/1672/2007, відповідно до якого
позивач надав відповідачу кредит в
розмірі 40 000,00 дол. США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 3,99 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Але
позичальником умови договору не
виконуються, кредит та відсотки за його
користування не повертаються.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений строк,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається. Банк свої зобов'язання
по договору щодо надання кредиту
виконав.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України уразі
порушення зобов'язань настають
наслідки, встановлені законом або
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплатити
проценти.

Так, судом встановлено, що відповідач
порушив умови договору, оскільки
припинив сплату передбачених
Кредитним договором щомісячних
платежів і має суму заборгованості по
кредиту у розмірі 43 388,58 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ еквівалентно 346
804,92 грн., з яких: 38 124,89 дол. США -
заборгованість за кредитом; 5 263,69 дол.
США - заборгованість за відсотками;
також окремо 1 265 837,90 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання забов'язання.

Судом також встановлено, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк»
та ОСОБА_1 було укладено договір
іпотеки (майнова порука) № PCL-006/1672/2007.

Згідно п. 1.1 Договору іпотеки для
забезпечення повного і своєчасного
виконаня Боржником боргових
зобов'язань, Іпотекодавець надає
Іпотекодержателю і іпотеку нерухоме
майно, а саме: однокімнатну квартиру
загальною площею 32,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в
разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Статтею 7 вищезазначеного Закону
передбачено, що за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо
передбачене умовами договору, що
обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст.35 Закону України
" Про іпотеку " у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

З матеріалів справи вбачається,
що 07.06.2011 року позивачем ТОВ " ОТП
Факторинг" було направлено письмове
повідомлення про необхідність
добровільного погашення
заборгованості, що утворилась.

Проте, зобов"язанння поручителем
не виконані, заборгованість не
погашена.

Таким чином, суд вважає, що з
урахуванням вимог договору про іпотеку
та вимог Закону, невиконання
відповідачем своїх зобов`язань,
дотримання позивачем умов договору
щодо направлення вимоги про
необхідність погашення
заборгованості, вимоги позивача про
задоволення своїх вимог як кредитора
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки є правомірними.

Таким чином, оцінивши належність та
допустимість доказів, враховуючи
порушення відповідача свої обов'язків
по кредитному договору, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» та їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
сторонi, на користь якої ухвалено
рiшення, суд присуджує з другої сторони
понесенi нею i документально
пiдтвердженi судовi витрати.

Отже, з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 3441,00 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 27, 31, 88, 209, 214, 215,
224-226, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст.
525, 526, 530, 536, 611, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ «Про
іпотеку», суд-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на заставне майно -
задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № МL-006/1672/2007 від
10.10.2007 року в сумі 1 612 642,42 грн.
звернути стягнення на предмет застави,
а саме: однокімнатну квартиру
загальною площею 33,00 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_1
шляхом його продажу з публічних торгів.

Визначити початкову ціну реалізації
предмета застави не нижчу за звичайні
ціни на цей вид майна, на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» судові витрати в розмірі
3441,00грн.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: