КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4882/14-ц
Провадження № 2/505/2179/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.12.2014 року Котовський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Котовськ Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Котовського міськрайонного суду
Одеської області звернулася ОСОБА_1 із
вказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що 27 березня 2014 року вона придбала
у відповідача ОСОБА_2 житловий будинок
у АДРЕСА_1. Так на виконання умов
договору купівлі-продажу від 27.08.2014
року позивач ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 78
000 гривень за проданий будинок. Але
через ту обставину, що відповідач не
отримав свідоцтво про право на
спадщину - вказаний будинок після
смерті його батька ОСОБА_3, позивач
позбавлена можливості посвідчити
договір купівлі-продажу нотаріально.

Позивач стверджує, що вказана
обставина позбавляє її як покупця,
нотаріально посвідчити договір
купівлі-продажу вказаного житлового
будинку.

Як вказав позивач, ним було сплачено
відповідачу ОСОБА_2 78 000 гривень за
вказаний будинок.

Позивач стверджує, що угода між ними
фактично відбулася. Однак, через
вищевказані обставини, позбавлена
можливості оформити правовстановлюючі
документи та отримати
правовстановлюючий документ на
вказаний будинок.

В подальшому з огляду на неможливість
оформити правовстановлюючі документи,
позивач звернулася до суду та з огляду
на вищенаведене просила суд визнати за
ОСОБА_2 як за спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_3 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами та будівлями, розташований у
АДРЕСА_1. Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями,
розташований у АДРЕСА_1, який відбувся
27.08.2014 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
дійсним. Та визнати за нею право
приватної власності на житловий
будинок з господарськими спорудами та
будівлями, розташований у АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала до суду клопотання,
відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК
України, про розгляд справи в її, позов
підтримує в повному обсязі та
наполягає на його задоволенні,
посилаючись на зазначені в позовній
заяві обставини.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином
про час та місце розгляду справи, але
надав до суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував, позов визнав.

Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
випадку неявки у судове засідання
відповідача, належним чином
сповіщеного та який не повідомив про
причини неявки, суд може прийняти
заочне рішення на підставі наявних в
справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України),
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та
перевіривши докази, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до дозволу № 42 від 22.08.1957
року, ОСОБА_3 фактично належить
житловий будинок у АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження
від 11.03.1973 року НОМЕР_1, відповідач
ОСОБА_2 являється сином померлого
ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця.

Відповідно до свідоцтва про смерть
НОМЕР_2 від 27.01.2014 року ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років, останнє
місце мешкання м.Котовськ Одеської
області.

Згідно матеріалів справи, сторони
домовились щодо усіх істотних умов
договору і у 27.08.2014 року відбулося його
повне його виконання, тобто ОСОБА_1
повністю сплатила вартість
нерухомості, а ОСОБА_2 як спадкоємець
після смерті батька, передав позивачу
всі правовстановлюючі документи на
нерухоме майно та написав розписку про
отримання грошей за будинок.

Відповідно до ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є
укладеним з моменту, коли сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
виконання договору, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Таким чином, виникла ситуація в якій
позивач не може реалізувати своє
законне право, а саме посвідчити
нотаріально договір купівлі-продажу
житлового будинку.

Частина 2 ст. 220 ЦК України надає суду
право визнати дійсним нотаріально не
посвідчений договір, якщо сторони
домовилися про усі його істотні умови,
підтверджені письмовими доказами і
відбулося повне, або часткове
виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від нотаріального
посвідчення такого договору
(недобросовісна сторона). Таке рішення
може бути прийняте судом на вимогу
добросовісної сторони, яка виконала
повністю або частково договір.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін,
зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом, зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. Якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту реєстрації.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Таким чином, суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 632, 638, 1216, 1217,
1218, 1261 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 як за спадкоємцем
першої черги після смерті ОСОБА_3
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності
на житловий будинок з господарськими
спорудами та будівлями, розташований у
АДРЕСА_1.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями,
розташований у АДРЕСА_1, який відбувся
27.08.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами та будівлями,
розташований у АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його прийняв за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано до суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили в
порядку ст.233 ЦПК України.

Суддя:
Н.В. Бондаренко