Справа № 415/1569/14-ц
Провадження № 2/415/913/14
Лисичанський міський суд Луганської
головуючого судді
Мягкій І.В., Добуграй В.К.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лисичанську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої внаслідок скоєння злочину, -
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Лисичанського міського суду з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 09 травня 2009 року
об 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, та знаходячись на вулиці
Чорноморській міста Лисичанська, між
територією стволу колишньої шахти
«Чорноморська» та будинком №19
вказаної вулиці, на ґрунті раптово
виниклих неприязних відносин з ОСОБА_3,
не маючи умислу на заподіяння тяжкого
тілесного ушкодження, не передбачивши
можливості настання наслідків, хоча
повинен був і міг передбачити настання
такого результату своїх дій, підняв з
землі силікатну цеглу та кинув її в бік
ОСОБА_3, попавши при цьому в голову
ОСОБА_1, чим причинив йому тілесні
ушкодження, які відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Вироком Лисичанського міського суду
від 14.09.2009 року ОСОБА_2 визнаний винним у
заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 і
засуджений за ст. 128 КК України до
покарання у вигляді обмеження волі
строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 звільнено від відбуття
покарання з іспитовим строком на 2 роки.
З 15 березня 2011 року по 24 березня 2011 року
та з 22 березня 2012 року по 04 квітня 2012
року він проходив стаціонарне
лікування. Рішенням Лисичанського
міського суду Луганської області від
23.05.2012 р. з ОСОБА_2 на його користь, в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди завданої внаслідок злочину, за
період лікування з травня 2010 р. по
травень 2012 р., стягнуто 3164 гривень 15
копійок. Відповідно до довідки від
27.03.2014 р., виданої ЛК ЛПЗ «Центральна
міська лікарня ім. Тітова» Лисичанська
поліклініка, він і надалі потребує
проходження курсу оздоровлення та
регулярного лікування. Згідно медичних
показань, за період з травня 2012 р. по
березень 2014 р. ним придбано медичних
ліків на суму 1410 грн. 94 коп. Відповідач
в добровільному порядку відшкодувати
вказану суму витрат на його лікування
та підтримку стану здоров'я
відмовляється, у зв'язку з чим він
змушений звертатись до суду. На
підставі викладеного, просив суд
стягнути з ОСОБА_2 на його користь в
рахунок відшкодування заподіяної йому
матеріальної шкоди в розмірі 1410 грн. 94
коп., судові витрати зі сплати правової
допомоги в сумі 200 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, підтвердив доводи,
викладені у позовній заяві. Просив суд
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі. Проти заочного розгляду справи
не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про що свідчать рекомендовані
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Позивач не заперечував проти розгляду
справи за відсутності відповідача.

У зв'язку з наведеним, суд вважає за
можливе слухати справу за відсутністю
відповідача, а матеріали, що є у справі,
достатніми для цього.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1166 ЦК України,
шкода, завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок непереборної
сили, відшкодовується у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК
України,фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 1195 ЦК України,
договором або законом може бути
збільшений обсяг і розмір
відшкодування шкоди, завданої
потерпілому каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно з вироком Лисичанського
міського суду від 14.09.2009 року ОСОБА_2 був
визнаний винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 128 КК України. Даним
вироком встановлено, що ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, та знаходячись на вулиці
Чорноморській міста Лисичанська, між
територією стволу колишньої шахти
«Чорноморська» та будинком №19
вказаної вулиці, на ґрунті раптово
виниклих неприязних відносин з ОСОБА_3,
не маючи умислу на заподіяння тяжкого
тілесного ушкодження, не передбачивши
можливості настання наслідків, хоча
повинен був і міг передбачити настання
такого результату своїх дій, підняв з
землі силікатну цеглу та кинув її в бік
ОСОБА_3, попавши при цьому в голову
ОСОБА_1, чим причинив йому тілесні
ушкодження, які відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень
(а.с. 9-11).

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 23.05.2012 р. з
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди завданої внаслідок злочину, за
період лікування з травня 2010 р. по
травень 2012 р., стягнуто 3164 гривень 15
копійок (а.с. 12).

Згідно з випискою зі стаціонару
історії хвороби № 1374 неврологічного
відділення ЦМЛ ім. Титова м.
Лисичанська вбачається, що з 27.02.2014 року
по 11.03.2014 р. ОСОБА_1, перебував на
стаціонарному лікуванні у
неврологічному відділенні ЦМЛ ім.
Титова м. Лисичанська, де йому був
виставлений діагноз: наслідки ВЧМТ.
Дата виписки: 11.03.2014 рік (а.с. 13).

Відповідно до довідки, наданої ЦМЛ ім.
Тітова від 27.03.2014 року, ОСОБА_1, 1969 р.н., з
моменту травмування (05.09 р.) по
теперішній час постійно приймає
протисудорожні ліки (карбомазепін 0,2, 1
т. -2 р/д) (а.с. 15)

Згідно з касовими та товарними чеками,
позивач витратив на купівлю ліків,
призначених відповідно до листка
лікарських призначень, для лікування
отриманої травми на загальну суму 1410
грн. 94 коп (а.с. 4-8).

За таких обставин суд вважає, що позов в
частині стягнення матеріальної шкоди,
заявлено обґрунтовано, доводи,
викладені позивачем на підтвердження
своїх вимог, знайшли своє
підтвердження в ході судового
засідання, зв'язку з чим позов у цій
частині підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення з відповідача
витрат на правову допомогу, суд вважає,
що вони підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Отже, до складу витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, включаються
витрати на оплату праці адвоката або
іншого фахівця у галузі права (гонорар),
а також відшкодування витрат,
зумовлених наданням правової допомоги.
Документи, що свідчать про оплату
гонорару та інших витрат, пов'язаних із
наданням правової допомоги повинні
бути оформлені у встановленому законом
порядку, а саме: квитанція до
прибуткового касового ордера, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні

Факт надання позивачу правової
допомоги адвокатом ОСОБА_4
підтверджується квитанцією про сплату
юридичних послуг від 28.03.2014 року (а.с. 14).

За таких обставин суд вважає, що позов в
частині стягнення витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги адвоката,
заявлено обґрунтовано, доводи,
викладені позивачем на підтвердження
своїх вимог, знайшли своє
підтвердження в ході судового
засідання, зв'язку з чим позов у цій
частині підлягає задоволенню.

Відповідно до підп. 6 п. 5 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» від сплати
державного мита звільняються позивачі
за подання позовів про відшкодування
матеріальних збитків, завданим
внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір у сумі 243 гривні 60
копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 56, 60, 81, 84, 88, 208, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1195
ЦК України, ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої внаслідок скоєння злочину,
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у сумі 1410 (одна
тисяча чотириста десять) гривень 94
копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати пов'язані на оплату правової
допомоги у сумі 200 (двісті) гривень 00
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
витрати по сплаті судового збору у сумі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА