ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарі Стрільчук Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні житловим приміщенням,
виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 08.07.2014 року звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням, виселення та вселення.

Позивач зазначав, що 20.05.2014 року між ним
та ОСОБА_4 було укладено договір
купівлі-продажу квартири, згідно якого
він (позивач) придбав у власність
квартиру АДРЕСА_1.

Після купівлі квартири він з»ясував, що
в квартирі мешкає ОСОБА_3 (відповідач),
який пояснив, що ключі від квартири
йому надала колишня власник квартири -
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та
яка є донькою ОСОБА_4 (продавця).

Оскільки ОСОБА_3 відмовився
добровільно звільнити квартиру НОМЕР_3
на вимогу позивача як власника
квартири, тому позивач вимушений був
звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримали та просили позов
задовольнити в повному обсязі, з
підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_7 позов не визнала; вважаючи, що
позовні вимоги позивачем пред»явлено
без достатніх підстав, оскільки ?
частини квартири на даний час є
спірною, просила в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, представника
відповідача в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
згідно договору купівлі-продажу
квартири від 20.05.2014 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
20.05.2014 року за реєстровим №1166,
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2
(позивач); право власності на квартиру
на ім»я позивача зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 20.05.2014 року (а.с.4-6).

Квартира НОМЕР_3 є однокімнатною,
житловою площею 22,90 кв. м, загальною
площею 51,10 кв. м (а.с.4).

Згідно довідки форми №3 від 16.10.2014 року
в квартирі НОМЕР_3 зареєстрованих осіб
не має; при цьому, представником
відповідача не заперечується факт
проживання в спірній квартирі
відповідача ОСОБА_3, а також факт
перешкоджання останнім вселенню та
проживанню в квартирі позивача ОСОБА_2

Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи і не заперечуються
сторонами.

Згідно ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім»ї, інших осіб.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок,
квартиру користуються ними для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом.

Таким чином, твердження позивача
ОСОБА_2 про те, що він, як власник
квартири АДРЕСА_1, має право на вселення
в зазначену квартиру та користування
приміщеннями квартири без будь-яких
обмежень, а відповідач ОСОБА_3 не має
законних підстав перешкоджати йому у
здійсненні прав власника квартири,
доведені в судовому засіданні.

Заперечення відповідача ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_7 проти задоволення
позову ОСОБА_2 є безпідставними,
оскільки факт наявності на даний час
спору між відповідачем ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 щодо права на ? частину квартири
НОМЕР_3 не може бути підставою для
обмеження або позбавлення прав
власника (позивача ОСОБА_2.) на квартиру
відповідно до чинного
правовстановлюючого документа на
квартиру.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні і
підлягають задоволенню.

Згідно положень ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.109 ч.1, 150, 155 ЖК України,
ст.11-16, 316-319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Виселити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) із квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

Вселити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
- НОМЕР_2) в квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.