АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1729/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3485/14
Головуючий у 1-й інстанції Голубенко В.
Доповідач Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.

Суддів: Пікуля В.П., Петренка В.М.

При секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 13 жовтня 2014
року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 13 жовтня 2014
року скасовано арешт накладений за
ухвалою Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 28.08.2014р на
житловий будинок, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 Полтавської області.

Накладено арешт на нежитлову будівлю
(корівник), що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, Новосанжарського району
Полтавської області та належить
ОСОБА_1, в межах суми позовних вимог -
215000 грн. (а.с. 2-4, 18-19).

З вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1,
та подав апеляційну скаргу в якій
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та порушення
принципу співмірності, просить
скасувати оскаржувану ухвалу.

Вважає, що повторне накладення арешту
на частину майна є необґрунтованим та
неспівмірним із заявленими позовними
вимогами, оскільки позивачем не було
доведено, що вже застосовані заходи
забезпечення позову є недостатніми для
гарантування виконання рішення в
майбутньому.

Колегія суддів, з'ясувавши межі
апеляційного оскарження, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, підстав для
задоволення скарги не знаходить.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 14
серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за договором позики, в якому просив
стягнути 189734 грн. боргу, 21938 грн. як
інфляційну суму та 3071 грн. в якості 3%
річних від простроченої суми.

Ухвалою Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 28.08.2014 року, для
забезпечення позову, було накладено
арешт на майно відповідача, а саме:
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
Полтавської області, нежитлову будівлю
(корівник), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 Новосанжарського
району, Полтавської області та
транспортні засоби: «DODGE AVENGER», (2008) ДНЗ
НОМЕР_1 і «Nissan bluebird», (1991), ДНЗ НОМЕР_2.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 01.10.2014 року, змінено ухвалу
районного суду, виключено з
резолютивної частини об'єкти, на які
накладено арешт: «нежитлову будівлю
(корівник), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 Новосанжарського району,
Полтавської області, також транспортні
засоби: «DODGE AVENGER», (2008) ДНЗ НОМЕР_1 і «Nissan
bluebird», (1991), ДНЗ НОМЕР_2.

09.10.2014р. ОСОБА_2 подав заяву, в якій
просив скасувати забезпечення позову з
будинку відповідача, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області,
оскільки до фактичного накладення
арешту на нього, відповідач реалізував
його, а також реалізував інше майно,
окрім нежитлової будівлі (корівника),
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
Новосанжарського району. З метою
забезпечення позову, просив накласти
арешт на вказану нежитлову будівлю
(корівник).

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 13 жовтня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
борг за договором позики - 189734 грн., а
також інфляційні витрати - 21938 грн., три
процента річних від простроченої суми -
3071,32 грн., а також судові витрати в сумі
2147,43 грн., а всього 216890 грн. 88 коп.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд, за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», роз'яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Допускаючи забезпечення позову шляхом
накладення арешту на нежитлову будівлю
(корівник) належну відповідачу, суд
першої інстанції вірно встановив, що
між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову та
підставно забезпечив позов.

Задовольняючи вказану заяву, місцевий
суд встановив, що відповідач, під час
розгляду даної справи, реалізував
житловий будинок знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 Новосанжарського
району, Полтавської області, а також
автомобіль«DODGE AVENGER», та дійшов вірного
висновку, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання судового
рішення, у зв'язку з чим суд
обґрунтовано скасував арешт
накладений ухвалою Кобеляцького
районного суду від 28.08.2014 року на
житловий будинок, та обрав в якості
виду забезпечення позову арешт на
належну відповідачу нежитлову
будівлю (корівник).

Посилання апелянта на ту обставину, що
повторне накладення арешту на частину
майна, є неспівмірним із заявленими
позовними вимогами, та позивачем не
було доведено, що вже застосовані
заходи забезпечення позову є
недостатніми для гарантування
виконання рішення суду в майбутньому, є
помилковими, оскільки оскаржуваною
ухвалою суд скасував арешт на житловий
будинок накладений ухвалою
Кобеляцького районного суду від 28.08.2014
року на майно відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що під
час розгляду даної справи, належний
відповідачеві автомобіль «DODGE AVENGER»,
перереєстровано 19.08.2014р на ОСОБА_3. 04
вересня 2014 року державним реєстратором
було відмовлено у державній реєстрації
обтяження арешту нерухомого майна на
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області,
оскільки заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, було подано після
державної реєстрації права власності
на вказане майно за новим
правонабувачем.

З урахуванням того, що на даний час за
ОСОБА_1, зареєстрована нежитлова
будівля (корівник), суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку, про накладення арешту на
вказану будівлю, оскільки невжиття
заходів забезпечення позову у даній
справі, може утруднити виконання
рішення суду.

Апеляційна скарга не містить
нових фактів чи засобів доказування,
які б спростували висновки суду першої
інстанції.

За таких обставин, враховуючи наведене,
а також ту обставину, що доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, колегія суддів не
знаходить підстав для скасування
ухвали судді районного суду, вважаючи
її законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч.1 п.1 , 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 13 жовтня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий :
В.І. Акопян

судді:
В.П. Пікуль

В.М. Петренко