Провадження № 2/764/370/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" січня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Севастополя в складі:
головуючого судді - Кукурекіна К.В.,
при секретарі - Яцук Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Севастополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Банк «Таврика» про повернення
банківського вкладу, процентів за
вкладом та відшкодування моральної
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ПАТ «Банк
«Таврика». Вточнивши позовні вимоги
позивач просить стягнути з відповідача
відсотки) Позовні вимоги мотивовані
тими обставинами, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір
банківського вкладу, відповідно до
якого позивач передав відповідачу
зі строком видачі вкладу за договором
21.03.2013 року, з нарахуванням
відповідачем відсотків за вкладом
виходячи зі ставки 22,5 відсотків річних.
Проте, незважаючи на настання строку
виконання зобов'язань по поверненню
вкладу, відповідач цього обов'язку не
виконав - ані по поверненню вкладу, ані
по виплаті відсотків. Такі дії
відповідача, на думку позивача,
порушують його права у зв'язку з чим він
змушений звернутись до суду за
захистом свого порушеного права.
Позивач у судове засідання не з'явився,
проте надав заяву про розгляд справи у
його відсутність, наполягає на
задоволені позовних вимог, не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
відповідно до вимог діючого
законодавства, про причини неявки суд
не повідомив, клопотання про
відкладення розгляду справи не надав.

Суд вважає можливим допустити заочний
розгляд справи, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи відсутність сторін по
справі, суд розглядає справу керуючись
ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд знаходить позов обґрунтованим і
підлягаючим задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем був укладений Договір
банківського вкладу «Дохідний рік» з
видачею купонного ощадного
сертифікату на пред'явника з
щомісячною виплатою процентів № В N000296
від 19 березня 2012 року. Відповідно до
умов вказаного договору вкладник
(позивач) зобов'язується внести грошові
кошти у готівковій чи безготівковій
формі, а відповідач залучає на
відкритий вкладнику рахунок для обліку
розміщення ощадних (депозитних)
сертифікатів суму вкладу вкладника в
розмірі 70000,00 гривень. Строк повернення
відповідачем коштів позивачу
встановлено до 21 березня 2013 року.
Відповідачем на вклад нараховуються
щомісячно відсотки виходячи зі ставки
22,5 відсотків річних (розділи 1, 2
Договору банківського вкладу).

Позивачем умови договору виконані,
тобто внесені на відкритий рахунок
банку грошові кошти, що
підтверджується квитанцією № CASH_4993 від
19.03.2012 р. (а.с. 3).

Відповідно до п. 3.1.5 Договору
банківського вкладу відповідач
зобов'язався при закінченні строку
зберігання вкладу, повернути
пред'явнику суму вкладу та суму
нарахованих процентів.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, якщо інше не
встановлено законом чи договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
кодексу, актів законодавства, а при
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться. А
відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму(вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.2 ст. 1060 ЦК України, за
договором банківського вкладу,
незалежно від його виду, банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Умова договору
про відмову від права на одержання
вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Статтею 1061 ЦК України закріплено, що
банк виплачує вкладникові проценти на
суму вкладу в розмірі, встановленому
договором банківського вкладу.

Відповідно до постанови Правління НБУ
№548 «Про віднесення Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» до категорії
неплатоспроможних», виконавча
дирекція Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 20 грудня 2012 року прийняла
рішення про запровадження в ПАТ «Банк
«Таврика» тимчасової адміністрації на
три місяці з 21 грудня 2012 року по 20
березня 2013 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ
№97 від 20.03.2013 року «Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ
«Банк «Таврика» виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
особі прийнято рішення від 20.03.2013 року
№17 про початок здійснення процедури
ліквідації ПАТ «Банк «Таврика» 21.03.2013
року та рішення від 20.03.2013 року №18 про
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію АТ «Банк «Таврика»
начальника відділу тимчасової
адміністрації та ліквідації
платоспроможних банків Фонду
Соловйової Наталії Анатоліївни.

З матеріалів справи вбачається, що
29.03.2013 р. позивач звернувся до
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію в АТ «Банк «Таврика» з
заявою про визнання кредитором.

Як вбачається з листа уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк
«Таврика» від 11.07.2013р., вимога позивача
включена до Реєстру акцептованих вимог
кредиторів та підлягає задоволенню в
сумі 85759,31 грн. згідно до 7 черговості.

Приписами п.п.1,3 ч. 5 ст. 36 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» встановлено, що під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку,
нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших штрафних санкцій за невиконання
чи неналежне виконання зобов'язань
перед кредиторами та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Проте, відповідно до ч. 6 ст. 36 вказаного
Закону обмеження, встановлені пунктом 1
частини 5 цієї статті, не поширюються на
зобов'язання банку, зокрема щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників.

З вищевикладеного випливає, що
запровадження тимчасової
адміністрації не є перешкодою для
відповідача щодо виконання взятих на
себе зобов'язань за Договором
банківського вкладу «Дохідний рік» з
видачею купонного ощадного
сертифікату на пред'явника з
щомісячною виплатою процентів № В N000296
від 19 березня 2012 року, оскільки строк
виконання зобов'язань за цим договором
настав 21 березня 2013 року.

Таким чином, позовні вимоги є
законними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», від сплати судового
збору звільняється уповноважена особа
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб - у справах, пов'язаних із
здійсненням тимчасової адміністрації
та ліквідації банку.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві
сторони звільнені віл оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави.

На підставі зазначеного, керуючись ст.
ст. 525, 526, 625, 629, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст. 36
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212, 215, 224-226
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Банк «Таврика» на користь
ОСОБА_1 суму заборгованості за
Договором банківського вкладу
«Дохідний рік» з видачею купонного
ощадного сертифікату на пред'явника з
щомісячною виплатою процентів № В N000296
від 19 березня 2012 року у розмірі 85759 грн.
00 коп. (вісімдесят п'ять тисяч сімсот
п'ятдесят дев'ять гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії. Заочне
рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Севастополя через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя - підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Ленінського районного

суду міста Севастополя К.В.Кукурекін