Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2014 року позивачка
звернулася до суду із позовом у якому
просила розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований 16 жовтня 2004 року
Виконкомом Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 48. Після
розірвання шлюбу просила залишити їй
прізвище «ОСОБА_1».

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що з відповідачем перебувають у
шлюбі з 16 жовтня 2004 року. Від шлюбу
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Причиною розпаду сім'ї стало те, що між
ними часто виникали сварки на ґрунті не
розуміння і не бажання розуміти один
одного, різних поглядів на сімейне
життя. Протягом року не проживають
сім'єю та не ведуть спільне
господарство.

Позивач вважає, що подальше збереження
шлюбу не можливе та просить розірвати
шлюб між нею та ОСОБА_2

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та поросила про
задоволення позову з викладених у
ньому підстав.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Про день, час розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку, надав суду заяву в якій проти
позову не заперечує та просить розгляд
справи проводити за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня
2004 року, про що свідчить свідоцтво про
шлюб серії НОМЕР_1 видане Виконкомом
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 48 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4,
батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 14)

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що у сторін втрачена основа
подружніх відносин і почуття любові та
поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Порядок припинення шлюбу врегульовано
главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК
України розірвання шлюбу є однією із
законодавчо визначених підстав його
припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується
нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
постановляє рішення, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
При прийнятті рішення, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало
неможливим, тому шлюб підлягає
розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного
кодексу України, особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка просить після розірвання
шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 жовтня 2004 року
Виконкомом Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 48.

Після розірвання шлюбу позивачу
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя