Справа № 104/260/14-ц
У Х В А Л А

про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України

12 лютого 2014 року
м. Білогірськ

Білогірський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді Гребеннікової Н.О.

при секретарі
Пфаф І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Білогірська
подання Відділу державної виконавчої
служби Білогірського районного
управління юстиції АР Крим про
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України,

В С Т А Н О В И В:

представник Відділу державної
виконавчої служби Білогірського
районного управління юстиції АР Крим
звернулася до суду з поданням про
обмеження керівника підприємства ДПДГ
«Кримська Роза» ОСОБА_2 у праві виїзду
за межі України.

Свої вимоги мотивує тим, що у
відділі державної виконавчої служби
Білогірського районного управління
юстиції на виконанні знаходиться
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-976/11 від 21.08.2012 року
Білогірського районного суду АР Крим
про стягнення з Державного
підприємства дослідного господарства
«Кримська Роза» на користь ОСОБА_3
заборгованості по заробітній платі в
сумі 177983,29 грн. Однак, боржником
рішення суду не виконується.

У судове засідання представник
ВДВС не з'явився, але надав заяву з
проханням розглянути справу за його
відсутністю.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає питання, про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутністю державного виконавця,
оскільки наявних у справі матеріалів
достатньо для з'ясування прав і
взаємовідносин сторін.

Оскільки особа, що бере участь у
справі в судове засідання не
з'явилася, суд вважає за можливе,
відповідно до статті 197 ЦПК України не
здійснювати фіксування процесу
технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи,
виконавче провадження, суд вважає
подання необґрунтованим та таким, що
підлягає залишенню без задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції
України право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Зі змісту ч.1 ст.377-1 ЦПК України
вбачається, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві в'їзду/виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцем знаходження органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві в'їзду/виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України „Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» від 21.01.1994 року.

Стаття 6 зазначеного Закону
передбачає декілька видів обмеження у
виїзді громадян України за кордон,
зокрема: громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорту та тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон у певних випадках, що
визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 ЗУ «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов'язань.

З вище наведених правових норм
вбачається, що особі, яка має паспорт
для виїзду за межі України та має такий
намір, може бути відмовлено у виїзді за
кордон у випадку ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, до виконання
цих зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним
поданням державний виконавець на надав
належних доказів, а саме те, що у
керівника підприємства ДПДГ «Кримська
Роза» ОСОБА_2 є закордонний паспорт та
те, що він має намір виїхати за межі
України.

Крім того, суд не вважає доцільним
обмежити керівника підприємства ДПДГ
«Кримська Роза» ОСОБА_2 у праві виїзду
за кордон, а навпаки вважає, що таке
обмеження може ускладнити виконання
зобов'язань, оскільки обмежить його
право у свободі пересування, позбавить
його можливості отримання можливої
допомоги чи дотацій від підприємств чи
організацій, що знаходяться за
кордоном.

За вищенаведених обставин суд
дійшов висновку про те, що у
задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Білогірського РУЮ АР
Крим слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,ст.377-1 ЦПК
України, суд,

УХВАЛИВ:

подання в.о. начальника Відділу
державної виконавчої служби
Білогірського районного управління
юстиції АР Крим - С.В. Маклакової про
обмеження керівника підприємства ДПДГ
«Кримська Роза» ОСОБА_2 в праві виїзду
за межі України, - залишити без
задоволення.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга в Апеляційний суд
Автономної Республіки Крим протягом
п'яти днів з дня її проголошення через
Білогірський районний суд АР Крим.

Якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, що її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: п/п З оригіналом згідно
Н.О. Гребеннікова
Секретар:

Ухвала не набрала законної сили.

Суддя Білогірського районного суду

Автономної Республіки Крим Н.О.
Гребеннікова Секретар: