Справа № 415/2590/14-ц
Провадження № 2/415/1234/14
Лисичанський міський суд Луганської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лисичанську цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд
дитини за кордон без згоди та
супроводження батька, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд
дитини за кордон без згоди та
супроводження батька, в якому
зазначила, що вона з відповідачем
перебувала у шлюбі з 27.08.2005 року. Від
шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
12.03.2012 року шлюб між ними було розірвано
і їхня малолітня донька проживає разом
із позивачем, окремо від батька. Після
розірвання шлюбу відповідач з донькою
не спілкується, за рішенням
Лисичанського міського суду
Луганської області від 12.03.2012 року з
нього стягуються аліменти на її
користь на утримання малолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів доходів щомісячно.
Донька з 2013 року навчається КЗ
«Лисичанська спеціалізована школа
І-ІІІ ступенів №8», але відповідач
жодного разу не навідався до
навчального закладу. У 2014 році вона
планує виїзд з донькою до Російської
Федерації для її оздоровлення.
Внаслідок чого вона зверталась в усній
формі за згодою до відповідача за
оформленням нотаріального дозволу на
виїзд їхньої доньки за межі території
України та отримала немотивовану
відмову та відсутність будь-яких
пояснень. На підставі викладеного,
просила суд надати дозвіл на
короткострокові виїзди неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
тимчасовий виїзд до Російської
Федерації у супроводі матері ОСОБА_1, 1986
року народження, або у супроводі осіб,
які уповноважені одним із батьків, а
саме ОСОБА_5, в наступний період часу
без згоди її батька ОСОБА_2 до
досягнення дитиною 18-ти річного віку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
слухання справи була повідомлена
належним чином, до суду надала заяву, в
якій зазначила, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просила
справу розглядати за її відсутністю.
Проти заочного розгляду справи не
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки в
суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду
справи за відсутності відповідача. У
зв'язку з наведеним, суд вважає за
можливе слухати справу за відсутністю
відповідача, а матеріали, що є у справі,
достатніми для цього.
Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 25 Конституції України
Україна гарантує піклування та захист
своїм громадянам, які перебувають за її
Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлені
законом. Громадянин України не може
бути позбавлений права в будь-який час
повернутися в Україну.
Відповідно до ст. 49 Конституції України
кожен має право на охорону здоров'я,
медичну допомогу та медичне
Відповідно до ст. 141 СК України батьки
мають рівні права та обов'язки щодо
Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і виїзду
в Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників. За відсутності
згоди одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.
Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою КМУ від 27 січня
1995 року № 57 із змінами і доповненнями,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.
В судовому засіданні було встановлено,
що згідно з рішенням Лисичанського
міського суду Луганської області від
12.03.2012 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було розірвано (а.с. 7).
Згідно з свідоцтвом про народження
НОМЕР_1, виданого 15 лютого 2006 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Лисичанського міського
управління юстиції Луганської області,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3, батьком
якої записаний ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_1,
про що зроблено відповідний актовий
запис № 124 (а.с. 8).
Згідно з довідкою №152 від 06.03.2014 року,
наданою ЛКП «Паспортна служба»,
АДРЕСА_1 зареєстровані та мешкають
разом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на її
утриманні перебуває ОСОБА_3 - донька,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Відповідно до виконавчого листа від
05.04.2012 року, виданого Лисичанським
міським судом Луганської області,
ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання доньки
ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів
доходів щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 12.03.2012
року і до повноліття дитини (а.с. 10).
Згідно з довідкою від 29.05.2014 року,
наданою КЗ «Лисичанська
спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №
8», ОСОБА_1 одна виховує малолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 Батько
ОСОБА_2 не бере участі у вихованні
доньки: не спілкується з вчителями, не
забирає дитину додому, не бере участі у
батьківських зборах (а.с. 11).
Згідно з довідкою № 192 від 29.03.2014 року,
наданою КП «Лисичанська
житлово-експлуатаційна контора № 1»,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, її донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою:
АДРЕСА_3. Батько дитини ОСОБА_2 з родиною
не проживає та спільного господарства
З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.
Таким чином, оскільки місцезнаходження
відповідача - невідомо, враховуючи
інтереси дитини, який має
конституційні права на охорону
здоров'я, на освіту та право вільно
залишити територію України, а
відсутність письмової згоди батька
позбавляє його цих прав, суд вважає, що
виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 за кордон
України до Російської Федерації буде
здійснений в інтересах дитини, буде
сприяти її всебічному розвитку і не
буде суперечити діючому законодавству.
За таких обставин, суд вважає за
необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд
дитини за кордон без згоди та
супроводження батька задовольнити.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 25, 33, 49 Конституції
України, ст.ст. 141, 150, 155 СК України, ст. 313
ЦК України, ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджені
Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57,
суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд дитини за кордон без
згоди та супроводження
батька,задовольнити.
Надати дозвіл на виїзд за межі
території України до Російської
Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею вісімнадцятирічного
віку у супроводі матері або інших осіб,
уповноважених нею за нотаріально
посвідченою згодою, без нотаріально
посвідченої згоди батька - ОСОБА_2,
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному суді Харківської
області через Лисичанський міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА