Справа№592/9794/14-ц
Провадження №2/592/2289/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Шушура А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сумської міської ради
про визнання права власності, третя
особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 вимоги мотивує тим, що з
1999 року з чоловіком ОСОБА_4 та сином
ОСОБА_2 проживали разом з батьками
чоловіка за адресою АДРЕСА_1. Квартира
за вказаною адресою належала батькам
чоловіка на праві спільної сумісної
власності. Після смерті батька
чоловіка його частку успадкувала мати
та отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом. Однак за станом
здоров'я не встигла зареєструвати своє
право власності в БТІ та померла.
Єдиним спадкоємцем був чоловік
позивача ОСОБА_4, який також помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, так і не зареєструвавши
своє право власності на спадкове майно
через відсутність документів. Однак
позивач зазначає, що її чоловік ОСОБА_4
після смерті матері фактично спадщину
прийняв, як особа, яка постійно по час
смерті матері проживала у спірній
квартирі, а після її смерті зробив
ремонт у вказаній квартирі. Тому
позивачі просять встановити факт
проживання ОСОБА_4 з ними однією сім'єю
у квартирі АДРЕСА_1 та визнати за ними
право власності у порядку спадкування
за законом на зазначену квартиру.

Позивачі підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача не заперечив
проти задоволення позову за умови його
обгрунтованості.

Суд, заслухавши учасників розгляду,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
народився ОСОБА_4. Його батьками є
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. /а.с.43/

Останнім, згідно зі свідоцтвом про
право власності на житло, на праві
спільної сумісної власності належала
квартира АДРЕСА_1. /а.с.11-13/

17.08.1979 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_4 /а.с.9,42/

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_7 (позивач
по справі). /а.с.8/

Позивачі ОСОБА_1 з 22.04.1998 року та ОСОБА_2
з 27.09.2003 року зареєстровані за адресою
АДРЕСА_1. /а.с.14,42,44/

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, заповіту не
залишив. Спадкоємицею його майна стала
ОСОБА_6. Остання отримала у спадщину
іншу 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_1,
27.01.2003 року отримала свідоцтво про
право на спадщину № 1-273 на зазначене
майно./а.с.5,10,26-27,37-38/

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, заповіту
не залишила. Спадкоємцем її майна став
ОСОБА_4. /а.с.6,22-23/

ОСОБА_4 постійно до дня смерті кожного з
батьків та на час відкриття спадщин
проживав у АДРЕСА_1 разом з ними,
дружиною та сином. Після смерті батьків
ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_1 займалися
організацією поховань, а згодом
зробили ремонт у вказаній квартирі.
Після смерті матері ОСОБА_4 не заявляв
про відмову від спадщини.

Втім ОСОБА_4 не зареєстрував своє право
власності на спірну квартиру та
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті та
на час відкриття спадщини його дружина
та син - позивачі у справі продовжували
мешкати у спірній квартирі та не
заявили про відмову від спадщини.

Зазначені обставини також підтвердив
свідок ОСОБА_8, що є близьким другом
родини.

Відсутність зареєстрованого права
власності на квартиру АДРЕСА_1 також
підтверджується Інформаційною
довідкою з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. /а.с.63-64./

Надані суду докази в своїй сукупності є
логічними, послідовними, узгоджуються
між собою та не викликають сумніву.

З встановлених фактів вбачається, що
спірні правовідносини є цивільними та
врегульовані ст.ст. 524, 529, 549 ЦК України
(1963 року), ст. ст. 15, 16, 20, 328, 1258, 1261, 1267 - 1270
ЦК України (2003 року).

Статтею 524 ЦК України (1963 року)
передбачено, що спадкоємство
здійснюється за законом та за
заповітом. Спадкоємство за законом має
місце, коли і оскільки воно не замінено
заповітом.

Статтею 529 ЦК України (1963 року)
встановлено першу чергу спадкоємців за
законом, якими є в рівних частках діти,
дружина і батьки померлого.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України
(1963 року) спадкоємець визнається таким,
що прийняв спадщину, якщо він, зокрема,
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Положеннями ст. 1268 ЦК України (2003 року)
передбачено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1261 ЦК України (2003 року)
передбачає, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України (2003 року)
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до зазначених положень
законів та наданих суду доказів слід
встановити факт, заявлений позивачами
у позові, а також визнати їх право
власності на спірне майно.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
зі своєю дружиною ОСОБА_1 та сином
ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності по 1 / 2 частині на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м. Сум
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення суду. Особою, яка була відсутня
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в
десятиденний строк з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.Г. Костенко