АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2248/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта ОСОБА_1,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 їхнього
представника та представника
Приватної фірми «А і Є» ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 14 жовтня 2014
року за позовом ОСОБА_5 до приватної
фірми „А і Є", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
визнання недійсним рішення власників
та поновлення на роботі.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_5 звернулась
із вказаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що відповідно до
контракту від 03.06.2002 року, що укладений
між нею та власником Приватної фірми «А
і Є» ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
вона працює на посаді директора
Приватної фірми „А і Є". Після смерті
ОСОБА_7 спадкоємцями останнього:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
отримано свідоцтва про право на
спадщину за законом на ? частину
майнових прав приватної фірми «А і Є»
кожний. Позивачка вказує, що 20.06.2014 року
їй стало відомо про те, що рішенням
зборів власників (спадкоємців)
Приватної фірми „А і Є" від 13.06.2014р. її
відсторонено від виконання обов'язків
директора фірми. ОСОБА_5 зазначає, що
вказане рішення прийняте з порушенням
ст. 43 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 4, 46
КЗпП України, ст. 61 Закону України „Про
господарські товариства" та п. 5.2
Статуту Приватної фірми „А і Є", а тому
з урахуванням уточнених позовних вимог
просила суд визнати недійсним рішення
власників Приватної фірми „А і Є" від
13.06.2014р. про відсторонення ОСОБА_5 від
виконання обов'язків директора
приватної фірми „А і Є" та поновити
ОСОБА_5 на посаді директора Приватної
фірми „А і Є".

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 14 жовтня 2014
року в

задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважає
рішення незаконним, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким її позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Апелянтка вказує, що в
матеріалах справи відсутні докази
того, що на час прийняття спірного
рішення відповідачі були власниками
Приватної фірми „А і Є" та були внесені
до ЄДРЮФОП як учасники (власники)
Приватної фірми „А і Є". Також, на дату
прийняття рішення про відсторонення
ОСОБА_5 від виконання обов'язків
директора, статутом фірми не були
визначені повноваження та порядок
прийняття рішень загальними зборами
Приватної фірми «А і Є». Крім того,
апелянтка звертає увагу на те, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права, зокрема: ст. 46
КЗпП України, ст.ст. 88, 89, 99 ЦК України, ч.4
ст. 83 ГК України, ч.4 ст. 29 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців", ст.
55 Закону України „Про господарські
товариства", а також ст.ст. 58, 60 ЦПК
України.

Представник апелянта апеляційну
скаргу підтримав в повному обсязі і
просить її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та
їхній представник і представник
Приватної фірми «А і Є» ОСОБА_4
апеляційну скаргу просять відхилити,
залишивши рішення суду першої
інстанції без змін.

Позивачка та ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилися, про день, місце
і час слухання справи повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

В зв»язку із неправильним
застосуванням норм матеріального
права, а саме: не застосовано закон, що
підлягав застосуванню (ст.46 КЗпП
України) судове рішення підлягає
скасуванню, виходячи із слідуючого.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що 03 червня 2002 року між
власником Приватної фірми «А і Є»
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
позивачкою укладено контракт,
відповідно до п. 1.1. якого власник фірми
призначає ОСОБА_5 на посаду директора
приватної фірми «А і Є». ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в липні 2009 року
отримали свідоцтва про право на
спадщину за законом на 1/4частину
майнових прав приватної фірми «А і Є»
кожний. Зміни до статуту приватної
фірми «А і Є» щодо власників фірми до
13.06 2014 року не вносились. 13.06.2014р.
відбулись збори власників
(спадкоємців) приватної фірми «А і Є»,
на яких були присутні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 і цими зборами прийнято рішення
щодо тимчасового усунення з посади
директора ПФ «А і Є» ОСОБА_5 до
закінчення розгляду кримінального
провадження № 0000038 (незаконне
відчуження майна фірми) порушеного
щодо неї. Суд першої інстанції,
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.99 ЦК
України, прийшов до висновку, що
позовні вимоги позивачки не знайшли
свого підтвердження.

Однак, із таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи із слідуючого.

Відповідно до Статуту приватної
фірми «А і Є» в редакції від 30.04.2002 року
(далі Статут), приватна фірма «А і Є»
створена у відповідності з Законами
України «Про підприємництво» і «Про
підприємства в Україні» і засновником
фірми (далі власником) є ОСОБА_7 (а.с. 17-22).

Відповідно до ст. 113 ГК України
приватним підприємством визнається
підприємство, що діє на основі
приватної власності одного або кількох
громадян, іноземців, осіб без
громадянства та його (їх) праці чи з
використанням найманої праці.
Приватним є також підприємство, що діє
на основі приватної власності суб'єкта
господарювання - юридичної особи.
Порядок організації та діяльності
приватних підприємств визначається
цим Кодексом та іншими законами.

Положеннями п. 5.3. Статуту
визначено, що керівництво поточною
діяльністю фірми здійснює її
виконавчий орган - дирекція фірми. До
складу дирекції входять директор та
комерційний директор. Очолює дирекцію
директор.

Відповідно до п. 5.4 Статуту при
призначенні директора та комерційного
директора на посади власник укладає з
ними контракти, у яких визначаються
строки найму, права і відповідальність
членів дирекції перед власником. Умови
їх матеріального забезпечення і
звільнення від посад з урахуванням
гарантій, передбачених контрактами та
діючим законодавством.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового
договору є контракт, в якому строк його
дії, права, обов'язки і
відповідальність сторін (в тому числі
матеріальна), умови матеріального
забезпечення і організації праці
працівника, умови розірвання договору,
в тому числі дострокового, можуть
встановлюватися угодою сторін. Сфера
застосування контракту визначається
законами України.

03 червня 2002 року між власником
приватної фірми «А і Є» ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 укладено
контракт, відповідно до п. 1.1. якого
власник фірми призначає ОСОБА_5 на
посаду директора приватної фірми «А і
Є». (а.с.86-87).

Відповідно до п. 4.3. Статуту у разі
смерті власника його майнові права
переходять до спадкоємця (спадкоємців).

Як вбачається із матеріалів справи
спадкоємці померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_5,
ОСОБА_3 і ОСОБА_6 11.07.2009 року, а ОСОБА_2
15.07.2009 року отримали свідоцтва про
право на спадщину за законом по 1/4
частин майнових прав приватної фірми
«А і Є» кожний. (а.с.11-14).

Встановлено і дана обставина не
оспорюється сторонами, що до 13.06 2014 року
зміни до Статуту Приватної фірми «А і
Є» щодо власників фірми та щодо
управління фірмою не вносились.

Колегія суддів вважає, що оскільки
позивачка працювала у приватній фірмі
«А і Є» на посаді директора фірми з
03.06.2002 року, як найманий працівник на
підставі контракту і станом на 13.06.2014
року продовжувала працювати на посаді
директора фірми як штатний працівник,
тому відсторонення позивачки від
виконання трудових обов»язків можливе
тільки на підставі ст. 46 КЗпП України з
додержанням встановлених правил про
відсторонення працівника.

Згідно положень ст. 46 КЗпП України
відсторонення працівників від роботи
власником або уповноваженим ним
органом допускається у разі: появи на
роботі в нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння;
відмови або ухилення від обов'язкових
медичних оглядів, навчання,
інструктажу і перевірки знань з
охорони праці та протипожежної
охорони; в інших випадках, передбачених
законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_5 рішенням
зборів власників (спадкоємців)
Приватної фірми „А і Є" від 13.06.2014р. була
відсторонена від виконання обов'язків
директора приватної фірми „А і Є" без
дотримання вимог ст. 46 КЗпП України, а
тому доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом норм матеріального
права є обгрунтованими.

На підставі вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що рішення
зборів власників (спадкоємців)
Приватної фірми „А і Є" від 13.06.2014р. в
частині тимчасового усунення ОСОБА_5
від виконання обов'язків директора
фірми є незаконним. При цьому, на думку
колегії суддів, визнання вказаного
рішення саме незаконним в розумінні ч. 2
ст. 16 ЦК України не є виходом за межі
позовних вимог позивачки.

Заперечення відповідачів та їх
представника, що позивачка на час
відсторонення не працювала на посаді
директора Приватної фірми «А і Є»
спростовуються матеріалами справи.
Апеляційний суд у відповідності до
положень ст. 6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду у
частині мотивування судового рішення
судом, який має право на дослідження
нових доказів і переоцінку доказів,
приймає до уваги, що постановою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06.10.2014 року,
що залишена без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 04.11.2014 року
встановлено, що директором приватної
фірми «А і Є» на час отримання ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 свідоцтв про
право на спадщину за законом (липень 2009
року) була позивач ОСОБА_5, а відповідно
до ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказана
обставина доказуванню не підлягає.
Також, відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
25.09.2013 року керівником Приватної фірми
«А і Є» зазначена ОСОБА_5 (а.с. 9-10).
Відповідачами та їх представником в
порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України не
надано доказів на підтвердження того,
що позивачка станом на 13.06.2014 року не
працювала на посаді директора фірми,
навпаки рішенням зборів власників
(спадкоємців) Приватної фірми „А і Є"
від 13.06.2014р. ОСОБА_5 тимчасово усунено
від виконання обов'язків саме
директора фірми.

Також, за своєю правовою природою
відсторонення від роботи є
недопущенням працівника до виконання
обов»язків, покладених на нього
умовами трудового договору, а тому
позивачка має бути допущена до роботи
на посаді директора Приватної фірми «А
і Є» і, на думку колегії суддів, це не є
виходом за межі позовних вимог ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 14 жовтня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Визнати незаконним рішення зборів
власників (спадкоємців) Приватної
фірми „А і Є" від 13.06.2014р. в частині
тимчасового усунення ОСОБА_5 від
виконання обов'язків директора фірми.

ОСОБА_5 допустити до роботи на
посаді директора Приватної фірми «А і
Є».

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції -
Заворотна О.Л. Справа:
№22ц/792/2248/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 53, 54