Справа № 114/1783/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2014року
с. Роздольне

Роздольненський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді
- Пиркало Т.В.,

при секретарі
- Маловічко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
птахівників,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
птахівників. Свої вимоги мотивували
тим, що вони були членами СВК «Рисовий»
і мають майновий пай. Ухвалою
Роздольненського районного суду АР
Крим від 26.12.2000 року на усе майно СВК
«Рисовий» було накладено арешт.
Рішенням Роздольненського районного
суду АР Крим від 06.02.2002 року за ОСОБА_4 та
іншими було визнано право власності, в
тому числі і на птахівники 1, 2.
Зазначене рішення було виконано, та
громадяни за якими було визнано право
власності продали птахівники їм.
Оспорюванні договори купівлі-продажу
птахівників 1,2 були укладені ОСОБА_3, з
СВК «Рисовий» після накладення арешту
на майно. Крім того договори було
укладено у порушення статуту СВК
«Рисовий», оскільки продаж було
здійснено без згоди загальних зборів
членів кооперативу та наглядової ради.

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, а
також їх представник позовні вимоги
підтримали, просять їх задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання двічі не
з'явився, про час та місце розгляду
справ повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів.

Суд, вислухавши позивачів по справі та
їх представника, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
правових підстав.

Статтею 3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України,
провадження в цивільних справах
здійснюється відповідно до законів,
чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи.

Судом встановлено, що 01.12.2000 року та
01.03.2001 р., між ОСОБА_3, та СВК "Рисовий"
був укладено договори купівлі-продажу
птахівників №1,2. На виконання умов
зазначеного договору ОСОБА_3, сплатив
продавцеві суму вартості предмету
договору, що підтверджено квитанціями,
а СВК "Рисовий" передав покупцеві
продані птахівники №1,2, що
підтверджено Актом приймання-передачі.
Тобто договір купівлі-продажу
сторонами був виконаний в повному
обсязі.

Оскільки правовідносини щодо
купівлі-продажу майна виникли до
набрання чинності Цивільного кодексу
України від 16.01.2003р., до них
застосовуються норми Цивільного
кодексу України від 18.07.1963р.

Як вбачається зі змісту ст. 44 ЦК України
ред. 1963р., у письмовій формі повинні
укладатись угоди державних,
кооперативних та інших громадських
організацій між собою і з громадянами,
за винятком угод, зазначених у статті 43
цього Кодексу, та окремих видів угод,
для яких інше передбачено
законодавством Союзу РСР і Української
РСР.

Тобто інших умов щодо укладення угод
цивільним законодавством України на
момент укладення договору
купівлі-продажу між СВК "Рисовий" і
ОСОБА_3, не передбачалось.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі
як на підставу задоволення позову
посилалися на ст. 48 УК України (в
редакції 1963 року), який діяв на час
укладення спірних договорів купівлі
продажу, зазначаючи, що голова СВК
«Рисовий» не права від імені СВК на
кладення договорів в разі, якщо
вартість відученого майна понад 1 %
розміру пайового фонду.

Статтею 48 ЦК України ред. 1963р.
встановлено, що недійсною є та угода, що
не відповідає вимогам закону, в тому
числі ущемлює особисті або майнові
права неповнолітніх дітей. По
недійсній угоді кожна з сторін
зобов'язана повернути другій стороні
все одержане за угодою, а при
неможливості повернути одержане в
натурі - відшкодувати його вартість у
грошах, якщо інші наслідки недійсності
угоди не передбачені законом.

Доводи ОСОБА_1, ОСОБА_2, про те, що продаж
птахівників №1,2 була здійснена в
порушення п. 10.3.6 та п. 13.3.1 Статуту СВК
"Рисовий" без видачі дозволу Загальних
зборів членів Кооперативу на продаж
нерухомого майна, яке має вартість
понад 1% розміру пайового фонду та
дозволу Наглядової ради Кооперативу на
укладення договору, продаж або інше
розпорядження нерухомим майном
Кооперативу суд до уваги не приймає,
оскільки суду не надані докази того, що
такі дозволи зазначеними органами СВК
"Рисовий" не надавались.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані , на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Статтею 59 ЦПК України встановлено, що
суд не бере до уваги докази, які
одержанні з порушенням порядку,
встановленого законом.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

Оскільки, статут СВК «Рисовий», який
міститься у матеріалах справи, та
наданий суду на дослідження, належним
чином не завірений, суд не може його
прийняти, як належний та допустимий
доказ.

Засвідчення вірності копій документів
та виписок з них є однією з
найпоширеніших нотаріальних дій.
Вчинення цієї нотаріальної дії є
правовою гарантією охорони прав
громадян і забезпечує подальшу
реалізацію важливих для громадян прав
і обов'язків.

Отже, засвідчення вірності копій
документів потребує додержання певних
умов, за яких ця дія може бути вчинена, а
копія документа матиме юридичну силу.

Крім того, як вбачається з відповіді, за
запитом суду, архівного відділу
Роздольненської РДА №80 від 30.09.2013 року
(а.с. 242), оригінали документів з СВК
«Рисовий» не передавались.

Як вбачається з переліку основних
засобів, що входять до складу пайового
фонду СВК "Рисовий" затверджений
протоколом №1 засідання комісії з
реорганізації СВК "Рисовий" від 01.11.2000
року (а.с 25 т. 1), рішення загальних
зборів колишніх членів СВК «Рисовий»
від 26.05.2001 року (а.с. 42-43 т. 3), а також
довідки СВК "Рисовий" птахівники №1,2 до
пайового фонду Кооперативу не входив.

Згідно акту розрахунку уточненого
пайового фонду його вартість складала
1607937 грн. (а.с. 51 т. 1 ).

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про те, що вартість
відчуженого спірного майна СВК
«Рисовий» складала менше 1 %.

Отже суд не вбачає підстав,
передбачених ст. 48 ЦК України ред. 1963р.
для визнання договорів
купівлі-продажу птахівників № 1,2
недійсним, доказів цього суду також не
надано.

Також, не надано належних доказів, які б
безспірно підтверджували, що
відповідні органи СВК «Рисовий» не
надавали голові СВК права на
відчуження спірних птахівників, та що
голова СВК не мав повноважень на
укладення зазначених договорів
купівлі продажу спірного майна,
виходячи з вартості відчуженого майна.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи усукупності усе
вищевикладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 3, 10, 11, 15, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу птахівників №1,№2 -
відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду АР Крим шляхом
подання до суду, що розглянув справу,
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: