Номер провадження № 22-ц/785/1472/14
Головуючий у першій інстанції Коблова
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука
В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ОСТРА» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_2, на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року представник ПАТ «СК
«ОСТРА» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, уточнивши який,
остаточно просив стягнути солідарно з
відповідачів на користь товариства
суму завданого збитку в розмірі 11 491, 70
грн. та судові витрати в сумі 229, 40 грн.
(а.с.2-4, 68-70).

Позов обґрунтований тим, що 12.12.2008 р.
ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Тойота»,
д/н НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_2, в районі буд. 57 по вул.
Балківській в м. Одесі скоїв наїзд
задньою частиною автомобіля на
пішохода ОСОБА_5, внаслідок чого вона
отримала тілесні ушкодження.

Згідно вироку Приморського районного
суду м. Одеси по справі № 1-997/09 від 08.04.2009
р. ОСОБА_3 визнано винним по ч.1 ст.286 КК
України в скоєні вищевказаної ДТП та
нанесенні тілесних пошкоджень ОСОБА_5
(а.с.7-8).

Відповідно до договору (полісу) №
ВС/0365215 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, страхувальником є ОСОБА_2
(а.с.5).

На підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси по справі №2 -
2749/10 від 19.12.2012 р. зазначена ДТП визнана
страховим випадком, і з СК «ОСТРА»
стягнуто на користь ОСОБА_5 суму
страхового відшкодування в розмірі 11
491,70 грн. Вказана сума була виплачена
потерпілій, що підтверджується
платіжними дорученнями № 567 від
29.04.2013р., № 605 від 16.05.2013 р. (а.с.11-15, 16, 17).

Після настання 12.12.2008 року ДТП, ні водій
ОСОБА_3, ні страхувальник ОСОБА_2 не
повідомили страхову компанію про
настання ДТП, чим порушили умови
Договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/0365215.

Посилаючись на викладене, позивач
просив позов задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 12.11.2013 року позовні вимоги
ПАТ «СК«ОСТРА» задоволено в повному
обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК «ОСТРА» в
порядку регресу суму страхового
відшкодування у розмірі 11 491 гривень 70
копійок та судові витрати в сумі 229
гривень 40 копійок (а.с. 105-109).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не
відповідає.

Матеріалами справи встановлені і
сторонами не оспорюються наступні
обставини.

12 грудня 2008 року ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «Тойота Ні Асе», д/н НОМЕР_2,
здійснив наїзд на громадянку ОСОБА_5

Приговором Приморського районного
суду м. Одеси від 8 квітня 2009 року він
був визнаний винним по ст. 286 ч. 1 КК
України (а.с. 7,8).

Ухвалою колегії судової палати по
кримінальної справам апеляційного
суду Одеської області від 28.07.2009 року
вказаний приговор в частині цивільного
позову був скасований і в цій частині
направлений на новий розгляд (а.с. 9,10).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 19.12.2012 року частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, Страхового
акціонерного товариства «ОСТРА» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
моральну шкоду у розмірі 7 450, 00 грн. та
судові витрати;

стягнуто з ПАТ «СК «Остра» на користь
потерпілої матеріальну шкоду у розмірі
8 941, 70 грн. та моральну шкоду у розмірі 2
550,00 грн., а всього 11 491, 70 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено (а.с. 11-14).

Вказана сума була перерахована
страховою компанією на розрахунковий
рахунок Другого Приморського ВДВС
Одеського МУЮ в порядку виконання
рішення суду для подальшого її
перерахування на користь ОСОБА_5 (а.с.
15-17).

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «СК
«ОСТРА» і стягуючи в порядку регресу та
в солідарному порядку з власника
автомобіля ОСОБА_2 і водія
транспортного засобу - ОСОБА_3
виплачену страхову суму в розмірі 11 491,
70 грн., яка була встановлена
вищевказаним рішенням, суд першої
інстанції виходив з того, що в
порушення зобов'язань, передбачених п. 5
ч. 1 ст. 989 ЦК України та п. 33.1.2. ст. 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правої
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ні власник, ні
водій транспортного засобу не
повідомили страхову компанію у
передбачений законом 3-х денний строк
про настання страхового випадку, який
мав місце 12 грудня 2008 року, чим завдали
позивачу матеріальну шкоду.

При цьому керувався вищевказаними
нормами матеріального права та ч. 1 ст.
543, ст. 1166, ч. ч. 3- 5 ст. 1187, ч. 1 ст. 1190 ЦК
України.

Між тим з такими висновками суду
колегія погодитись не може, оскільки
вони суперечать нормам ст. ст. 1166, 1190 ЦК
України, які передбачають наявність
вини заподіювача шкоди перед
потерпілим.

Судом у порушення вимог ст. 214 ЦПК
України не встановлено, а позивачем
ПРАТ «СК «Остра» не підтверджено, яким
чином само по собі не повідомлення
ОСОБА_2 про настання страхового випадку
спричинили страховій компанії шкоду.

Не звернув уваги суд і на положення п.2
ст. 33.1 вищевказаного закону (у редакції
чинній на момент скоєння ДТП), згідно з
якими, обов'язок щодо своєчасного
повідомлення страхової компанії про
настання страхового випадку
покладається на учасників ДТП, у даному
випадку на водія, як володільця
забезпеченого транспортного засобу і
потерпілу особу.

Статтею 38 Закону України передбачено,
що у випадку неповідомлення
страхувальником або водієм страховика
у строки і за умов, визначених у п. п.
33.1.2., 33.1. ст. 33 Закону, страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія,
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив ДТП.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа ,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

На думку колегії, положення зазначених
норм виключають можливість
солідарного стягнення зі
страхувальника та водія, з власника та
володільця застрахованого
транспортного засобу, оскільки регрес
може бути пред'явлений тільки до особи,
винної в заподіянні шкоди.

Це також вбачається з роз'яснень, які
містяться у п. 16 Постанови Пленуму ВССУ
№ 4 від 1 березня 2013 року « Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки».

Згідно вказаних роз`яснень, у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, яким
укладено договір обов`язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду,
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

Як встановлено рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 19.12. 2012 року,
ОСОБА_3 володів автомобілем «Тойота Ні
Асе» на підставі тимчасового
реєстраційного талону виданого 29.11.2008
року та довіреності на право керування
ним, виданої ОСОБА_2 10 квітня 2008 року.

При цьому, суд прийшов до висновку, що
ОСОБА_3 володів транспортним засобом на
відповідній правовій підставі, тому у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 було відмовлено як до
неналежного відповідача у справі.
Також в рішенні було зазначено, що
підстави для цивільної
відповідальності ОСОБА_2 лише через те,
що він є власником автомобіля,
відсутні.

Крім того, ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 28.07.2009 року
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу була
застрахована позивачем на підставі
Договору першого типу полісу № ВС/0365215
від 22.07.2008 року.

Згідно п. 15.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правої відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», який діяв в редакції на час
скоєння ДТП, за Договором першого типу
страхуванню підлягала
відповідальність за шкоду, спричинену
життю, здоров`ю, майну третіх осіб в
наслідок експлуатації транспортного
засобу визначеного в договорі
страхування, будь-якою особою, яка
експлуатувала його на законних
підставах.

На встановлені судовими рішеннями
обставини в порушення вимог ч. 3 ст. 61
ЦПК України суд першої інстанції уваги
не звернув і правової оцінки їм не
надав.

Більш того, судом першої інстанції не
враховано те, що положенням ст. 88 ЦПК
України взагалі не передбачено
солідарного стягнення судових витрат.

З урахуванням викладеного, колегія
вважає, що належним відповідачем по
справі є тільки відповідач ОСОБА_3, до
якого позивач в порядку регресу на
підставі ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правої відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» і ст. 1191 ЦК України має право
звернутися з позовом про стягнення
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресу.

За таких підстав, рішення суду першої
інстанції, як постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про
задоволення позову ПрАТ «СК «ОСТРА»
про стягнення 11 491, 70 грн. з ОСОБА_3

Позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів є безпідставні і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4,
що діє в інтересах ОСОБА_2,
задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 листопада 2013 року
скасувати.

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ОСТРА» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Одеси, громадянина
України, українця, проживаючого та
зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ОСТРА» (код ЄДРПОУ
14 288111, р/р 1 в АБ «Порто-Франко», МФО
328180, місце знаходження: м. Одеса, вул.
Пушкінська, 13). грошові кошти у розмірі
11 491, 70 грн. та судові витрати в розмірі
229, 40 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук