РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді
Губської Я.В.

при секретарі -
Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного акціонерного
товариства «Українська охоронно -
страхова компанія» про стягнення
матеріальної шкоди та судових витрат

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно - страхова компанія» ( надалі
ПАТ «УОСК») про стягнення суми
страхового відшкодування у розмірі
6194,02 грн. та судових витрат.

В обґрунтування своїх позовних
вимог зазначала, що 29.01.2014 року сталося
ДТП за участю двох автомобілів НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
НОМЕР_2, власником якого є позивач.
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даного
ДТП постановою суду, і його
відповідальність була застрахована в
ПАТ «УОСК» за договором від 21.09.2013 року.
Оскільки автомобілю позивача були
нанесені механічні ушкодження від
зіткнення, матеріальний збиток,
завданий власникові складає 6550,08 грн.
При зверненні до відповідача для
отримання страхового відшкодування
позивачу було перераховано 29.05.2014 року
з порушенням строків лише суму у
розмірі 1441,64 грн. Позивач просить
стягнути з відповідача невиплачену
суму страхового відшкодування 5224,04
грн., пеню 136 грн., інфляційні витрати
198,51 грн.,3% річних 25,47 грн., 600 грн.
вартості дослідження, усього 6194,02 грн.
Також, просить відшкодувати понесені
судові витрати по оплаті судового
збору.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Харкова від 11 серпня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.
Стягнуто з ПАТ «УОСК» на користь
ОСОБА_1. суму страхового відшкодування
в загальному розмірі 6194,02 грн. та
понесені позивачем судові витрати по
оплаті судового збору 243,60 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 16.10.2014 року заочне рішення
Київського районного суду м. Харкова
скасовано, справа призначена до
розгляду в загальному порядку. (а.с. 105)

Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги 09.12.2014
року просить стягнути з відповідача
суму понесених нею витрат по ремонту
автомобіля в загальному розмірі 4317,57
грн. з врахуванням пені 243,46 грн. та
інфляційних витрат 185,75 грн. Також,
просить відшкодувати понесені витрати
на дослідження транспортного засобу 600
грн. та витрати по оплаті судового
збору. (а.с. 136-137).

Зазначає, що з розміром страхового
відшкодування вона не згодна, оскільки
з нею не погоджували розмір страхового
відшкодування, цих грошових коштів не
вистачило на ремонт автомобіля, у
зв'язку з чим просить відшкодувати
фактично понесені витрати на ремонт
пошкодженого автомобіля.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити,
враховуючи надані нею чеки щодо
понесених витрат.

Відповідач в судове засідання не
з*явився, просить розглядати справу у
їх відсутність, надавши заперечення
щодо уточнених позовних вимог в
письмовому вигляді.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що на підставі
полісу № 6704177 відповідальність
ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «УОСК», зі
строком дії договору з 21.09.2013 року по
20.09.2014 року. ( а.с. 49).

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що 29.01.2014 року сталося ДТП за
участю двох автомобілів НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1(а.с.13).

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Харкова від 24.02.2014
року ОСОБА_2 визнано винним у ДТП
29.01.2014 року та призначено покарання у
вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
зобов'язується у разі настання певної
події виплатити другій стороні або
іншій особі, визначеній у договорі,
страхову суму, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 30.01.2014 року звернулася з
заявою до відповідача щодо страхового
випадку. 27.03.2014 року ОСОБА_1 подала до
ПАТ «УОСК» заяву про страхове
відшкодування. (а.с. 88-90).

Згідно наданих відповідачем доказів,
за заявкою відповідача був складений
звіт № 95/2014 дослідження спеціаліста
-автотоварознавця від 21.05.2014 року, за
яким матеріальний збиток, завданий
власникові Шевроле д.н. НОМЕР_3 в
результаті його пошкодження складає
2810,57 грн. (а.с. 92-98).

29.05.2014 року ПАТ «УОСК» складено
страховий акт, за яким визначено суму
страхового відшкодування в розмірі
1441,64 грн. та 29.05.2014 року дана сума була
перерахована позивачу ОСОБА_1 згідно
платіжного доручення №3465 від 29.05.2014
року. (а.с. 84-85,86 об.)

При цьому суд зазначає, що даних на
підтвердження відправки позивачу
страхового акту щодо погодження суми
страхового відшкодування у розмірі
1441,64 грн. надано не було. Це
підтверджується поясненнями позивача
в судовому засіданні, яка зазначила, що
з нею сума страхового відшкодування
погоджена не була та ті обставини, що
страховий акт та платіжне доручення
проведено в один день - 29.05.2014 року.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Звертаючись до суду з уточненими
позовними вимогами, позивач зазначає,
що нею автомобіль відремонтовано та
представлені докази на підтвердження
понесених витрат в сумі 6330 грн. ( 2830 грн.
щодо проведення ремонтних робіт + 3500
грн. витрати на запчастини).

Враховуючи, що позивачем надані
докази в обґрунтування понесених
витрат по ремонту пошкодженого
автомобіля від ДТП 29.01.2014 року, суд
вважає дані вимоги обґрунтованими та
відповідно до ст.29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" стягує з відповідача на
користь позивача витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу, за відрахуванням
франшизи 1000 грн. та виплаченого
страхового відшкодування 1441, 64 грн.
(6330-1441,64 -1000=3888,36 грн.)

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1. про
стягнення пені за час затримки та
інфляційних витрат, суд не вбачає
підстав для виплати позивачу пені за
прострочення виплати згідно вимог 36.5.
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та інфляційних
витрат за ст. 625 ЦК України, оскільки
фактично ремонт пошкодженого
автомобіля було проведено лише в
грудні 2014 року.

Також, не підлягають стягненню і
витрати щодо проведення
автотоварознавчого дослідження у
розмірі 600 грн., оскільки витрати за
проведення експертного дослідження не
відносяться до судових витрат
відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
підлягають відшкодуванню
документально підтверджені витрати
позивача при подачі позову по оплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11,60,79,88,212-215, 217 ЦПК
України, ст.ст. 979-990 ЦК України, Законом
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська охоронно -
страхова компанія» на користь ОСОБА_1
суму страхового відшкодування в
загальному розмірі 3888,36 грн. та
понесені позивачем судові витрати по
оплаті судового збору 243,60 грн.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя -