РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1242/14-ц

Провадження № 2/700/398/14

30 грудня 2014 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила суду, що у 2007 році домовилася з ОСОБА_3 про купівлю у неї житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 0,15 га. в с.Будище по вул.Миру,79 Лисянського району Черкаської області та належить останній на праві приватної власності. Між ними досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору, відповідач отримала повністю всі кошти за будинок та обіцяла підготувати правовстановлюючі документи на вказане будинковолодіння для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

До цього часу відповідач зобовязань повністю не виконала, будь-яких дій, необхідних для підписання договору купівлі-продажу. На неодноразові прохання виготовити необхідні документи та підписати договір відбувається лише обіцянками, тому вона змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинковолодіння, розташованого в с.Будище по вул.Миру,79 Лисянського району Черкаської області укладений між нею та ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на дане будинковолодіння.

Відповідач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій пояснила, що проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без її участі.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з наступного.

Згідно заяви відповідача 16.10.2014 року, відповідач отримала від позивача в 2007 році гроші в еквіваленті 5000,00 грн., які є повною оплатою за будинковолодіння в с. Будище по вул.Миру,79 Лисянського району Черкаської області та передала ключі від даного будинку. Факт укладання договору саме у 2007 року сторони не заперечують.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 656 цього кодексу предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин сторонами у справі фактично укладено договір купівлі-продажу будинковолодіння.

З вини відповідача договір не був нотаріально посвідчений, оскільки остання не виконала повністю своїх обовязків щодо підготовки правовстановлюючих документів. На неодноразові вимоги позивача відповідач щодо вчинення будь-яких дій на укладання договору відмовляється.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку, або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 ЦК України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинковолодіння. Проте, між сторонами відбулося повне виконання умов договору, зміст договору відповідає дійсній волі сторін, даний договір не порушує прав та інтересів інших осіб.

Визнання позову також самим відповідачем не суперечить закону та не порушує право інших осіб, а тому суд може прийняти визнання позову відповідачем.

Відповідно до Постанови «Про затвердження порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарський операцій від 03.11.1998 року сторони сплатили збір на обовязкове пенсійне страхування.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 220, 392, 655, 656, 657, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 120 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Будище по вул.Миру,79 Лисянського району Черкаської області, укладений у жовтні 2007 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Будище по вул.Миру,79 Лисянського району Черкаської області, що належав на праві власності ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право користування присадибною земельною ділянкою розміром 0,15 га, що належала ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча