У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючої - Кожух
О.А..

суддів - Леска
В.В., Чужі Ю.Г.

при секретарі -
Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Свалявського районного суду
від 10 вересня 2014 року за поданням
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Свалявського районного управління
юстиції Янович С.П. про обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянки України ОСОБА_3

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Свалявського районного суду
від 10 вересня 2014 року відмовлено у
задоволенні подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Свалявського
районного управління юстиції Янович
С.П. про тимчасове обмеження у праві
виїзду громадянки України ОСОБА_3 за
кордон

На цю ухвалу подала апеляційну скаргу
стягувач ОСОБА_1, як сторона
виконавчого провадження, в якій
просить скасувати дану ухвалу,
оскільки вважає її такою, що
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та постановити нову, якою задовольнити
подання.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду, вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України - до виконання зобов'язання за
рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього, зокрема, судовим
рішенням - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього за рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з його
необґрунтованості та недоведеності.
Саме по собі посилання на
заборгованість за виконуваним судовим
рішенням за відсутності відповідних
доказів не свідчить про ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Проте такі висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні відділу ДВС Свалявського РУЮ
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №710/1123/13-ц, виданого 08.10.2013
Свалявськиим районним судом, за яким
здійснюється стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 91919 грн., 919 грн.
оплаченого судового збору та 1000 грн.
витрат на правову допомогу.

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Свалявського районного управління
юстиції Янович С.П від 17.10.2013 відкрито
виконавче провадження та надано строк
для добровільного виконання до 23.10.2013
(а.с.4). Дану постанову ОСОБА_3 отримала
18.10.2013 (а.с.5).

Відділом ДВС були зроблені запити
у відповідні інстанції стосовно
наявності у боржника нерухомого та
рухомого майна та постановою від 25.10.2013
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його відчуження
(а.с.6). Так, зокрема, згідно даних
Держземагенства України, в управління
знаходились архівні примірники
державних актів на право власності на
дві земельні ділянки, розташовані по
АДРЕСА_1 (а.с.8). Крім того, згідно
інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно №13603443 від
28.11.2013, за ОСОБА_3 також було
зареєстровано право власності на
будинок та магазин, розташовані за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

На виклики ВДВС Свалявського РУЮ
ОСОБА_3 жодного разу не з'являлась.

Як вбачається з копії виконавчого
листа, такий було видано на виконання
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 17 вересня 2013
року (а.с.3)

Проте, відповідно до інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, щодо об'єкта
нерухомого майна № 25891721 від 21.08.2014,
нерухоме майно, яке належало ОСОБА_3 на
час ухвалення апеляційним судом
рішення - будинок, магазин та дві
земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1,
ОСОБА_3 19 вересня 2013 року подарувала
ОСОБА_4 (а.с.15-16).

Такі дії, на переконання колегії,
свідчать про те, що ОСОБА_3 свідомо
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на неї рішенням суду -
повернення коштів.

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_3
для виїзду за кордон, вона, принаймні до
травня 2013 року, регулярно виїжджала за
межі України (а.с.12)

Суд першої інстанції на зазначені
обставини уваги не звернув та
безпідставно відмовив у задоволенні
подання.

Зважаючи на викладене, судова колегія
вважає, що відповідно до 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»,
п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», є підстави для
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі
України.

Крім того, згідно довідки слідчого СВ
Свалявського РВ УМВС України в
Закарпатській області № 41/14010 від
16.09.2014, 11.09.2014 відомості щодо
невиконання рішення суду ОСОБА_3
внесені до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000838 за ч.1ст. 382
КК України (а.с.30).

Ухвалу суду першої інстанції слід
скасувати та постановити ухвалу, якою
задовольнити подання.

Керуючись ст. 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч. 1
ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК Укра їни, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного
суду від 10 вересня 2014 року - скасувати.

Подання заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Свалявського районного управління
юстиції Янович С.П. - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянки України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 - до виконання зобов'язань за
рішенням суду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і, відповідно до положень
ст. 324 ЦПК України, касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуюча: Суддя: