У Х В А Л А

Справа № 183/8514/13-ц

№ 4-с/183/14/14

28.08.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського Відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із скаргою на дії державного
виконавця Амур-Нижньодніпровського
Відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

06 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
уточненою скаргою на дії державного
виконавця Амур-Нижньодніпровського
Відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1
посилалася на те, що постановою
Державного виконавця
Амур-нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ
Шаган O.A. від 02 листопада 2011 року
винесено Постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа № 2-574, виданого
Новомосковський міськрайонний судом
від 02.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 18941,09
грн.

В постанові про відкриття провадження
зазначений строк для добровільного
виконання - до 09 листопада 2011 року.

В подальшому, в процесі
вищезазначеного виконавчого
провадження державним виконавцем
винесено Постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 06 листопада 2012 року
та Постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні від 26 грудня
2012 року.

Крім того, державним виконавцем також
прийнято рішення про стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій.

Скаржник ОСОБА_4 посилається на те. що
вважає дії державного виконавця
противоправними, та такими, що
порушують її права виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у З-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягнення з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного-робочого дня
стягувану та боржникові.

Відповідно до вимог статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження, або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувану
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

В Постанові про відкриття виконавчого
провадження, яка була винесена 02
листопада 2011 року встановлено строк до
09 листопада 2011 року для добровільного
виконання рішення суду.

Проте дана постанова була направлена
їй, як божнику лише 08 листопада 2011 року,
тобто в останній день, встановлений для
добровільного виконання, що
підтверджується відмітками
кур'єрської служби на поштовому
конверті.

Таким чином, державний виконавець,
порушивши норми ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження», фактично позбавив
боржника можливості добровільно
виконати рішення, що призвело до
прийняття державним виконавцем
рішення про арешт майна та стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій.

ОСОБА_1 зазначила, що нею поштою
направлялася заява на ім'я державного
виконавця про надання додаткового
строку для виконання рішення, але,
заява була залишена без уваги.

Враховуючи наведене, посилаючись на
вимоги ст.ст. 383-387 ЦПК України, ОСОБА_1
просила суд:

- визнати поважними причини пропуск
ОСОБА_1 строку для подання скарги на дії
державного виконавця та поновити
ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії
державного виконавця.

- визнати дії державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ
Щаган O.A., які полягають у направленні
на її адресу постанови про відкриття
виконавчого провадження після
закінчення встановленого державним
виконавцем строку для добровільного
виконання неправомірними;

- визнати дії державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ
Шаган О.А, які полягають у
безпідставному стягненню з ОСОБА_1
виконавчого збору неправомірними;

- зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська стягнути з Амур -
Нижньодніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на користь
ОСОБА_1 1 894 грн. виконавчого збору.

В судове засідання представник
скаржника не з'явився, в своїй заяві
просив суд розглянути справу без його
участі, скаргу ОСОБА_1 підтримує в
повному обсязі.

Представник Амур-Нижньодніпровського
Відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції судове засідання не
зявився.

Суд, дослідивши матеріали скарги,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням
постановою Державного виконавця
Амур-нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ
Шаган O.A. від 02 листопада 2011 року
винесено Постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа № 2-574, виданого
Новомосковський міськрайонний судом
від 02.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 грошових коштів в
сумі 18941,09 грн.

У відповідності до постанови про
відкриття провадження зазначений
строк для добровільного виконання - до
09 листопада 2011 року.

Судом встановлено, що за зазначеним
виконавчим провадженням 06 листопада 2012
року державним виконавцем винесено
Постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, а 26 грудня 2012 року -
Постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні.

Встановлено, що державним виконавцем
прийнято рішення про стягнення з
ОСОБА_1, як боржника, виконавчого збору
та витрат на проведення виконавчих дій.

Суд приходить до переконання, що дії
державного виконавця є
противоправними, з наступного.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України органи державної влади
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, встановлено Законом України
«Про виконавче провадження» № 606-X1V від
21.04.1999 року

Відповідно до ст. 1 Закону «Про
виконавче провадження» (станом на
момент виникнення спірних
правовідносин), виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 6 «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права у точній відповідності із
законом і не допускати у своїй
діяльності порушенню прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб. .

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у З-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягнення з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного-робочого дня
стягувану та боржникові.

Відповідно до вимог статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження, або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувану
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Згідно п.п. 4.1.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій від 15.12.1999
року № 74/5 (в поточ. ред. від 17.04.2012 року),
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Як зазначалося вище. в постанові про
відкриття виконавчого провадження від
02 листопада 2011 року, державним
виконавцем встановлений строк для
добровільного виконання рішення суду -
до 09 листопада 2011 року.

Згідно до матеріалів виконавчого
провадження, постанова про відкриття
виконавчого провадження від 02
листопада 2011 року була направлена
ОСОБА_1, як божнику 08 листопада 2011 року,
тобто в останній день, встановлений для
добровільного виконання.

В зв'язку з наведеним. суд вважає
встановленим, що державним виконавцем
порушено вимоги ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Таким чином, ОСОБА_1, як боржник, була
позбавлена можливості добровільно
виконати рішення, що в наступному,
призвело до прийняття державним
виконавцем рішення про арешт майна та
стягнення виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій.

Згідно до ч. 6 ст. 30 Закону, якщо боржник
у встановлений строк добровільно не
виконав рішення, державний виконавець
невідкладно розпочинає його примусове
виконання.

Як слідує з роз'яснень, викладених в п.20
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових с державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження» N 14
від 26.12.2003 року, відповідно до статей 45,
46 Закону N 606-ХІУ витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
стягуються за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній не
виконав рішення добровільно в
установлений для цього строк і воно
було виконане примусово Суд може
визнати стягнення виконавчого збору
необґрунтованим, якщо встановлено
державним виконавцем строк для
добровільного виконання рішення не
узгоджуване строками, встановленими в
ч. 2 ст. 24 Закону N 606-ХІУ, і був
нереальним.

Таким чином, законодавець встановлює
обов'язок щодо винесення постанови про
стягнення виконавчого збору у разі
невиконання боржником рішення суду
добровільно, тобто стягнення боржника
виконавчого збору за своєю правовою
природою є санкцією держави за
невиконання рішення добровільно у
встановлений строк.

Відповідно до частини другої статті 82
Закону України "Про виконавче
провадження» боржник має право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені до суду, який
видав виконавчий документ, а іншими
учасник, виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК,
частина четверта статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження").

У порядку цивільного судочинства
скарги на рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС підлягають
розгляду, якщо підлягає виконанню
рішення суду загальної юрисдикції,
ухвалене відповідно до ЦПК (стаття 383
ЦПК).

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутись до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

В зв'язку вищенаведеним, суд приходить
о переконання. що скарга ОСОБА_1 є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене і керуючись
ст.ст.383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати поважними причини пропуск
ОСОБА_1 строку для подання скарги на дії
державного виконавця.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання
скарги на дії державного виконавця.

Визнати дії державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського Відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Шаган O.A., які
полягають у направленні на адресу
ОСОБА_1 постанови про відкриття
виконавчого провадження від 02
листопада 2011 року після закінчення
встановленого державним виконавцем
строку для добровільного виконання -
неправомірними;

Визнати дії державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського Відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Шаган О.А, які
полягають у безпідставному стягненню з
ОСОБА_1 виконавчого збору
неправомірними;

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська стягнути з Амур -
Нижньодніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на користь
ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_1 безпідставно
стягнуту суму виконавчого збору в сумі
1 894,00 грн. (одна тисяча вісімсот
дев'яносто чотири грн. 00 коп.)

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
його проголошення. У разі, якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

СУДДЯ Д.І.
Городецький