Справа № 629/4839/14-ц
№ провадження 2-з/629/42/14
У Х В А Л А

26.11.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області у складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш., за участю
секретаря - Соколенко О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім’єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу та поділ
майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить встановити факт
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією
сім’єю як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, поділити сумісно
нажите майно, визнавши за нею право
власності на 1/2 частину домоволодіння,
яке знаходиться за адресою: Харківська
область, Лозівський р-н, с. Перемога,
вул.. Гагаріна, 2 та на 1/2 частину
автомобіля НОМЕР_1. В обґрунтування
позову ОСОБА_1 посилається на те, що
вона та відповідач проживали однією
сім’єю як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу з 1982 року, з 1993 року по
25.12.2007 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, з 25.12.2007 року по
червень 2014 року знов проживали однією
сім’єю як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу. Увесь час сторони
мешкали як чоловік та дружина однією
сім'єю, підтримували дружні відносини,
разом відпочивали, свя ткували свята,
ходили на свята до своїх друзів, вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет, разом харчувалися, придбавали
одяг, взуття, тощо, мали одне до одного
певні обов'язки, турбувалися один про
одного, фактично були чоловіком та
дружиною, рішення в сім'ї приймали
спільно, разом обгово рювали всі
сімейні питання, разом їх вирішували,
сумісні кошти ми витрачали на потреби
нашої сім'ї. В 2010 році позивачем
придбавалися віконні блоки та
встановлювалися у спірному
домоволодінні, сплачувався кредит.
Разом в 2011 році поховали матір
відповідача, в цьому році позивач
домовилася про встановлення
пам’ятника. В 2011 році позивачем
сплачувався земельний податок за
адресою спірного домоволодіння.
Сторони сумісно застнували та вели СФГ
«Калина», застовником якого був
відповідач, а членом позивачка.
Позивачка була поручителем
відповідача у кредитних
зобов’язаннях. Право власності на
спірне домоволодіння було оформлене на
відповідача як голову колгоспного
двору, але позивач на час набуття права
власності був членом колгоспного
двору. Також було придбано сумісно
автомобіль НОМЕР_2, 2004 року випуску,
вартістю 46000 грн. Відповідач вважав
позивача своєю дружиною, що в тому
числі підтверджується договором
страхування життя відповідача від
31.05.2011 року, в якому останній зазначив
позивача як свою дружину.

Провадження у справі відкрито.

До суду надійшла заява, в якій
позивачка просить суд накласти арешт
на спірне домоволодіння, посилаючись
на те, що відповідач може розпорядитися
спірним домоволодінням, що зробить
неможливим виконання рішення суду у
разі задоволення її позову.

За вимогами ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі. Про
вжиття заходів забезпечення позову суд
постановляє ухвалу.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені ЦПК
України, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду(ст. 151 ЦПК
України).

Згідно п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується забороною вчиняти
певні дії.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ про забезпечення
позову» від 22.12.2006 року № 9, вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв’язку із
застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до свідоцтва про право
приватної власності на житловий
будинок від 03.10.1991 року ОСОБА_2 є
власником домоволодіння, яке
знаходиться за адресою: Харківська
область, Лозівський р-н, с. Перемога,
вул.. Гагаріна, 2.

Спір між сторонами з приводу поділу
вищевказаного домоволодіння є
предметом спору у даній справі.

Позивач вказує, що у разі продажу
домоволодіння будуть порушені його
права, домоволодіння може бути
реалізоване відповідачем у будь-який
час

За таких обставин, суд вважає, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду в майбутньому.
Отже підстав для відмови в заяві про
забезпечення позову немає.

Враховуючи зміст позовних вимог,
предмет та підстави позову, суд вважає
доцільним та необхідним забезпечити
позов. При цьому види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами, у
зв’язку з чим заяву позивача суд
задовольняє частково шляхом
накладення заборони відчуження
спірного домоволодіння.

Керуючись ст.ст.151-153, 209, 210 ЦПК України,
суд -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Накласти заборону на відчуження
будь-яким способом нерухомого майна -
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: Харківська область,
Лозівський р-н, с. Перемога, вул.
Гагаріна, 2, яка належать на праві
власності ОСОБА_2 в межах 1/2 частини
домоволодіння - до вирішення справи по
суті.

В іншій частині позову відмовити.

Копію ухвали для виконання направити
Відділу державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області.

Копію ухвали надіслати сторонам до
відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню,
але може бути оскаржена в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Харківської області через Лозівський
міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
К.Ш. Харабадзе