Справа № 428/751/14-ц
15 травня 2014 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі
головуючого судді - Александрової Н.В.,
при секретарі - Голуб Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_1 про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини не явки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги уточнює, просить стягнути суму боргу за курсом НБУ на день винесення рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був сповіщений належним чином, однак заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Позивач проти даного рішення суду не заперечував.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Таким чином судом встановлено, що фактично між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, з зобовязанням повернення грошових коштів у встановлений строк, але, як свідчать пояснення позивача у позовній заяві, відповідач позику за договором не повернув.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
З відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України, а на користь держави 1492,53 грн., тобто один відсоток від задоволених позовних вимог, оскільки позивачем під час звернення до суду не в повному обсязі було сплачено судовий збір відповідно до заявлених ним вимог майнового характеру.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 173612,60 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1492,53 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, а також у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова