АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 - й інстанції: Диба О.В.
Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду
місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 25 червня 2014
року в цивільній справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м.Києва позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка» суму
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 34 085,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка» судовий
збір в сумі 340,85 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій просить заочне рішення
Оболонського районного суду м.Києва
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду 1-ї інстанції ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
наданий суду заказ-наряд на виконання
ремонтних робіт автомобіля не є
належним доказом розміру заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди матеріальної шкоди, оскільки
він не підписаний власником
автомобіля. Також, в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
причинно-наслідкового зв'язку між
необхідністю заміни або ремонту усіх
перелічених в наряді-заказі частин і
деталей пошкодженого автомобіля та
дорожньо-транспортною пригодою, яка
сталася за участю ОСОБА_3. Судом 1-ї
інстанції, в порушенні норм
процесуального права, не залучено до
участі у справі власника пошкодженого
автомобіля Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» та
Приватне акціонерне товариство
Страхова компанія «Альфа-гарант», в
якій було застраховано цивільну
відповідальність відповідача,
оскільки рішення по даній справі
впливає на їх права та обов'язки. Крім
того, помилковим є висновок суду судом
1-ї про наявність процесуальних
підстав для ухвалення у справі
заочного рішення.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3 ОСОБА_4 повністю підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Уніка»
в судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи судом
повідомлявся у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомив, а тому, колегія судів вважає
можливим слухати справу за його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника
відповідача ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 09 лютого 2012 року,
о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_3, керуючи
автомобілем Infiniti, державний номер
НОМЕР_1 на проспекті Героїв Сталінграда
в місті Києві, внаслідок порушення
правил дорожнього руху здійснив
зіткнення на зустрічній смузі з
автомобілем Volkswagen Jetta, державний номер
НОМЕР_2, що призвело до пошкодження
транспортних засобів.

Власником автомобіля Volkswagen Jetta,
державний номер НОМЕР_2, є Публічне
акціонерне товариства «Райффайзен
Банк Аваль» і під час
дорожньо-транспортної пригоди
вказаним автомобілем керував ОСОБА_9,
який перебував з товариством у
трудових відносинах.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 07.03.2012 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Судом також встановлено, що 15 грудня 2010
року між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Уніка» та Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»
було укладено договір добровільного
комплексного страхування наземних
транспортних засобів №001325/4002/0000740, в
тому числі, автомобіля Volkswagen Jetta,
державний номер НОМЕР_2, на страхову
суму КАСКО 116 000 грн.

В свою чергу, ОСОБА_3 застрахував свою
цивільно-правову відповідальність у
ТДВ СК «Альфа-Гарант», поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/6137662, за умовами якого,
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну, становить 50 000 грн.

13 лютого 2012 року на адресу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Уніка» від Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» надійшла заява про
настання події, що має ознаки
страхового випадку за договором
добровільного комплексного
страхування наземних транспортних
засобів №001325/4002/0000740 від 15 грудня 2010
року.

У зв'язку з надходження даної заяви, 15
лютого 2012 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «Уніка»
звернулось до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_10 для визначення
матеріального збитку, завданого
колісному транспортному засобу Volkswagen
Jetta, державний номер НОМЕР_2 під час
дорожньо-транспортної пригоди 09
лютого 2012 року.

Відповідно до звіту про оцінку
вартості матеріальної шкоди, завданої
власнику колісного транспортного
засобу №19Б/02/12 від 22.05.2012 року,
складеного суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_10, матеріальний
збиток, заподіяний власнику автомобіля
Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_2,
становить 86411,75 грн.

З дослідженого судом заказу - наряду,
закритого 30.04.2012 року Товариством з
обмеженою відповідальністю «Автомир»,
вбачається, що загальна сума
відновлювального ремонту автомобіля
Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_2,
становить 86405,06 грн.

На підставі страхового акту № 00084262
від 29.05.2012 року та платіжного доручення
№ 018830 від 31.05.2012 року ПАТ Страхова
компанія « Уніка» виплатила власнику
автомобіля Volkswagen Jetta, державний номер
НОМЕР_2 ПАТ « Райфайзен  Банк Аваль»
страхове відшкодування у розмірі 84
085,06 грн.

14 червня 2012 року Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Уніка» на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант»
було надіслано регресну вимогу за №9435,
якою повідомлено, що Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Уніка» Публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль» на підставі договору
добровільного комплексного
страхування наземних транспортних
засобів №001325/4002/0000740 від 15 грудня 2010
року було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 84 085,06 грн.
Оскільки цивільно-правова
відповідальність винної особи ОСОБА_3
застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» на
підставі полісу №АА/6137662, то
останньому, за шкоду, заподіяну майну
винною особою, в межах ліміту
відповідальності, необхідно
відшкодувати в порядку регресу 50 000 грн.

20 червня 2012 року Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Уніка» на адресу ОСОБА_3 було
надіслано листа за №9514, яким
повідомлено, що Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Уніка» Публічному акціонерному
товариству «Райффайзен Банк Аваль» на
підставі договору добровільного
комплексного страхування наземних
транспортних засобів №001325/4002/0000740 від 15
грудня 2010 року було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 84 085,06 грн.
Оскільки ліміт відповідальності
визначений у полісі №АА/6137662 не
покриває розмір страхового
відшкодування, то ОСОБА_3 необхідно
сплатити Приватному акціонерному
товариству «Страхова компанія «Уніка»
розмір матеріального збитку, який не
відшкодовується страховою, в сумі 34085,06
грн.

20 липня 2012 року ОСОБА_3 на адресу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка» було
надіслано листа з проханням надати
документи, на підставі яких було
визначено суму матеріального збитку.

31 липня 2012 року Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Уніка» на адресу ОСОБА_3 було
надіслано пакет документів, на основі
яких визначалась сума страхового
відшкодування.

Оскільки ОСОБА_3 не було сплачено на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Уніка»
розміру матеріального збитку, який не
відшкодовується страховою, в сумі 34085,06
грн., то 24 квітня 2014 року Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Уніка» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
частини виплаченої позивачем суми
страхового відшкодування в розмірі
34085,06 грн.

Задовольняючи позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Уніка» та стягуючи
з ОСОБА_3 на користь товариства шкоду в
сумі 34085,06 грн., суд 1-ї інстанції виходив
з того, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджені
належними та допустимими доказами, а
тому підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Так, статтею 993 ЦК України та статтею 27
Закону України «Про страхування»
встановлено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від
страхувальника до страховика за
договором добровільного страхування є
суброгацією.

Позивачем було виплачено страхове
відшкодування у розмірі 84 085,06 грн.
Таким чином, до позивача, в межах
фактично здійсненої страхової виплати,
перейшло право вимоги, яке
страхувальник (Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»)
мав до особи, відповідальної за завдані
збитки, а саме: ОСОБА_3.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 визнаний
винним у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 09 лютого 2012 року та
пошкодженні автомобіля Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» Volkswagen Jetta, державний номер
НОМЕР_2, який був застрахований
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Уніка» та те, що
страховик виплатив страхувальнику
Публічному акціонерному товариству
«Райффайзен Банк Аваль» страхове
відшкодування в сумі 84 085,06 грн., частину
якого в сумі 50 000,00 грн. на користь
позивача сплачено ТДВ СК
«Альфа-Гарант», колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Уніка» має право вимоги до
винної особи ОСОБА_3 на стягнення в
порядку суброгації частини
виплаченого позивачем страхового
відшкодування у розмірі 34085,06 грн., так
як 50 000,00 гривень виплаченого
страхового відшкодування було
повернуто позивачу ТДВ СК
«Альфа-Гарант», в якій було
застраховано цивільно-правову
відповідальність відповідача, та
обґрунтовано стягнув дану суму з
відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що
наданий суду та досліджений в судовому
засіданні заказ-наряд ТОВ « Автомир»
на виконання ремонтних робіт
автомобіля, не є належним доказом
розміру заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
матеріальної шкоди, оскільки він не
підписаний власником автомобіля,
правильність висновків суду першої
інстанції не спростовують з огляду на
таке.

Статтею 25 Закону України «Про
страхування» передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком. Аварійні комісари - особи,
які займаються визначенням причин
настання страхового випадку та розміру
збитків, кваліфікаційні вимоги до яких
встановлюються актами чинного
законодавства України. Страховик та
страхувальник мають право залучити за
свій рахунок аварійного комісара до
розслідування обставин страхового
випадку.

З матеріалів справи вбачається, що для
визначення розміру матеріальної
шкоди, завданої автомобілю Volkswagen Jetta,
державний номер НОМЕР_2 внаслідок його
пошкодження при ДТП, 15 лютого 2012 року
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Уніка» звернулось
до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_10. За результатами проведеного
автотоварознавчого дослідження було
складено звіт про оцінку вартості
матеріальної шкоди, завданої власнику
колісного транспортного засобу №19Б/02/12
від 22.05.2012 року, яким встановлено, що
матеріальний збиток, заподіяний
власнику автомобіля Volkswagen Jetta,
державний номер НОМЕР_2, становить 86411,75
грн. Відповідно до наряду-заказу ТОВ
«Автомир» вартість відновлювального
ремонту вказаного автомобіля
становить 86 405,06 гривень. Тобто,
різниця визначеного збитку у
наряді-заказі ТОВ «Автомир» та у
висновку оцінювача становить лише 06
гривень 69 коп.

При здійсненні підрахунку відповідної
суми матеріального збитку, оцінювач
правомірно керувався вимогами
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки транспортних засобів,
затвердженої спільним наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України від 24.07.2009
року №1335/5/1159.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК
України докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Колегія суддів вважає, що звіт,
складений суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_10, є належним та
достовірним доказом вартості
завданого відповідачем матеріального
збитку, оскільки він складений з
дотриманням вимог діючого
законодавства щодо визначення
вартості матеріального збитку та
особою, яка на момент проведення оцінки
мала відповідне кваліфікаційне
свідоцтво, сертифікат. Колегією суддів
не встановлено будь-яких підстав та
обставин, які ставили б під сумнів
об'єктивність та правильність даного
звіту.

Відсутність на заказ-наряді ТОВ
«Автомир» підпису власника автомобіля
не свідчить про його недійсність, так
як наряд підписаний керівником
товариства та завірений печаткою,
власник автомобіля, який в даному
випадку є замовником робіт, дійсність
та достовірність вказаного
наряду-закону не оспорює.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом 1-ї інстанції при
ухваленні заочного рішення норм
процесуального права, які полягають у
не повідомленні відповідача про
розгляд справи, що позбавило його
можливості прибути в судове засідання,
колегія суддів вважає безпідставними,
оскільки розгляд справи у відсутності
відповідача, відповідно до вимог ЦПК
України, не є безумовною підставою для
скасування правильного по суті
рішення суду. До апеляційної скарги
відповідачем не надано жодного доказу
на підтвердження доводів про
неповноту дослідження доказів у
зв'язку з розглядом справи у його
відсутності та на спростування
висновків суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом 1-ї інстанції, в порушенні норм
процесуального права, не залучено до
участі у справі власника пошкодженого
автомобіля Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» та
страховика по договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності Приватне акціонерне
товариство СК «Альфа-гарант», так як
рішення по даній справі впливає на їх
права та обов'язки, не ґрунтуються на
вимогах процесуального права,
оскільки позивач звернувся до суду з
позовом до винної особи ОСОБА_3 про
стягнення з нього частини
виплаченого позивачем страхового
відшкодування в розмірі 34 085,06 грн., так
як позивач виплатив власнику
пошкодженого відповідачем автомобіля
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» страхове
відшкодування в розмірі 84 085,06 грн.,
страховиком цивільно-правової
відповідальності відповідача
Приватним акціонерним товариством СК
«Альфа-гарант» було виплачено
позивачу частину виплаченого
страхового відшкодування в межах
ліміту в розмірі 50 000,00 гривень. Тобто,
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримало
страхове відшкодування в повному
обсязі, Приватне акціонерне товариство
СК «Альфа-гарант» в повному обсязі
виконало свої зобов'язання по договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, а
тому рішення у даній справі ніяким
чином не порушує їх права та не
стосується їх обов'язків.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду першої
інстанції також не спростовують.

Поряд з цим, прийшовши до вірного
висновку про задоволення позовних
вимог Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Уніка»
до ОСОБА_3 про стягнення з нього
частини виплаченого позивачем
страхового відшкодування в розмірі
34085,06 грн., суд 1-ї інстанції
безпідставно в мотивувальній частині
рішення посилається на положення ст.1191
ЦК України та Закон України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», оскільки правовідносини, які
виникли між сторонами є суброгацією та
регулюються лише ст.993 ЦК України та
ст.27 Закону України «Про страхування».

За таких обставин, колегія суддів
вважає необхідним змінити рішення
суду 1-ї інстанції та виключити з
мотивувальної частини рішення суду
посилання на ст.1191 ЦК України та п.38.2.1
ст.38 Закону «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

В іншій частині рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 25 червня 2014
року є законним та обґрунтованим,
постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 25 червня 2014 року змінити,
виключити з мотивувальної частини
рішення посилання на ст.1191 ЦК України
та п.38.2.1 ст.38 Закону «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

В іншій частині рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 25 червня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :
Судді: