Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/418/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
в складі: головуючої судді
суддів: Талько О.Б., Григорусь
при секретарі Церпіцькій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Сінгурівської сільської ради
Житомирського району і області,
управління Держземагенства у
Житомирському районі про визнання
недійсними рішення сільської ради,
договору дарування, державних актів
про право власності на земельну
ділянку, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Житомирського районного суду
Житомирської області від 17 листопада
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Житомирського районного
суду від 17.11.2014 року задоволено заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову.
Накладено арешт на земельну ділянку, що
належить на праві власності ОСОБА_3,
розташована в АДРЕСА_1. Крім того,
ОСОБА_3 заборонено відчужувати вказану
ділянку на користь інших осіб та
вчиняти щодо неї будь-які інші дії.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати. Апелянт посилається на те,
що позивачами не доведено належними та
допустимими доказами її наміру продати
земельну ділянку, що унеможливлювало
би в подальшому виконання рішення суду.
Крім того, заява про забезпечення
позову містить помилки в написанні
прізвищ позивачів та відповідачки,
однак суд першої інстанції на це увагу
не звернув. Також, судом порушено
строки розгляду заяви, оскільки вона
надійшла 04.11.2014 року, а ухвала
постановлена 17.11.2014 року.
Розглянувши справу в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що скарга
не підлягає задоволенню з таких
Встановлено, що у січні 2014 року
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, шляхом знесення
03.11.2014 року до суду надійшла
уточнена позовна заява від позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сінгурівської
сільради Житомирського району,
управління Держземагенства у
Житомирському районі, в якій вони
просили визнати недійсними: рішення
сільради про передачу земельної
ділянки у власність ОСОБА_4, договір
дарування на ім'я ОСОБА_3, та державні
акти, видані на ім'я ОСОБА_4 і ОСОБА_3,
зобов'язати усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою
шляхом знесення паркану та відновлення
межі. Разом з даною позовною заявою
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на ділянку, що належить ОСОБА_3
та заборону її відчуження, вчинення
Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову, передбачені ст. 152 ЦПК України,
якщо їх невжиття може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.
З п. 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" вбачається, що
розглядаючи заяву суд з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог, має
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З наданих позивачами копій
оголошень, розміщених в мережі
Інтернет вбачається, що відповідачка
має намір продати частину будинку, що
належить їй на праві власності та
земельну ділянку, яка є предметом спору
по даній справі.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що між сторонами є спір, існує загроза
утруднення виконання можливого
рішення суду, а тому є підстави для
забезпечення позову. Вжиті судом
заходи не перешкоджають відповідачці
користуватися земельною ділянкою, не
порушують її права та спрямовані на
забезпечення виконання можливого
рішення суду.

Посилання апелянта на наявність
помилок у написанні прізвищ сторін у
заяві про забезпечення позову та
порушення судом строків її розгляду, не
впливає на законність оскаржуваної
ухвали. Слід зазначити, що в ухвалі
правильно вказано прізвище
відповідачки (відповідно до паспортних
даних), кадастровий номер та
розташування спірної земельної
ділянки.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
ухвалу Житомирського районного суду
Житомирської області від 17 листопада
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча Судді