Справа № 6/229/106/2014
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Дружківський міський суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді
Сєрікової О.О.

при секретарі
Ракітіній Н.Г.

за участю державного виконавця
Корнєєва А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дружківки
подання В.О. начальника відділу
державної виконавчої служби
Дружківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

До Дружківського міського суду
надійшло подання В.О. начальника
відділу державної виконавчої служби
Дружківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Із подання вбачається, що згідно
виконавчому листу, виданому
Костянтинівським райсудом Донецької
області 10.01.2000 року по справі №2-50, з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті
аліменти на доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від
усіх видів її доходу, але не менше 30%
прожитковог мінімуму для дитини
відповідного віку, до повноліття
дитини, починаючи з 04.01.2000 року.

13.03.200 року державним виконавцем ВДВС
Дружківського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження. Державним виконавцем
викликався боржник до ВДВС, але на
виклик не з'явився.

Державним виконавцем зроблено запит до
ДПС України з метою виявлення місця
отримання доходів боржника.

Державним виконавцем направлено
постанову на арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
до Відділу Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Дружківського
міського управління юстиції та до
відділу РЕР ДАІ з обслуговування м.
Краматорська та Дружківки при УДАІ
ГУМВС України в Донецькій області про
наявність зареєстрованих за боржником
транспортних засобів.

Боржником не вчинено дій, спрямованих
на виконання рішення суду.

У зв'язку з тим, що боржник має
невиконані майнові зобов'язання,
просять тимчасово обмежити у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа ОСОБА_1, який
мешкає за адресою:АДРЕСА_1.

Суд дослідивши надані докази, вважає,
що подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України",
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а якщо він має паспорт, то
йому може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон у випадку, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

За змістом наведених вище норм чинного
законодавства, тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є винятковим заходом обмеження
особистої свободи фізичної особи, який
застосовується лише при наявності
достатніх підстав вважати, що така
особа ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на неї
відповідним судовим рішенням або
рішенням іншого органу, і саме з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України.

Судом встановлено, що згідно
виконавчому листу, виданому
Костянтинівським райсудом Донецької
області 10.01.2000 року по справі №2-50, з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті
аліменти на доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від
усіх видів її доходу, але не менше 30%
прожитковог мінімуму для дитини
відповідного віку, до повноліття
дитини, починаючи з 04.01.2000 року.

Постановою державного виконавця ВДВС
Дружківського МУЮ від 13.03.2010 року
відкрито виконавче провадження.

18.02.2014 року відділ державної виконавчої
служби Дружківського МУЮ звернувся до
суду з вищевказаним поданням,
вимагаючи тимчасово обмежити боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
виключно з тих підстав, що не
виконується рішення Дружківського
міського суду. Тобто державним
виконавцем дано не повне обґрунтування
ухилення боржника від виконання
своїх зобов'язань

Разом з тим, в самому поданні державним
виконавцем не наведено жодних
обставин, які дійсно свідчили б про
цілеспрямоване ухилення боржника від
виконання покладених на нього
зобов'язань та його намір вибути за
межі України з цією метою.

У справі відсутні також будь-які докази
того, що державним виконавцем
вичерпано весь передбачений Законом
України "Про виконавче провадження"
перелік заходів щодо примусового
виконання рішення від 10.01.2000 року і всі
вони виявилися безрезультатними.

Подання державного виконавця про
необхідність обмеження виїзду ОСОБА_1
за межі України нічим не підтверджене.

З огляду на вищевикладене суд вважає,
що подання про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України подано передчасно і
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377 - 1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И
В:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Дружківського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів з дня її винесення, або
після розгляду апеляційним судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 5днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
О.О.Сєрікова