________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/7102/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

та надання строку для усунення
недоліків

05.12.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
звільнення з під арешту,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного
суду м. Одеси надійшла позовна заява
ОСОБА_1, якою позивач просить
«звільнити з під арешту майно, що
належить ОСОБА_1, а саме: автомобіль
«ДЕУ-СЕНС» (згідно технічного паспорту
на автомобіль: марка – DAEWOO, модель – SENS,
рік випуску – 2004 р., колір – сірий, №
кузова/шассі – Y6DT053, тип ТЗ –
легковий седан, реєстраційний номер
НОМЕР_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми та змісту позовної
заяви та порядку подання копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви виявлені
підстави для залишення заяви без руху,
у зв’язку з недодержанням вимогам
ст.ст. 119, 120 ЦПК України при її
оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

За своєю суттю адреса – це умовна
кодифікація місця знаходження
об’єкту, яка застосовується з метою
поштового зв’язку. Правила написання
адреси, встановлені Міністерством
зв'язку, для забезпечення
якнайшвидшого пересилання, зберігання
і доставляння поштових відправлень. На
всіх адресах пишеться: назва вулиці,
номер будинку і квартири; назва
населеного пункту, міста; назва району;
назва області, індекс.

Всупереч вказаним вимогам індекс в
адресі позивача ОСОБА_1 не міститься,
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
виконані не повністю.

Також в позовній заяві ОСОБА_1 не
містяться засоби зв’язку як самого
позивача так і відповідача, при цьому
позивач не зазначає, що вони йому не
відомі.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.

Перелік документів в позовній заяві
ОСОБА_1 не відповідає фактично доданим
до заяви. В перелік не внесені копії:
мирової угоди від 1 серпня 2008 року;
свідоцтва про реєстрацію ОІС № 627432;
листа Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції від 21.05.14 №
04/28860.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копію додатку,
який указаний в п. 4 додатків до
позовної заяви.

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов’язання не виконав,
в позовній заяві не зазначив, якими
належним та допустимими доказами
позивач має намір при розгляді справи
підтвердити наступні обставини:

-          одержання ОСОБА_2 грошей,
переданих її представнику;

-          відмову ОСОБА_2 зняти
спірний автомобіль з реєстраційного
обліку;

-          право власності ОСОБА_1 на
спірний автомобіль.

Позивач не зазначає й наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз’яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв’язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Належна підготовка справи до розгляду
в цій частині є важливою для
забезпечення її розгляду у
встановлений нормами процесуального
права двомісячний строк.

Позивачу також пропонується уточнити
зміст позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України), шляхом конкретизації який
саме арешт він просить зняти,
зазначивши орган, який його накладав та
реквізити документу, за яким цей арешт
накладений. Дані уточнення мають
значення при оформленні судових та
виконавчих документів в разі
задоволення позову, а також зважаючи на
те, що одне й те ж майно може нести
одночасні обтяження на різних
підставах та на підставі
постанов/рішень/ухвал різних
повноважних суб’єктів.

Згідно з ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна
заява повинна відповідати іншим
вимогам, встановленим законом.

Позивач вказує, що набув право
власності на спірне майно на підставі
мирової угоди, укладеної між ним та
ОСОБА_2, яка визнана ухвалою Київського
районного суду м. Одеси від 01 серпня 2008
року по цивільній справі № 2-297/08.

Враховуючи пов’язаність вимог ОСОБА_1
за цивільною справою № 520/15611/14-ц з
обставинами, які розглядалися у
цивільній справі № 2-297/08, при
підготовчому провадженні з архіву
Київського районного суду м. Одеси
витребувано до огляду вказану справу, а
також інформацію з відділу
адресно-довідкової роботи про
зареєстровані у встановленому законом
порядку адреси сторін по справі № 2-297/
08.

05 грудня 2014 року, ознайомившись із
матеріалами цивільної справи № 2-297/08
встановлено, що вона дійсно
розглядалася Київським районним судом
м. Одеси за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої ДТП. Ухвалою суду від 1
серпня 2008 року визнано мирову угоду між
сторонами, згідно якої: ОСОБА_1 сплачує
ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну
внаслідок ДТП автомобілю «ДЕУ-СЕНС»
згідно експертного висновку № 4074/06 від
21.06.2007 року СПД ОСОБА_3 у сумі 28000 грн. –
тобто ринкову вартість автомобіля;
ОСОБА_2 зобов’язується передати
автомобіль НОМЕР_2, якому були
заподіяні ушкодження в результаті ДТП
14 березня 2007 року, ОСОБА_1 у власність у
тому виді та у тій комплекції, які були
на момент ДТП; ОСОБА_2 зобов’язується
зняти автомобіль НОМЕР_3 з реєстрації;
ОСОБА_1 набуває право власності на
автомобіль НОМЕР_3, якому були
заподіяні ДТП 14 березня 2007 року після
набрання законної сили ухвали
Київського районного суду м. Одеси.
Якою затверджена мирова угода.

Мирова угода від 01.08.2008 року підписана
представниками сторін - ОСОБА_4 з боку
позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з боку
відповідача ОСОБА_1. При цьому ОСОБА_4
діяв на підставі довіреності,
завіреної підписом ОСОБА_6 та
скріпленою печаткою фірми «МК», строк
дії довіреності не обмежений. ОСОБА_5
діяла на підставі довіреності від 19
червня 2007 року, посвідченої секретарем
Великодальницького виконавчого
комітету Біляївського району Одеської
області ОСОБА_7 Строк дії вказаної
довіреності закінчився 19 червня 2008
року.

В матеріалах цивільної справи № 2-297/ 08
(а.с. 72) наявна копія розписки від 01.08.2008
року про отримання грошової суми в
рахунок погашення матеріальних
збитків та моральної шкоди – 28000 грн.,
тобто у встановленому мировою угодою
розмірі. В розписці вказано, що вказана
грошова сума від ОСОБА_1 отримана
ОСОБА_4, як представником ОСОБА_2. Також
в розписці зазначено про відсутність у
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 «матеріальних та
моральних претензій» до ОСОБА_1

Враховуючі вищевказані обставини
встановлено, що розписка про передачу
грошей від 01.08.2008 року, мирова угода між
сторонами від 01.08.2008 року та ухвала суду
про визнання мирової угоди від 01.08.2008
року були укладені на підстав підпису
ОСОБА_5, повноваження якої станом на 01
серпня 2008 року закінчилися.
Підтвердження продовження повноважень
представника матеріалах справи
відсутні. Тобто не підтверджено
жодними доказами право ОСОБА_5 станом
на 01.08.2008 року діяти від імені ОСОБА_1

Вказані обставини можуть мати певні
правові наслідки, оскільки укладення
угод особою, яка не мала на це цивільної
процесуальної правоздатності, є
підставою для визнання їх недійсними
та підставами для скасування ухвали
суду, постановленої на підставі
недійсної угоди.

Звертає увагу і той факт, що 17.04.2014 року
до Київського районного суду м. Одеси
надійшла заява ОСОБА_5, як представника
ОСОБА_1 про видачу по справі № 2-297/08
виконавчих листів (реєстр. вхід.№ 15804).
До заяви додана довіреність від 20.03.2014
року, посвідчена приватним нотаріусом
Біляївського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_8 (реєстр.
№ 238).

За результатами розгляду вказаної
заяви, ОСОБА_5 було відмовлено у видачі
виконавчого листа, з роз’ясненнями, що
мирова угода передбачає добровільне
виконання її умов та діючим
законодавством не передбачено видачі
виконавчих листів на підстави ухвали
суду про визнання мирової угоди. Також
заявнику роз’яснено, що в разі незгоди
з ухвалою суду від 01.08.2008 року про
затвердження мирової угоди між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 особа має право оскаржити
угоду до апеляційного суду шляхом
подачі до Київського районного суду м.
Одеси апеляційної скарги.

Проаналізувавши з’ясовані обставини,
суддя приходить до висновку, що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірні питання
остаточно не вирішені. А отже до участі
у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про звільнення
майна з під арешту позивачу необхідно
притягнути й ОСОБА_2, а також осіб, які
укладали мирову угоду та проводили
грошові розрахунки, оскільки невідомо
чи передавав Кащі ОСОБА_4 ОСОБА_9
одержані від ОСОБА_5 гроші, чи визнає
ОСОБА_2 право власності ОСОБА_1 на
спірний автомобіль та де саме
знаходиться цей автомобіль.

Позивач включив до кола відповідачів
тільки відділ державної виконавчої
служби. В разі наявності спору тільки з
цим суб’єктом слід зауважити, що можна
ставити питання про взагалі порушений
порядок звернення до суду.

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, перевіряється
належність справи не тільки до
підсудності, але й до юрисдикції
Київського районного суду м. Одеси.

Цивільна юрисдикція - це визначена
законом сукупність повноважень судів
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (стаття 15
ЦПК). Підсудність визначає коло
цивільних справ у спорах, вирішення
яких належить до повноважень
конкретного суду першої інстанції.

Критерієм відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є
по-перше - наявність у них спору про
право цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге - суб'єктний
склад такого спору (однією зі сторін у
спорі є, як правило, фізична особа).

З системного аналізу обґрунтувань
позовних вимог ОСОБА_1 та їх змісту,
вбачається, що позивач, не погоджуючись
із діями державного виконавця Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, вимагає судовим
рішенням зобов’язати його вчинити
певні дії.

Позивачу слід врахувати, що відповідно
до п. 9 Постанови Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій або
бездіяльності державних виконавців та
посадових осіб департаменту державної
виконавчої служби міністерства
юстиції України та відділів державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції міністерства
юстиції України в Автономній
республіці Крим, головних управлінь
юстиції в областях, міста Києва та
Севастополі, районних, міських (міст
обласного значення), районних у містах
відділів державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції
підсудні окружним адміністративним
судам, оскільки відповідачем у таких
справах є відповідний орган державної
виконавчої служби, незалежно від того,
чи оскаржуються рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби.

Тому Пленумом Верховного Суду України
рекомендовано в спорах про виключення
майна з-під арешту/опису у якості
відповідачів залучати осіб, які
претендують на це майно, тобто в
інтересах яких накладено арешт на
майно та які не визнають на нього право
позивача, а також боржника, і в
необхідних випадках – особу, якій
передано майно, якщо воно було
реалізоване. Отже, позивачу
пропонується визначитися з колом
відповідачів та третіх осіб у справі,
враховуючи, що держаним виконавцем
Першого Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції арешт на майно
ОСОБА_2 накладено в інтересах ПАТ «Банк
Форум».

До відома позивача (при уточненні
позовної заяви), згідно із інформацією
ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області
від 25.11.2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
цей час значиться зареєстрованою в
ІНФОРМАЦІЯ_2. Також позивачу
роз’яснюється, що в разі притягнення
до участі у справі третіх осіб чи
співвідповідачів він зобов’язаний
надати копії позовної заяви та доданих
до неї документів для направлення всім
ново притягнутим особам, як того
вимагає ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

Як вбачається із доданого до позовної
заяви ОСОБА_1 листа Першого Київського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 21.05.14 № 04/28860 - постановою державного
виконавця спірний автомобіль був
оголошений у розшук.

В матеріалах справи відсутня
інформація про результати розшуку та
про місцезнаходження легкового седану
DAEWOO–SENS, 2004 р.в, сірого кольору, №
кузова/шассі – Y6DT053,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Без встановлення місця знаходження
транспортного засобу неможливо й
встановити якому суду територіально
підсудна справа за позовом ОСОБА_1 до
Першого Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про звільнення
майна з під арешту, оскільки
підсудність в даній категорії справ
визначається ч. 2 ст. 114 ЦПК України, за
положеннями якої позови про зняття
арешту з майна пред'являються за
місцезнаходженням цього майна або
основної його частини. Підсудність
даної категорії справ є виключною.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в суді, до підсудності
якого вона віднесена процесуальним
законом.

Наслідками порушення правил
підсудності може бути скасування
ухвали/рішення суду.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Згідно із ст. ст. 121, 122 ЦПК України, суддя
відкриває провадження у цивільній
справі не інакше як на підставі заяви,
поданої і оформленої в порядку,
встановленому цим Кодексом. Суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
119-122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
звільнення з під арешту.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п’яти днів з дня
отримання їм ухвали, роз’яснив, що у
разі невиконання ухвали суду в
зазначений строк позовна заява буде
вважатися неподаною та повернута
позивачеві зі всіма доданими до неї
документами.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Літвінова І. А.