АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/786/3196/14Головуючий у 1-й інстанції
Савічев В. О. Доповідач ап. інст. Мартєв
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ОМЕЛЬЧЕНКО Л.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційними
скаргами Кременчуцької міської ради
Полтавської області на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 4
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Комунального підприємства
«Кременчуцька міська
телерадіокомпанія», Малого
колективного підприємства «Візит»,
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про визнання
звільнення незаконним, скасування
наказу про звільнення та поновлення на
роботі.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що з
27.06.92 року призначений на посаду
директора МКП «Візит» (правонаступник -
ПП «ПТК «Візит»), та у період з 22.11.13 року
по 19.12.13 року знаходився у щорічній
відпустці.

29.11.13 року дізнався про те, що на сесії
Кременчуцькою міською Радою
Полтавської області 26.11.13 року було
прийнято рішення про його звільнення з
посади директора МКП «Візит» з 26.11.13
року, основною підставою для розгляду
даного питання на сесії міської ради
вважає ухвалення рішення Апеляційного
суду Полтавської області від 25.11.13 року.

Також зазначає, що у рішенні сесії
міської ради від 26.11.13 року вказано, що
звільнення позивача з посади пов'язано
з тим, що в «діях ОСОБА_2 вбачаються
винні дії, які дають підстави для
втрати до ОСОБА_3, як працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові та
товарні цінності, довір'я з боку
власника», але вказані підставі жодним
чином не обґрунтовані.

У пункті 1,2 рішення сесії Кременчуцької
міської Ради Полтавської області
визнано необхідним звільнення
директора МКП «Візит» ОСОБА_2 з 26.11.13
року на підставі ч. 1 ст. 41 КЗпП України,
у зв'язку із втратою довір'я до нього з
боку власника, та усунути останнього
від виконання трудових обов'язків з
моменту прийняття рішення від 26
листопада 2013 року до зобов'язання
ОСОБА_4 усунути ОСОБА_2 від виконання
трудових обов'язків на посаді
директора МКП «Візит».

26.11.13 року на посаду директора було
призначено ОСОБА_5 та внесено
відповідні зміни до записів в ЄДР про
зміну керівника МКП «Візит».

Вважає своє звільнення з посади
директора підприємства незаконним та
прийнятим з порушеннями норм чинного
законодавства України й регламенту
Кременчуцької міської ради.

Так, розгляд питання про звільнення на
сесії міської ради здійснено без
попередження про це позивача та
включення до порядку денного
Кременчуцької міської Ради
Полтавської області питання про
звільнення ОСОБА_2 без дотримання
визначеного регламентом двотижневого
строку для затвердження пленарного
засідання сесії.

Звільнення здійснено у період
перебування ОСОБА_2 у відпустці, без
повідомлення його про звільнення та
без звернення до профспілкового органу
з метою отримання згоди на таке
звільнення.

Крім того, зазначає, що з наказом про
звільнення не ознайомлювався,
розрахунок при звільненні з ним не
проводився, а трудова книжка йому не
видавалася, водночас, вказує, що
безпосередньо не обслуговував грошові
та товарні цінності, тому не міг бути
звільнений на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП
України.

Остаточно, просив визнати протиправним
та скасувати рішення Кременчуцької
міської ради Полтавської області від 26
листопада 2013 року та наказ МКП «Візит»
від 26 листопада 2013 року, виданий на
підставі вищевказаного рішення
міської ради, про звільнення ОСОБА_2 з
посади директора МКП «Візит»,
призначення директора цього
колективного підприємства та
затвердження статуту МКП «Візит».

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 4 вересня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
рішення Кременчуцької міської Ради
Полтавської області від 26.11.13 року,
прийняте на ХХХVIII сесії міської ради VI
скликання, про звільнення ОСОБА_2 з
посади директора МКП «Візит»,
призначення іншої особи директором МКП
«Візит» та затвердження статуту МКП
«Візит».

Визнано протиправним та скасовано
наказ КП «Кременчуцька
телерадіокомпанія» від 26.11.13 року,
виданий на підставі рішення
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 26.11.13 року,
прийняте на XXXVIII сесії міської ради VI
скликання про звільнення ОСОБА_2 з
посади директора МКП «Візит»,
призначення іншої особи директором МКП
«Візит» та затвердження статуту МКП
«Візит».

Стягнуто з КП «Кременчуцька міська
телерадіокомпанія» та Кременчуцької
міської ради Полтавської області на
користь ОСОБА_2 по 121,90 грн. з кожного у
відшкодування судового збору.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права і ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Із справи вбачається, що з 27.06.92 року
ОСОБА_2 займав посаду директора МКП
«Візит».

Рішенням Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 26.11.13 року «Про
звільнення директора МКП «Візит»,
призначення директора МКП «Візит» та
затвердження статуту МКП «Візит» у
новій редакції» визнано необхідність
звільнення директора МКП «Візит»
ОСОБА_2 за статтею 41 КЗпП України та
зобов'язано директора КП «Кременчуцька
міська телерадіокомпанія» ОСОБА_4
звільнити директора МКП «Візит» ОСОБА_2
за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з
втратою довіри до нього з боку
власника. Визнано необхідність
усунення ОСОБА_2 від виконання трудових
обов'язків з моменту прийняття цього
рішення 26.11.13 року та зобов'язано
директора КП «Кременчуцька міська
телерадіокомпанія» ОСОБА_4 усунути
ОСОБА_2 26.11.13 року від виконання
трудових обов'язків на посаді
директора МКП «Візит». Зобов'язано
директора КП «Кременчуцька міська
телерадіокомпанія» ОСОБА_4 призначити
директором МКП «Візит» ОСОБА_5 з 26.11.13
року. Визнано необхідним внесення змін
до статуту МКП «Візит» та зобов'язано
директора КП Кременчуцька міська
телерадіокомпанія» ОСОБА_4 негайно
затвердити зміни до Статуту МКП
«Візит», а саме, Статут у новій редакції
(додаток до рішення), та здійснити
необхідні дії для державної реєстрації
статуту МКП «Візит» у новій редакції.
Зобов'язано директора КП «Кременчуцька
міська телерадіокомпанія» ОСОБА_4
негайно організувати виконання
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19 вересня 2013 року у справі
№524/3172/13-ц, яке набрало законної сили
після прийняття рішення Апеляційного
суду Полтавської області від 25
листопада 2013 року у справі №2/524/1455/13.
Зобов'язано директора КП «Кремечуцька
міська телерадіокомпанія» ОСОБА_4
визначити місцезнаходженням єдиного
засновника МКП «Візит» - КП «КТРК», а
саме: вул. Генерала Жадова, 12 у м.
Кременчук, Полтавської області.
Контроль за виконання цього рішення
покласти на заступника міського голови
МУЗИКУ Г.М. та постійну депутатську
комісію з питань житлово-комунального
господарства та управління
комунальною власністю.

На підставі зазначеного рішення
міської ради, КП «Кременчуцька
телерадіокомпанія» видано наказ від
26.11.13 року про звільнення ОСОБА_2 з
посади директора МКП «Візит».

Задовольняючи позов, місцевий суд
обґрунтовано виходив з того, що ст. ст.
25, 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» не
передбачено повноважень міської ради
приймати рішення про звільнення чи про
визнання необхідності звільнення, чи
усунення від управління та виконання
трудових обов'язків керівників
суб'єктів господарювання (приватних
підприємств, малого колективного
підприємства), що не перебувають у
комунальній власності.

Слід зазначити, що рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 19
вересня 2013 року, на яке міститься
посилання у п. 5 оспорюваного рішення
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 26 листопада 2013
року, та яким, зокрема, визнано
недійсним розпорядження №611-Р від 27
червня 1995 року виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, про вихід ТТЦ
«Електрон» зі складу засновників МКП
«Візит» та перереєстрацію МКП «Візит»
у ПП «Приватна телекомпанія «Візит», у
частині задоволення цієї позовної
вимоги було скасовано рішенням Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 19 березня 2014 року та
відмовлено у задоволенні позову у цій
частині.

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у вищевказаній справі дійшла
висновку щодо відсутності підстав
вважати КП «Кременчуцька міська
телерадіокомпанія» правонаступником
КП ТТЦ «Електрон» та внесення змін до
статуту останнього та зазначення у
ньому про правонаступництво, при
відсутності для цього передбачених
законодавством підстав, правого
значення не має і не породжує будь-яких
прав та обов'язків для КП «Кременчуцька
міська телерадіокомпанія».

Таким чином, рішенням касаційної
інстанції від 19 березня 2014 року
фактично встановлена обставина, яка, у
силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не
доказується при розгляді цієї справи, а
саме те, що відповідач КП «Кременчуцька
міська телерадіокомпанія» не вправі
видавати кадрові накази про звільнення
(усунення від управління та виконання
трудових обов'язків) директора МКП
«Візит», оскільки не є
правонаступником КП ТТЦ «Електрон».

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП
України передбачено, що трудовий
договір з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути
розірваний у випадку винних дій
працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові, товарні або
культурні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довіри до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу.

Як роз'яснено в абзаці 2 п. 28 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 1992 року №9 "Про практику
розгляду судами трудових спорів",
звільнення з підстав втрати довіри (п. 2
ст. 41 КЗпП України) суд може визнати
обґрунтованим, якщо працівник, який
безпосередньо обслуговує грошові або
товарні цінності (зайнятий їх
прийманням, зберіганням,
транспортуванням, розподілом і т.п.)
вчинив умисно або необережно такі дії,
які дають власнику або уповноваженому
ним органу підстави для втрати до нього
довіри.

Судом першої інстанції вірно звернуто
увагу на допущені відповідачем інших
порушень трудового законодавства,
таких як проведення звільнення ОСОБА_2
у період перебування його у відпустці
та з підставі втрати довіри (п. 2 ст. 41
КЗпП України), попри те, що останній за
своїми посадовими обов'язками не
відносився до категорії працівників,
які безпосередньо обслуговують
грошові та матеріальні цінності.

Доводи апеляційної скарги є
несуттєвими та такими, що не
спростовують правомірність
вищевказаних висновків суду.

Так, посилання апелянта на невірне
застосування судом першої інстанції
положень ст. 43 КЗпП України щодо
узгодження з виборчим органом
розірвання трудового договору є
безпідставним, оскільки розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених п. 2 ст. 41 КЗпП України,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Вказівка апелянта на порушення
місцевим судом положень ЦПК України у
частині відсутності у справі
процесуального документу (ухвали суду)
про залучення Кременчуцької міської
ради у якості співвідповідача у справі
є слушною, проте зазначене порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права не може бути
підставою для скасування правильного
по суті і справедливого рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кременчуцької
міської ради Полтавської області
відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 4 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
С.Ю. МАРТЄВ

Судді :
О.Ю. КУЗНЄЦОВА

Л.М.
ОМЕЛЬЧЕНКО