Справа № 683/2363/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський
районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді
Сагайдак І.М.

секретаря: Матвіюк О.В.

з участю: прокурора
Баклана Г.В.;

відповідача ОСОБА_2 та його
представника -

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинів
справу за позовом
Старокостянтинівського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області до
Староостропільської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, ОСОБА_2, з участю
третьої особи без самостійних вимог -
реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції у Хмельницькій
області, про визнання недійсним та
скасування рішення сесії
Староостропільської сільської ради,
визнання недійсним та скасування
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, скасування державної
реєстрації прав на земельну ділянку,
повернення земельної ділянки у
власність територіальної громади,

в с т а н о в
и в:

У серпні 2014 року
Старокостянтинівський міжрайонний
прокурор в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області
звернувся в суд з позовом до
Староостропільської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, ОСОБА_2 (а.с.43-49) і
просить:

- визнати недійсним та скасувати
рішення ХХV сесії VI скликання
Староостропільської сільської ради
від 17 липня 2012 року №4 «Про погодження
матеріалів інвентаризації земельної
ділянки та передачі земельної ділянки
у власність»;

- визнати недійсним та скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, що розташована по
АДРЕСА_1 площею 0,0619 га для ведення
особистого селянського господарства
серії ЯМ №869938, виданий 26 вересня 2012
року на ім»я ОСОБА_2;

- скасувати державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку, що
розташована по АДРЕСА_1 площею 0,0619 га
для ведення особистого селянського
господарства;

- зобов»язати ОСОБА_2 повернути
вищезазначену земельну ділянку у
комунальну власність територіальної
громади с. Старий Остропіль
Старокостянтинівського району.

В обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що рішенням ХХV сесії
VI скликання Староостропільської
сільської ради від 17 липня 2012 року №4
ОСОБА_2 передано безкоштовно у
власність земельну ділянку у розмірах
фактичного землекористування площею
0,0619 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована по АДРЕСА_1
Старокостянтинівського району. На
підставі цього рішення 26 вересня 2012
року ОСОБА_2 отримав Державний акт на
право власності на вищезазначену
земельну ділянку.

Прокурор вказує, що спірна земельна
ділянка передана у власність ОСОБА_2 з
порушенням чинного законодавства, а
саме ч.ч.6-7 ст.118 ЗК України, оскільки на
момент передачі у власність земельна
ділянка площею 0,0619 га не перебувала у
законному користуванні ОСОБА_2, а є
новою земельною ділянкою, про що
свідчать записи у погосподарській
книзі Староостропільської сільської
ради №5, з якої вбачається, що у 2012 році
земельна ділянка ОСОБА_2 збільшилась на
0,06 га. Тому, для її отримання у
власність ОСОБА_2 повинен був подати
відповідне клопотання до
Староостропільської сільської ради, а
остання мала би надати йому дозвіл на
розроблення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки.
Однак, такого клопотання ОСОБА_2 не
подавав й відповідне рішення сільською
радою не приймалось. Крім того, у
протоколі ХХV сесії VI скликання
Староостропільської сільської ради
від 17 липня 2012 року відсутні відомості
про кількість заявників та характер
питань, що виносились на розгляд сесії
й не зазначено результати голосування
по питанню передачі у власність ОСОБА_2
спірної земельної ділянки.

В судовому засіданні прокурор Баклан
Г.В. підтримав заявлені позовні вимоги
у повному обсязі і просить позов
задоволити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Державна інспекція сільського
господарства в Хмельницькій області,
яка належним чином повідомлена про час
і місце розгляду справи, до суду свого
представника не направила, подавши
письмову заяву про підтримання позову
та про розгляд справи у відсутності
свого представника.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник -
адвокат ОСОБА_3 проти позову
заперечили, посилаючись на те, що
спірна земельна ділянка до передачі її
у власність ОСОБА_2 більше 30 років
перебувала у його користуванні, а тому
при передачі спірної земельної ділянки
у власність позивачу
Староостропільською сільською радою
дотримано усіх вимог закону.

Представник Староостропільської
сільської ради Старокостянтинівського
району - сільський голова Дубинчук В.Є.
позов не визнав, посилаючись на те, що
спірною земельною ділянкою ОСОБА_2
користувався давно, підтримував її у
належному стані, жителями с. Старий
Остропіль ця земельна ділянка ніколи
не використовувалась, ніякого
водогону, а ні проходу по цій земельній
ділянці не має й ніякої цінності для
територіальної громади спірна
земельна ділянка не представляє.

Третя особа - реєстраційна служба
Старокостянтинівського районного
управління юстиції у Хмельницькій
області, яка належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи, до суду подала письмове
клопотання про розгляд справи у
відсутності свого представника.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 0,24
га для обслуговування житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ХМ№03234 від 26 січня 1999 року (а.с.65).

Рішенням ХХV сесії VI скликання
Староостропільської сільської ради
Старокостянтинівського району від 17
липня 2012 року №4 ОСОБА_2 передано
безкоштовно у власність земельну
ділянку у розмірах фактичного
землекористування загальною площею
0,0619 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:02:004:0187 (а.с.29).

26 вересня 2012 року ОСОБА_2 отримав
Державний акт на право власності на
вищезазначену земельну ділянку серії
ЯМ№869938 (а.с.11).

Спірна земельна ділянка площею 0,0619 га
розташована між раніше приватизованою
земельною ділянкою ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) та
земельною ділянкою, яка перебуває у
власності ОСОБА_6 (АДРЕСА_2) (а.с.21
зворот). Будинковолодіння ОСОБА_2 й
ОСОБА_6 та земельні ділянки, на яких
вони розташовані, виходять на АДРЕСА_1.
З цієї вулиці доступу до спірної
земельної ділянки не має, оскільки вона
розташована на відстані 26,23 м від
АДРЕСА_1 в глиб земельної ділянки
ОСОБА_2, посередині між земельною
ділянкою ОСОБА_2 та земельною ділянкою
ОСОБА_6, що підтверджується планами
земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_6
(а.с.65, а.с.87 на зворотах).

Крім того, між спірною земельною
ділянкою площею 0,0619 га та земельною
ділянкою, яка раніше була
приватизована ОСОБА_2 відсутні будь-які
межові знаки, а між спірною земельною
ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_6
існує природна межа у вигляді смуги
високорослих дерев.

До приватизації спірної земельної
ділянки площею 0,0619 га вона перебувала у
користуванні ОСОБА_2 й не була
включена до складу земель під час
першої приватизації відповідачем
землі у 1995 році.

Ці обставини в судовому засіданні
підтвердили відповідач ОСОБА_2 та
сільський голова Дубинчук В.Є., а також
допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
які показали, що доступу до спірної
земельної ділянки не має й щоб
потрапити до неї треба проходити біля
будинку ОСОБА_2 через його земельну
ділянку. Свідки також показали, що
ОСОБА_2 користується спірною земельною
ділянкою з того часу, як побудував
будинок, розрівняв її й використовує
для сінокосіння. Наявність будь-якого
рову по якому б стікала вода на спірній
земельній ділянці свідки заперечили.

Свідок ОСОБА_9 показала, що на спірній
земельній ділянці ще з часів війни був
рів, по якому стікала вода, однак з того
часу, як біля спірної земельної ділянки
ОСОБА_2 побудував житловий будинок, він
розгорнув рів й вже більше 30 років
користується цією ділянкою та огородив
її з АДРЕСА_1.

Суд критично оцінює покази свідка
ОСОБА_10, яка є матір»ю ОСОБА_6 -сусіда
ОСОБА_2, та яка показала, що на спірній
земельній ділянці існує рів, по якому
зі всіх доріг стікає вода до річки, що
відповідач «не пускає її тим ровом
пройти й вона не має куди провезти
траву», оскільки такі її покази є
суперечливими та не послідовними,
спростовуються показаннями інших
свідків й не підтверджені жодними
іншими доказами. Крім того, свідок
ОСОБА_10 перебуває у вкрай неприязних
відносинах з відповідачем через
постійні суперечки щодо межі земельної
ділянки ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_6 Разом
з тим свідок також показала, що більше 30
років доступу до спірної земельної
ділянки з АДРЕСА_1 не має, оскільки там
стоїть огорожа відповідача, що межує з
огорожею її сина.

Згідно оглянутих судом оригіналів
погосподарських книг
Староостропільської сільської ради
Старокостянтинівського району за 1990-2014
роки вбачається, що у користуванні
ОСОБА_2 станом на 1990-1992 роки перебувало
0,22 га землі (а.с.94), у 1993 році площа землі
збільшилась до 0,44 га (а.с.94), з 1996 року -
до 0,68 га (а.с.97) й після першої
приватизації земельних ділянок ОСОБА_2
у його користуванні станом на 2000 рік
всього було 0,97 га землі (а.с.97), з яких 0,85
га - належало на праві власності на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ХМ№03234 від 26 січня 1999 року (а.с.65). Тобто
станом на 2000 рік, окрім приватизованої
земельної ділянки площею 0,85 га, у
користуванні ОСОБА_2 перебувала ще
земельна ділянка площею 0,12 га (0,97 - 0,85).

З 2003 року розмір земельної ділянки
ОСОБА_2 збільшився на 0,43 га (а.с.100) за
рахунок успадкованої ним земельної
ділянки після смерті його матері
ОСОБА_11, яка проживала по АДРЕСА_3, що
підтверджується записами у
погосподарських книгах за 1991-2000 роки
(а.с.107-112). Загальна площа земельної
ділянки, яка перебувала у користуванні
ОСОБА_2 станом на 2003 рік становила 1,40 га
(0,97 + 0,43). При цьому у погосподарській
книзі за 2001-2005 роки допущено
арифметичну помилку, оскільки при
складанні 0,97 га та 0,43 га загальна площа
записана 1,30 га, тоді як сума цих чисел
складає 1,40 га.

З 2005 року площа земельної ділянки
ОСОБА_2 збільшилась на 3,51 га за рахунок
виділення в натурі земельної частки
(паю), й загальна площа землі склала 4,91
га (0,97 + 0,43 + 3,51) (а.с.100). В такому розмірі -
4,91 га площа землі, яка перебувала у
користуванні ОСОБА_2, значиться у
погосподарських книгах по 2010 рік
включно.

З 2011 року загальна площа землі, яка
перебувала у власності та користуванні
ОСОБА_2 у погосподарській книзі за 2011-2015
роки вже зазначена у розмірі 4,81 га (при
огляді оригіналу погосподарської
книги виявлено виправлення та
підчистки при написанні цієї суми)
(а.с.106), а з 2012 року - 4,87 га.

Однак, з 2010 року будь-яких змін у
користуванні ОСОБА_2 землею площею 4,91
га не виявлено, а тому зазначення
станом на 01 січня 2011 року у
погосподарській книзі загальної площі
земельної ділянки, якою користувався
ОСОБА_2, в розмірі 4,81 га є
необґрунтованим та не відповідає
дійсності, оскільки загальна площа
земельної ділянки станом на 01 січня 2011
року залишалась в розмірі 4,91 га (0,97 га,
яка була у користуванні з 2000 року + 0,43 га
- успадкована після смерті матері + 3,51
га земельна частка (пай)). З цих 0,97 га у
власності ОСОБА_2 перебувала земельна
ділянка площею 0,85 га згідно Державного
акта на право приватної власності на
землю серії ХМ№03234 від 26 січня 1999 року,
решту 0,12 га - перебувало у його
користуванні.

Те, що згідно записів у погосподарській
книзі станом на 2012 рік за ОСОБА_2 вже
значиться 4,87 га землі, з врахуванням
приватизованої земельної ділянки
площею 0,0619 га, не відповідає дійсності,
оскільки з врахуванням записів за
попередні роки за ним повинно
значитись 4,91 га.

Таким чином, наявність у користуванні
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,12 га
надавало йому право отримати цю
земельну ділянку у власність.

Відповідно до ч.1 та. ч.2 ст.118 ЗК України,
в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Тобто, для приватизації земельної
ділянки, яка перебувала у користуванні
особи, має бути розроблена
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, що
врегульовано статтею 56 Закону України
«Про землеустрій», в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин.

Проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок розробляється у разі
наміру особи одержати безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності,
тобто земельної ділянки, яка не
перебувала у користуванні особи (ч.6-9
ст.118 ЗК України, ст.50 ЗУ «Про
землеустрій», в редакціях, чинних на
час виникнення спірних правовідносин).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 09 липня 2012
року звернувся до Староостропільської
сільської ради із заявою про
затвердження документації із
землеустрою та передачу йому у
власність земельної ділянки (а.с.35), яка
зареєстрована за вх..№44. Зазначена
заява винесена на розгляд сесії
Староостропільської сільської ради і
була включена в порядок денний за №3
«Про розгляд заяв громадян».

Рішенням ХХV сесії VI скликання
Староостропільської сільської ради
Старокостянтинівського району від 17
липня 2012 року №4 затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
інвентаризації земельної ділянки
ОСОБА_2 та передано йому безкоштовно у
власність земельну ділянку у розмірах
фактичного землекористування
загальною площею 0,0619 га для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.
29).

Приватне підприємство «Земпроект»
виготовило технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку ОСОБА_2 (а.с.13-28).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Позивачем не надано жодних доказів, які
б спростовували встановлені судом
обставини та вказували на те, що спірна
земельна ділянка до її приватизації не
перебувала у користуванні ОСОБА_2 та є
новою земельною ділянкою.

Оскільки на час приватизації спірної
земельної ділянки у користуванні
ОСОБА_2 згідно записів у
погосподарських книгах перебувала
земельна ділянка площею 0,12 га, тому він
мав повне право на отримання
безоплатно у власність 0,0619 га в
порядку, визначеному ч.1 та ч.2 ст.118 ЗК
України, й це право ним було
реалізовано.

Позивачем не надано жодних доказів
того, що спірна земельна ділянка є
новою ділянкою та не входить у тих 0,12
га, які згідно записів у
погосподарських книгах значаться у
користуванні ОСОБА_2 Не надано доказів
й того, що спірна земельна ділянка
містить будь-які обмеження щодо
передачі її у власність. Навпаки,
згідно висновку управління
Держкомзему у Старокостянтинівському
районі від 20 липня 2012 року №807 будь-яких
обмежень щодо використання спірної
земельної ділянки, а саме щодо ведення
на ній особистого селянського
господарства не встановлено (а.с.28).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що спірна земельна ділянка
площею 0,0619 га передана у власність
ОСОБА_2 з дотриманням чинного на той
час законодавства, а тому у суду
відсутні правові підстави для
задоволення даного позову.

Посилання сторони позивача на те, що у
протоколі ХХV сесії VI скликання
Староостропільської сільської ради
Старокостянтинівського району від 17
липня 2012 року по четвертому питанню
розглядалось подання
Старокостянтинівської міжрайонної
прокуратури, а не заява ОСОБА_2, а по
третьому питанню - «Розгляд заяв
громадян» відсутні відомості про
кількість заявників та характер
питань, що виносились на розгляд сесії
та не зазначено результати голосування
по даному питанню, не є підставою для
скасування оскаржуваного рішення
сесії про передачу відповідачу
земельної ділянки у власність.

Так, з протоколу сесії від 17 липня 2012
року вбачається, що розгляд заяв
громадян зазначено у третьому пункті й
депутатами було прийнято рішення про
прийняття проекту рішення «Про розгляд
заяв громадян» як рішення сесії
(а.с.30-32). Із журналу реєстрації заяв
(а.с.34) вбачається, що 17 липня 2012 року на
сесії Староостропільської сільської
ради розглядалась також аналогічна
заява ОСОБА_12, по якій прийнято рішення
сесії №3, ОСОБА_13 - рішення сесії №7,
ОСОБА_14 - рішення сесії №5. Ця обставина
дає суду підстави вважати, що ці
рішення були предметом розгляду по
третьому питанню порядку денного, а
номера рішень зазначені відповідно до
черговості розгляду заяв громадян в
межах третього питання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в
ході судового розгляду справи у діях та
рішеннях відповідачів не встановлено
жодних порушень інтересів держави, щоб
надавало можливість прокурору
звернутись до суду за захистом
порушеного права.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову
Старокостянтинівського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області до
Староостропільської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, ОСОБА_2, з участю
третьої особи без самостійних вимог -
реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції у Хмельницькій
області, про визнання недійсним та
скасування рішення сесії
Староостропільської сільської ради,
визнання недійсним та скасування
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, скасування державної
реєстрації прав на земельну ділянку,
повернення земельної ділянки у
власність територіальної громади
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: