Справа № 453/313/14 Головуючий у 1
інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/6932/14 Доповідач в
2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Сколівського районного суду
Львівської області від 15 травня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4
до ОСОБА_2, третя особа - відділ
Держземагенства у Сколівському районі,
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 задоволено.
Зобов"язано ОСОБА_2 усунути перешкоди
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом
знесення самовільно встановленої
споруди, відновлення огорожі та
усунення засмічення. Стягнуто з ОСОБА_2
в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 320 грн.
судових витрат, пов"язаних з сплатою
судового збору та подачею оголошення.

Рішення суду оскаржила представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків обставинам
справи. Зазначає, що її довіритель не
був належним чином повідомлений про
судове засідання. Стверджує, що
останній фактично проживає на
території РФ. Посилається на рішення
виконкому Лавочненської сільської
ради від 25.10.2002 року про виділення
ОСОБА_2 земельної ділянки під
влаштування торгової точки в
с.Тернавка в ур."Луг". Вважає, що спірна
земельна ділянка позивачам не
належить, а така належить
територіальній громаді сільської ради,
а тому невідомо, яке право останніх суд
захистив. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3 на підтримання апеляційної
скарги, пояснення ОСОБА_4 про
заперечення доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено
такі обставини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить по 1/2
земельної ділянки площею 0,2500 га,
наданої для обслуговування жилого
будинку, та яка знаходиться в
с.Тернавка Сколівського району
Львівської області, разом із земельною
ділянкою площею 0,1500 га наданої для
ведення особистого селянського
господарства, що стверджується даними
державних атів та свідоцтва про право
власності. (а.с.18, 19, 35)

З пояснень, наявних в
кримінальному провадженні, вбачається,
що ОСОБА_2 визнавав встановлення
вагончика на земельній ділянці ОСОБА_7
та пояснював, що вказану ділянку
придбав у останньої. (а.с.25-27)

Відповідно до постанови слідчого
СВ Сколівського РВ у Львівській
області від 28.10.2013 року кримінальне
провадження за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000691 від 24.09.2013
року, закрито у зв"язку з відсутністю
складу кримінального правопорушення у
діях ОСОБА_2 (а.с.20,21)

Згідно з ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 2 ст.90 ЗК України
передбачено, що порушені права
власників земельних ділянок
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на змелю, навіть якщо ці порушення не
пов"язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.
Захист здійснюється шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що відповідач чинить позивачам
перешкоди у користуванні належною їм
земельною ділянкою, а відтак порушені
права позивачів підлягають захисту
шляхом зобов"язання відповідача
усунути перешкоди, відновлення огорожі
та усунення засмічення.

Висновки суду достатньо мотивовані
і підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Посилання апелянта на рішення
виконкому Лавочненської сільської
ради Сколівського району від 25 жовтня
2002 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на
підготовку матеріалів попереднього
погодження на влаштування торгової
точки в с.Тернавка в ур."Луг"", колегією
суддів не приймається до уваги.

Відповідно до ст.116 ЗК України
громадяни набувають права власності на
земельні ділянки за рішенням органів
місцевого самоврядування.

Згідно з ст.126 ЗК України ( в редакції на
час винесення рішення Лавочненською
сільською радою) документами, що
посвідчують право на земельну ділянку
є державні акти про право власності на
землю, державні акти про право
постійного користування землею,
договори оренди земельних ділянок.

Матеріалами справи безспірно
встановлено, та ОСОБА_2 та його
представником не заперечується, що
Державні акти на право приватної
власності на земельну ділянку,
відповідно до яких позивачам по справі
належить 0,15 га в АДРЕСА_1, наданої для
ведення особистого селянського
господарства, та 0,25 га, наданої для
обслуговування житлового будинку, які
останніми успадковано після смерті їх
матері- ОСОБА_7, у передбаченому законом
порядку не визналися недійсними, в
тому числі і щодо визначення меж
земельних ділянок, і, що у ОСОБА_2
відсутні будь-які правовстановлюючі
документи, що підтверджують
правомірність користування спірною
земельною ділянкою, а відтак позивачам
належать вказані вище земельні з
межами, зазначеними у плані зовнішніх
меж земельних ділянок.

Твердження апелянта про порушення
судом норм матеріального права
об"єктивно нічим не підтверджено, не
містить доводів правового характеру, в
зв"язку з чим визнається
необгрунтованим.

Покликання в апеляційній скарзі на
те, що ОСОБА_2 не був належним чином
повідомлений про судове засідання
спростовується даними матеріалів
справи, в тому числі і даними судової
повістки (а.с.52,64) а також даними про
виклик відповідача в суд через
оголошення в пресі. (а.с.72)

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального
закону, а тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 15 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий :
Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш
Ю.Р.

Ніткевич А.В.