Провадження № 2/641/3520/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Колодяжної І.М.

при секретарі- Гончарову С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові у приміщенні
суду справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстрації,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
звернулося до суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №ML-703/200/2008 від
10/07/2008 року в розмірі 2 639775,22 грн.,
шляхом визнання за позивачем права
продажу будь - якій особі - покупцеві
предмету іпотеки за договором іпотеки
№ РML-703/200/2008 від 10/07/2008 року, а саме:
квартири АДРЕСА_1 , з наданням всіх
повноважень продавця, в тому числі
отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість , здійснення будь-яких
платежів за продавця , отримувати будь
-які документи, довідки, витяги з
реєстру прав власності на нерухоме
майно в органах Реєстраційної служби
Харківського МУЮ, ВРЖЕУ, нотаріату,
витрати пов,язані зі збереженням та
реалізацією предмету іпотеки
стягнути з відповідачів ; встановлення
початкової ціни продажу предмета
іпотеки на рівні , не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки, проведеної суб,єктом
оціночної діяльності на час продажу ;
передання предмету іпотеки в
управління позивача на період до його
реалізації з наданням права
обладнання предмету іпотеки новими
охоронними пристроями , вільного
доступу до нерухомого майна, заміни
замків, а також укладання договорів на
охорону зі спеціалізованими
підприємствами, виселення та зняття з
реєстрації відповідачів.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, , що 10 липня 2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк» , правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитний договір №ML-703/200/2008.
Згідно з кредитним договором , також
на підставі кредитної заявки ОСОБА_1
від 10.07.2008 року банк надав останньому
кредит у розмірі 42630,00 дол. США .

В забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань перед Банком за Кредитним
договором між ОСОБА_2 та Банком був
укладений договір іпотеки № РML-703/200/2008
від 10.07.2008 року, відповідно до якого
ОСОБА_2 передала ЗАТ "ОТП Банк" в іпотеку
нерухоме майно - двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 27 червня 2008 року.

Передачею об'єкта нерухомості в
іпотеку, ОСОБА_2 взяла на себе
зобов'язання щодо сплати ОСОБА_1 всіх
платіжних зобов'язань за Кредитним
договором в межах вартості майна.

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі- продажу кредитного
портфелю №б/н та договір про
відступлення права вимоги, згідно з
якими Публічне акціонерне товариство
"ОТП Банк" відступило, а Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором
№ML-703/200/2008 від 10/07/2008 року та за
договором іпотеки № РML-703/200/2008 від
10/07/2008 року.

В порушення зазначених вище умов
Кредитного договору, а також ст.ст. 509,
526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 не погашено
належні до сплати суми кредиту та не
сплачені відсотки, у зв`язку з чим у
нього виникла заборгованість перед ТОВ
"ОТП Факторинг Україна" в розмірі 2 639
775,22 грн., з урахуванням: заборгованості
за тілом кредиту у розмірі 42 512,86
доларів США, що за офіційним курсом
гривні на дату розрахунку складає 551 672,
29 грн.; заборгованість за відсотками за
користування кредитом у розмірі 1 234, 63
доларів США, що за офіційним курсом
гривні на дату розрахунку складає 16 021,30
грн.; пеня у розмірі 2 072 081,63 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з,явився , надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
регламентує, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 10 липня 2008 року
між ЗАТ «ОТП Банк» , правонаступником
якого є ПАТ «ОТП Банк», та
відповідачем ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №ML-703/200/2008. Згідно з
кредитним договором , також на
підставі кредитної заявки ОСОБА_1 від
10.07.2008 року банк надав останньому
кредит у розмірі 42630,00 дол. США, зі
сплатою процентів у порядку та в
розмірах, обумовлених Кредитним
договором.

В забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань перед Банком за Кредитним
договором між ОСОБА_2 та Банком був
укладений договір іпотеки № РML-703/200/2008
від 10.07.2008 року, відповідно до якого
ОСОБА_2 передала ЗАТ "ОТП Банк" в іпотеку
нерухоме майно - двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 27 червня 2008 року.

Передачею об'єкта нерухомості в
іпотеку, ОСОБА_2 взяла на себе
зобов'язання щодо сплати ОСОБА_1 всіх
платіжних зобов'язань за Кредитним
договором в межах вартості майна.

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі- продажу кредитного
портфелю №б/н та договір про
відступлення права вимоги, згідно з
якими Публічне акціонерне товариство
"ОТП Банк" відступило, а Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором
№ML-703/200/2008 від 10/07/2008 року та за
договором іпотеки № РML-703/200/2008 від
10/07/2008 року.

Однак, в порушення зазначених вище
умов Кредитного договору, а також ст.ст.
509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 не погашено
належні до сплати суми кредиту та не
сплачені відсотки, у зв`язку з чим у
нього виникла заборгованість перед ТОВ
"ОТП Факторинг Україна" в розмірі 2 639
775,22 грн., з урахуванням: заборгованості
за тілом кредиту у розмірі 42 512,86
доларів США, що за офіційним курсом
гривні на дату розрахунку складає 551 672,
29 грн.; заборгованість за відсотками за
користування кредитом у розмірі 1 234, 63
доларів США, що за офіційним курсом
гривні на дату розрахунку складає 16 021,30
грн.; пеня у розмірі 2 072 081,63 грн.

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі- продажу кредитного
портфелю №б/н та договір про
відступлення права вимоги, згідно з
якими Публічне акціонерне товариство
"ОТП Банк" відступило, а Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором
№ML-703/200/2008 від 10/07/2008 року та за
договором іпотеки № РML-703/200/2008 від
10/07/2008 року.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно положення статті 7 Закону
України «Про іпотеку», за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання. Якщо вимога за основним
зобов'язанням підлягає виконанню у
грошовій формі, розмір цієї вимоги
визначається на підставі іпотечного
договору або договору, що обумовлює
основне зобов'язання, у чітко
встановленій сумі чи шляхом надання
критеріїв, які дозволяють встановити
розмір цієї вимоги на конкретний час
протягом строку дії основного
зобов'язання, якщо інше не встановлено
щодо відшкодування, в тому числі,
витрат, пов'язаних з пред'явленням
вимоги за основним зобов'язанням і
зверненням стягнення на предмет
іпотеки.

Матеріали справи свідчать, що станом на
12 вересня 2014 року заборгованість
відповідачів за кредитним договором,
складає 2 639 775,22 грн., з урахуванням:
заборгованості за тілом кредиту у
розмірі 42 512,86 доларів США, що за
офіційним курсом гривні на дату
розрахунку складає 551 672, 29 грн.;
заборгованість за відсотками за
користування кредитом у розмірі 1 234, 63
доларів США, що за офіційним курсом
гривні на дату розрахунку складає 16 021,30
грн.; пеня у розмірі 2 072 081,63 грн.

За правилами частини першої статті 610
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного
кодексу України передбачено сплату
неустойки, як правовий наслідок
порушення зобов'язань, встановлених
договором.

Відповідно до ч.1 ст.33, ст. 39 Закону
України „Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Проте, 07 червня 2014 року набув чинності
ЗУ "Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті".

Відповідно до Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03
червня 2014 року за №1304-VII. вбачається, що
протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу)» та або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань, громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: - таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; - загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може
уступити (продати, передати)
заборгованість або борг, визначений у
підпункті 1 цього пункту, на користь (у
власність) іншої особи.

Суд констатує, що даний закон
розповсюджує свою дію на
правовідносини, які склались між
сторонами спору.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 10.07.2008 року одержав кредит у
Банку в іноземній валюті зі строком
погашення до 10 липня 2023 року зі сплатою
процентів у порядку та розмірах,
встановлених договором.

В забезпечення його виконання ОСОБА_2
передала в іпотеку двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 43,2
кв.м., житловою площею 28,0 м. кв.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстровані в даній квартирі.

Таким чином, загальна площа предмету
іпотеки не перевищує 140 кв.м., це
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання майнового поручителя та
позичальника кредиту одержаного у
Банку в іноземній валюті зі строком
погашення до 10 липня 2023 року зі сплатою
процентів у порядку та розмірах,
встановлених договором для придбання
нерухомого майна, доказів щодо
наявності у відповідачів іншого житла,
матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, у вимогах банку
про звернення стягнення на спірну
квартиру, зняття з реєстрації та
виселення відповідачів слід відмовити
саме з підстав, передбачених ЗУ №1304-VII
від 03 червня 2014 року, який набрав
чинності з 07.06.2014 року.

На підставі викладеного і
керуючись ст.. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 543, 544, 610,
611, 612, 624, 625, 1046,1047, 1050, 1054 ЦК України, ст.
ст. 11, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
Законом України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення

Суддя: І. М. Колодяжна