Справа № 1311/995/12 Головуючий у 1
інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/6344/14 Доповідач
в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів:
Мельничук О.Я., Ванівського О.М.,

за секретаря Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 23 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Радехівської міської
ради, ДП «Західний експертно-технічний
центр Національного
Науково-дослідного інституту
промислової безпеки та охорони праці»,
треті особи - Відділ архітектури та
містобудування Радехівської
райдержадміністрації, Комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
стягнення матеріальної шкоди,
заподіяної зниженням вартості
квартири, визнання частково незаконним
свідоцтва та стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 23 грудня 2013
року у задоволенні вищезазначеного
позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 наголошує
на тому, що предметом заявленого позову
є зниження ринкової вартості її
квартири, відшкодування в її користь
втрат, пов'язаних із зниженням ринкової
вартості квартири і заподіяної їй
внаслідок цього моральної шкоди.

Апелянт зазначає, що причиною зниження
вартості її квартири є технічні
пошкодження, які спричинив відповідач,
провівши протиправний без належних
дозволів та досліджень будинку ремонт
та реконструкцію квартири,
розташованої на першому поверсі
будинку безпосередньо під її квартирою
із аналогічним плануванням.

Апелянт стверджує, що суд першої
інстанції безпідставно не взяв до
уваги як доказ у справі висновок
спеціаліста-оцінювача в частині
підтвердження ним
причинно-наслідкового зв'язку між
приведенням в непридатний для
проживання технічний стан однієї з
кімнат її двохкімнатної квартири та
ремонтними роботами і реконструкцією
квартири на першому поверсі,
проведених відповідачем.

Апелянт вважає, що проведення
відповідачем часткового ремонту її
квартири свідчить про визнання ним
неправомірності своїх дій щодо
проведення ремонту та реконструкції
його квартири.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені у
відповідності до вимог ст.74 ЦПК України
(том 2 а.с.14-19), про причини неявки суд не
повідомили та з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
звертались.

Комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Червоноградське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» надіслало суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Радехівська міська рада також
надіслала суду клопотання про розгляд
справи без її участі, в якому просила
оскаржене рішення залишити без змін.

За таких обставин, апеляційний суд
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі та без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали
цивільної справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити з таких підстав.

Відповідно до статті 213 Цивільного
процесуального кодексу України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_2 є співвласником квартири
АДРЕСА_1. Зазначена квартира
знаходиться на другому поверсі над
квартирою №1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_4

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи те, що у 2009 році
ОСОБА_3 було проведено самочинну
добудову до квартири АДРЕСА_2
(прибудовано приміщення розміром 1.0 х
4м, де встановлено ванну та у не несучій
стіні розширено дверний отвір до 2 м.),
за що його було притягнено до
адміністративної відповідальності та
складено постанову №22/11 від 18.06.2009 року
(а.с. 16 том 1).

Експертним висновком Держаного
підприємства «Західний
експертно-технічний центр
національного науково-дослідного
інституту промислової безпеки та
охорони праці» від 06 серпня 2009 року
щодо технічного обстеження квартири
АДРЕСА_2 встановлено, що дефекти і
пошкодження, які би впливали на
міцність несучих конструкцій
приміщень відсутні, несучі конструкції
цієї квартири знаходяться в
задовільному стані (а.с. 10-11, том 1).

Рішенням виконавчого комітету
Радехівської міської ради №131 від 03
серпня 2010 року дозволено оформити
ОСОБА_4 право власності на квартиру
АДРЕСА_2 після проведеної самовільної
добудови (а.с. 19 том 1).

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України,
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Переобладнання або перепланування
квартири, що належить громадянинові на
праві приватної власності, згідно зі
ст.152 ЖК УРСР провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої ради
депутатів.

Пунктами 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 1.4.5 Правил
утримання жилих будинків та при
будинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 76 від 17 травня 2005 року
визначено, що переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради відповідно до законодавства.

Переобладнання жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
містить у собі улаштування в окремих
жилих будинках, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщеннях індивідуального
опалення та іншого інженерного
обладнання, перенесення нагрівальних,
сантехнічних і газових приладів тощо.
До елементів перепланування жилих
приміщень належить: перенесення і
розбирання перегородок, перенесення і
влаштування дверних прорізів,
улаштування і переустаткування
тамбурів, прибудова балконів на рівні
перших поверхів багатоповерхових
будинків. Для одержання дозволу на
переобладнання або перепланування
жилих будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень їх власник або
уповноважена ним особа, найма (орендар)
приміщення за згодою його власника
подають до органу місцевого
самоврядування заяву про надання
дозволу на переобладнання або
перепланування.

У матеріалах справи відсутні відомості
про перенесення відповідачами і
влаштування дверних прорізів, а наявні
відомості лише про збільшення дверного
прорізу у вже існуючих дверях, що не
відноситься до елементів
перепланування чи переобладнання.

Позивач в суді першої інстанції
будь-яких клопотань про призначення
судової будівельно-технічної
експертизи для підтвердження
підставності своїх позовних вимог не
подавала.

Відтак, суд першої інстанції,
аналізуючи та оцінюючи зібрані у
справі докази, дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову і
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1. ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому доходить висновку, що підстави
для його скасування відсутні й
апеляційну скаргу на оскаржуване
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 23 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Мельничук О.Я.

Ванівський О.М.