Провадження № 2/537/878/2014
Справа № 537/3730/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Крюківський районний суд м. Кременчука
Полтавської області в складі
головуючого судді Мурашової Н.В., при
секретарі Омельченко О.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кременчук цивільну справу з
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третіх осіб ОСОБА_3, Державної
міграційної служби України УДМС
України в Полтавській області
Автозаводського районного відділу у
м. Кременчук УДМС України про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, за участю третіх осіб
ОСОБА_3, Державної міграційної служби
України УДМС України в Полтавській
області Автозаводського районного
відділу у м. Кременчук УДМС України, в
якій просила визнати ОСОБА_2, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що є власником
будинку АДРЕСА_1. За цією адресою
зареєстрована ОСОБА_2, яка є колишньою
дружиною її сина. ОСОБА_2 не проживає в
цьому будинку з вересня 2013 року, тобто
більше 6 місяців, а тому втратила право
користування житловим приміщенням.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала. Просила їх
задовольнити, не заперечувала проти
прийняття заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2, а також третя особа
Державної міграційної служби України
УДМС України в Полтавській області
Автозаводського районного відділу у
м. Кременчук УДМС України в судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце слухання справи.
Заперечень проти позову не надали.
Третя особа ОСОБА_3 просила
задовольнити позовні вимоги.
За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача ОСОБА_2, а також третьої
особи Державної міграційної служби
України УДМС України в Полтавській
області Автозаводського районного
відділу у м. Кременчук УДМС України на
підставі наявних в справі доказів.
Дослідившита проаналізувавши
матеріали справи, суд встановив
ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1. Цей
факт підтверджено Договором дарування,
посвідченим 30.01.1990 року державним
нотаріусом Другої Кременчуцької
держаної нотаріальної контори за №292.
В будинку АДРЕСА_1, який належить
позивачу, зареєстрована ОСОБА_2 --
колишня невістка власника , що
підтверджено довідкою ТОВ "Добробит"
від 24.06.2014 року, адресною довідкою УДМС
в Полтавській області, домовою книгою.
ОСОБА_2 не проживає в будинку
АДРЕСА_1 з вересня 2013 року, що
підтверджено актом про не проживання
ТОВ "Добробит" від 20.06.2014 року.
Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що
ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1
більше року х вересня 2013 року.
При вирішенні справи суд керуються
такими вимогами закону.
Відповідно до статті 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується та розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст..391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Вимогами частини 2 статті 386 Цивільного
кодексу України передбачено, що
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчиненню нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усуненя відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст.7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" від 11.12.2003 року №1382-ІV, зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, рішення суду (про позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
В статті 71 ЖК України,
встановлено, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 не проживає з вересня 2013 року,
тобто більше року без поважних причин у
Зважаючи на викладене, з врахуванням
ст.71,72 ЖК України, суд приходить до
висновку, що відповідачем ОСОБА_2
втрачено право на користування
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею судові витрати.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224,
226 Цивільно-процесуального України,
статтями 319, 386, 391, 405 Цивільного кодексу
України,суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву з внесеними змінами
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб
ОСОБА_3, Державної міграційної служби
України УДМС України в Полтавській
області Автозаводського районного
відділу у м. Кременчук УДМС України
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням -
задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 право користування
будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати на судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп., та витрати
пов'язані з публікацією у пресі
оголошення про виклик відповідача в
розмірі 120 грн. 00 коп.

Відповідачем може бути подана заява до
суду першої інстанції про перегляд
заочного рішення на протязі 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів після отримання копії
цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчуа Полтавської області
Мурашова Н.В.