АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/5278/14-ц 22-ц/774/2626/К/14
Справа 212/5278/14
Головуючий у 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/2626/К/14
Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н.М.,

суддів - Братіщевої Л.А., Турік В.П..,

при секретарі - Петренко К.І,

за участю: представника Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" - Подолінного Романа
Георгійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк» на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 10
жовтня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
,-

В С Т А Н
О В И Л А:

У травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" (далі -ПАТ КБ «ПриватБанк»)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором у сумі 22121,93 грн.,
яка утворилась станом на 07 квітня 2014
року через невиконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором від 09 жовтня 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 09 жовтня 2006 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та відповідачем
укладено кредитний договір, згідно
умов якого відповідач отримав кредитні
кошти у сумі 1978,90 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 12% на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 08 квітня 2008 року.

Відповідач умови Договору належним
чином не виконував, у зв'язку з чим,
виникла заборгованість в сумі 22121,93
грн., яку позивач просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 10 жовтня 2014 року позов
ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено
частково стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 314,09 грн.
та судові витрати в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк" ставить питання про зміну
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на порушенням
вимог матеріального та
процесуального законодавства.

Зокрема вважають, що судом
безпідставно та невмотивовано
застосовано ч.3 ст.551 ЦК України без
заяви боржника та наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

Не враховано право банку стягувати
відсотки за користування кредитними
коштами до повного його погашення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що між Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк», правонаступником
якого є - ПАТ КБ «ПриватБанк»,
відповідачем ОСОБА_3 09 жовтня 2006 року
укладено кредитний договір, згідно
умов якого відповідач отримав кредитні
кошти у сумі 1978,90 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 12% на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 08 квітня 2008 року.( а.с.6-11).

Відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за
кредитним договором не виконував
належним чином, у зв'язку із чим станом
на 07 квітня 2014 року утворилась
заборгованість, яка становить 22 121,93
грн., з розрахунку позивача 29 734,83 грн.
за відрахуванням стягнутих сум за
судовим наказом в сумі 9142,52 грн ( а.с.4,5).

У зв'язку із невиконанням боржником
ОСОБА_3 зобов'язань по поверненню
кредиту позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги і
стягуючи з боржника ОСОБА_3
заборгованість за кредитним
договором в сумі 314,09 грн., суд першої
інстанції керувався ч.3 ст.551 ЦК України
та зменшив розмір пені до 00,00 грн., а
розмір загальної заборгованості до
314,09 грн.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
такі питання 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані ( пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6 ) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував
у повній мірі всі обставини, які мають
значення для справи, та не виконав усі
вимоги цивільного судочинства, у
зв'язку із чим рішення в даній справі
неможна визнати законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як роз'яснено в абз. 1, 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судове рішення у цивільній справі» від
18 грудня 2009 року № 14 відповідно до
положень статей 10 і 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Як убачається з матеріалів справи
судовим наказом Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2009
року задоволено вимоги ПАТ КБ «Приват
Банк». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість
9142,52 грн., дана заборгованість
складається з 1978,90 грн. - заборгованість
за кредитом; 3783,33 грн. - заборгованість
за процентами за користування
кредитом, 78,37грн. - заборгованість по
комісії, 2390,37 грн. -пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.
Штрафи, нараховані відповідно до п.5..3
умов та правил надання банківських
послуг: 500 грн. штраф ( фіксована сума),
411,55 грн. - штраф ( процентна складова).

Згідно копії постанови державного
виконавця від 31 травня 2012 року судовий
наказ повернуто стягувачу на підставі
п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» у зв'язку із
відсутністю боржника за зазначеною
адресою та неможливості стягнення.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі
недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у такій
черговості, якщо інше не встановлено
договором: у першу чергу
відшкодовуються витрати кредитора,
пов'язані з одержанням виконання; у
другу чергу сплачуються проценти і
неустойка; у третю чергу основна сума
боргу.

Відповідно до роз'яснення наданих у
п.17 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року « Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів,
що виникають із кредитних
правовідносин» зобов'язання
припиняється з підстав, передбачених
договором або законом (частина перша
статті 598 ЦК України). Такі підстави,
зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 -
609 ЦК України.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526, 599
ЦК України.

Перевіривши правильність розрахунку
наданого позивачем, з урахуванням
сум стягнутих з ОСОБА_3 на користь ПАТ
КБ «Приват Банк» за судовим наказом
від 16 березня 2009 року в сумі 9142,52 грн.,
колегія суддів приходить до висновку,
що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в
частині стягнення із боржника
заборгованості за тілом кредиту та
штрафу такими, що не ґрунтуються на
законі, тому не підлягають
задоволенню, оскільки було стягнуто
за судовим рішенням.

Подвійне стягнення заборгованості та
штрафних санкцій не передбачено
чинним законодавством.

Як убачається судовим наказом
Жовтневого районного суду від 16
березня 2009 року стягнуто з боржника
ОСОБА_3 заборгованість за кредитом -
1978,90 грн.; 3783,33 грн. - заборгованість за
процентами за користування кредитом,
78,37грн. - заборгованість по комісії,
2390,37 грн. -пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором. Штрафи,
нараховані відповідно до п.5..3 умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. штраф ( фіксована сума), 411,55 грн. -
штраф ( процентна складова). ( а.с. 4)

З огляду на викладене, з відповідача
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк»
підлягає стягненню проценти за
користування кредитними коштами за
період з 29 січня 2009 року по 07 квітня 2014
року, в сумі 3359,94 грн., виходячи з
розрахунку різниці між нарахованими та
стягнутими відсотками за судовим
наказом (7143,27 грн. - 3783,33 грн.=3359,94 грн)

Колегія суддів звертає увагу на
доводи апеляційної скарги ПАТ КБ
«Приват Банк» в частині
необґрунтованого зменшення розміру
пені та застосуванню судом першої
інстанції ч.3 ст.551 ЦК України.

Однак, з огляду на розрахунок пені
наведений позивачем , колегія суддів
також не погоджується із ним, у повному
обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
загального строку позовної давності за
основною вимогою.

Пунктами 5.1 Умов надання споживчого
кредиту передбачено, що при
порушенні позичальником взятих на
себе зобов'язань Банк, має право
нарахувати , а Позичальник сплатити
пню в розмірі 0,15 % від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожний день прострочки
платежу. ( а.с.10).

Враховуючи викладене, розмір
неустойки, який підлягає стягненню з
відповідача за період з травня 2013 року
по травень 2014 року, тобто за рік до
звернення до суду із позовом, та в межах
заявлених позовних вимог становить
1068,60 грн., виходячи з розрахунку :
прострочена заборгованості по кредиту
становить 1978,90 грн. х 0,15% х 360 днів /100%
=1068,60 грн.

Таким чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість у зв'язку з порушенням
зобов`язань за кредитним договором №
КRІМRХ 09660043 від 09 жовтня 2006 року, 4428,54
грн., яка складається із заборгованості
по відсоткам - 3359,94 грн. та
заборгованості по пені за 1 рік 1068,60
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Тому, відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати за розгляд справи в суді
першої та апеляційної інстанції в
розмірі 365,4 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,п.п1,4 ч.1 ст.309, ст. 316
ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ КRІМRХ 09660043 від 09 жовтня 2006 року, яка
складається станом на 07 квітня 2014
року в сумі 4428,54грн., яка складається із
заборгованості по відсоткам 3359,94 грн.
та заборгованості по пені з травня 2013
року по травень 2014 року за 1 рік - 1068,60
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" судові
витрати зі сплати судового збору в
сумі 365,40 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий :

Судді