АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Головачова Я.В., Нежури В.А.

при секретарі Бугаю О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві - Гоція Богдана Ігоровича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2013 у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гоція Богдана Ігоровича та бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сабадаш ЛарисиІванівни, заінтересовані особи: ОСОБА_4, начальник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві - Гоцій Богдан Ігорович, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сабадаш Лариса Іванівна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною вище скаргою, на дії начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гоція Б.І. та бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Сабадаш Л.І., в якій просив скасувати постанову начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гоція Б.І. про скасування постанови про арешт майна боржника. Вважає оскаржувану постанову такою, що порушує головний принцип накладення арешту ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки з часу відкриття виконавчого провадження, і до даного часу йому не виплачено борг, боржник не здійснив жодних дій щодо добровільного виконання рішення суду, при цьому боржник вільно користується як грошовими коштами, так і майном. На його думку начальник ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гоцій Б.І перевищив службові повноваження, знявши арешт з майна боржника до повного виконання рішення суду.

Справа 761/17280/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10862/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Волокітіна Н.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2013 скаргу ОСОБА_2 на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гоція Богдана Ігоровича та бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сабадаш Лариси Іванівни, заінтересовані особи: ОСОБА_4, начальник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві - Гоцій БогданІгорович, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сабадаш Лариса Іванівна - задоволено.

Скасовано постанову начальника ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гоція Б.І. від 04.06.2013, відповідно до якої скасовано п. 1 постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП № 33094558 від 05.04.2013 в частині визначення майна, а саме: 1. нежиле приміщення № 14, що розташоване за адресою АДРЕСА_1; 2. нежиле приміщення № 54, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, начальник ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гоцій Б.І звернувся із апеляційною скаргою, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, на неправильну оцінку доказів та невірне застосування норм процесуального права. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи вимоги ОСОБА_2 помилково виходив з його пояснень щодо стану об'єктів нерухомого майна , на які було накладено арешт, а також не звернув уваги на те, що навіть після проведення рецензування визначена ПП «Сантана» вартість арештованого майна значно перевищує суму боргу за виконавчими документами. Крім того, судом не прийнято до уваги положення п. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Вважаючи постановлену ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити повністю.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність, відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження по стягненню заборгованості з ОСОБА_4, а саме: з виконання виконавчого листа № 2-7778/11, виданого 14.06.2012 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_4 в розмірі 242248 грн. на користь ОСОБА_2; з виконання виконавчого листа № 2-7778/11, виданого 14.06.2012 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_4 в розмірі 1202, 29 грн. на користь ОСОБА_2; з виконання виконавчого листа № 2-7778/11, виданого 14.06.2012 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_4 в розмірі 124 452,43 грн. на користь ОСОБА_2 Загальна сума заборгованості за виконавчими документами складає 367902,72 грн (т. 1, а. с. 64, 73-75).

За заявами стягувача ОСОБА_2 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33094558 від 21.06.2012, ВП № 33094584 від 21.06.2012, ВП № 33094614 від 21.06.2012.

02.07.2012 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Сабадаш Л.І. було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 33094614, виконавчого провадження № 33094558, та виконавчого провадження № 33094584 (т. 1, а. с. 96-98).

В зв'язку з відкриттям касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2012 постановою державного виконавця від 20.07.2012 в порядку п. 4 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7778/11 (т. 1, а. с.79, 82).

28.11.2012 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві винесено постанову про поновлення виконавчого провадження на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (т .1, а. с. 180).

05.04.2013 державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було прийнято рішення накласти арешт на все майно боржника ОСОБА_4 та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 201).

21.05.2013 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві надійшла заява представника боржника ОСОБА_7 про першочергове звернення стягнення на майно боржника, а саме нежитлове приміщення № 54 по АДРЕСА_2, та нежитлове приміщення № 14 по АДРЕСА_1. Цього ж дня, державним виконавцем було направлено до ВДВС Ірпінського МУЮ у Київській області постанову про проведення опису вищевказаного майна.

22.05.2013 державним виконавцем ВДВС Ірпінського МУЮ у Київській області проведено опис та арешт нежитлового приміщення № 54 по АДРЕСА_2, та нежитлового приміщення № 14 по АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт. За постановою державного виконавця проведено оцінку описаного майна, вартість якого за результатами оцінювання ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» склала 794342,00 грн. (т. 1, а. с. 213-218).

Постановою начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Гоція Б.І. від 04.06.2013 скасовано п. 1 постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 33094558 від 05.04.2013 в частині визначення майна, а саме «все майно» та зазначено конкретне майно, щодо якого проведено опис та оцінку: 1. нежиле приміщення № 14, що розташоване за адресою АДРЕСА_1; 2. нежиле приміщення № 54, що розташоване за адресою АДРЕСА_2

Відповідно до вказаної постанови під час виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості у загальному розмірі 367902,72 гри. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 державним виконавцем вжито заходи примусового виконання рішення суду, в тому числі, накладено арешт на все майно боржника. Представником ОСОБА_4, керуючись вимогами ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», направлено до Відділу заяву з відповідними додатками, де зазначено майно, на яке керуючись своїм правом, боржник просить звернути першочергове стягнення. 22.05.2013 проведено опис запропонованого боржником майна та залучено експерта для визначення його вартості. В результаті проведеної оцінки встановлено, що загальна вартість описаного майна, згідно звіту про незалежну оцінку становить 794342,00 грн. Оскільки вартість описаного майна в двічі перевищує загальну суму заборгованості згідно виконавчих документів, з урахуванням всіх витрат пов'язаних з його виконанням, а тому накладення арешту на все майно боржника, що значно перевищує обсяги, необхідні для його виконання, підлягає скасуванню (т. 1, а. с. 238).

14.06.2013 ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, та отримав копію експертної оцінки, а 18.06.2013 звернувся до Відділу із заявою про призначення рецензування експертних висновків, посилаючись на те, що визначена в них вартість майна є значно завищеною.

19.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для рецензування звіту з оцінки майна. Рецензентом призначено організацію запропоновану стягувачем, а саме ПП «Соната» в особі директора ОСОБА_9 Постанову для передачі експерту отримав особисто ОСОБА_2 Відповідно до результатів рецензування звіту про оцінку майна ПП «Соната» вартість описаних та арештованих об'єктів нерухомості склала 593000, 00 грн.

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії начальника ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гоція Б.І. та бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Сабадаш Л.І., просив скасувати постанову начальника ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гоція Б.І. про скасування постанови про арешт майна боржника, мотивуючи свої вимоги тим, що з часу відкриття виконавчого провадження, на даний час йому не виплачено борг, боржник не здійснив жодних дій щодо добровільного виконання рішення суду, при цьому боржник вільно користується як грошовими коштами так і майном, дії начальника ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гоція Б.І. не відповідають вимогам закону. Крім того, ОСОБА_2 просив передати матеріали справи до правоохоронних органів та прокуратури.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що житлові будинки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2, які побудовані в 2011 році, відповідно до звіту ПП Саната» станом на час проведення оцінки не підключені до централізованих мереж газопостачання та опалення, а також відсутні відомості про стан введення їх в експлуатацію. А тому, постанова начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Гоція Б.І. від 04 червня 2013 року є передчасною, оскільки часткове скасування арешту в подальшому може утруднити виконання рішення, а також може вплинути на права та інтереси стягувача.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не вважає за можливе з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що заява про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо. Інформація щодо об'єктів нерухомого майна отримується державним виконавцем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом одержання інформаційної довідки відносно суб'єкта, який має право власності на нерухоме майно. За наслідками формування інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державний виконавець подає заяви про реєстрацію обтяжень щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо.

Скасовуючи п. 1 постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, начальник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві правильно виходив з даних витягу про державну реєстрацію прав № 33937710 від 24 квітня 2012 року, а також даних витягу про державну реєстрацію прав № 33937637 від 24 квітня 2012 року, які є належними доказами на підтвердження набуття ОСОБА_4 права власності на нежиле приміщення №14, що розташоване за адресою АДРЕСА_1; та нежиле приміщення № 54, що розташоване за адресою Київська обл., м. Ірпінь

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що житлові будинки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2, які побудовані в 2011 році не введені в експлуатацію, ураховуючи пояснення стягувача та висновки ПП «Саната», є безпідставними. Крім того, предметом забезпечення вимог стягувача у виконавчому провадженні є не житлові будинки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 а нежилі приміщення за №14 та № 54, які знаходяться за вказаними адресами, як окремі самостійні об'єкти права власності.

Посилаючись на дані звітів про оцінку майна, складених ПП «Саната» 19.05.2013 суд не звернув уваги на те, що відповідно до вказаних звітів вартість описаних та арештованих об'єктів нерухомості склала 593000,00 грн., що значно перевищує суму боргу за виконавчими документами, а відтак, начальником ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гоцієм Б.І. було забезпечено виконання рішення суду у повному обсязі.

При цьому, слід врахувати, що відповідно п. 1 ст. 6 Закону, якою визначаються гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, в тому числі і права боржника.

Як було встановлено, під час примусового виконання за постановою державного виконавця про накладення арешту на майно боржника від 05.04.2013 до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження всього майна боржника. Однак, внесення запису до вказаного Реєстру про обтяження всього майна, навіть із зазначенням обсягів обтяження в грошовому еквіваленті, за наслідком забороняє вчинення дій с усім майном, а не з майном, арештованим в межах суми боргу (обтяження), оскільки в такому випадку не конкретизується яке саме майно підлягає обтяженню.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом.

Крім того, відповідно до п. 2 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом.

Отже, ОСОБА_2 не було доведено суду порушення начальником Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Гоцієм Б.І., а також головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Сабадаш Л.І. вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також порушення оскаржуваною постановою його прав, як стягувача у виконавчому провадженні.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема в частині неповного дослідження та перевірки обстави, що мають значення для справи.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції допущено порушення порядку, встановленого для вирішення питання про визнання дій чи бездіяльності державного виконавця неправомірними, що в порядку п.1 ч. 1 с. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали і передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві - Гоція БогданаІгоровича - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2013 року скасувати та постановити нову.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Гоція Богдана Ігоровича, головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Сабадаш Лариси Іванівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: