Справа № 132/2525/14-ц Провадження № 22-ц/772/3736/2014Головуючий в суді першої інстанції Каращук О. Г.
Категорія 48Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Оніщука В.В., Медвецького С.К.

При секретарі : Богацькій О.М.

За участю : позивача ОСОБА_2, представника - адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника по довіреності ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог - Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Калинівської міської ради Вінницької області, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року, встановила :

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 07.11.2014 р. вказаний позов задоволений: зобов'язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити ОСОБА_2 такі способи участі у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6, а саме систематичні побачення та особисте спілкування: щосереди - з 16 год. до 20 год. та щонеділі - з 15 год. до 20 год., а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати за надання юридичної допомоги позивачу в сумі 1461,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 посилається на те, що суд не зазначив повністю спосіб участі позивача у вихованні спільної доньки, зокрема відсутнє місце систематичних побачень та особистого спілкування, незрозумілим є також у чиїй присутності, не ураховано судом поведінки позивача, який дозволяє собі бити доньку, суд не надав оцінки відмови доньки зустрічатися і бачитися з батьком, протиправним вважає рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, у зв'язку з чим просила: скасувати рішення суду першої інстанції стосовно стягнення судових витрат; змінити рішення в частині побачення ОСОБА_2 із донькою зазначивши, що побачення та особисте спілкування у визначені дні та години відбувається виключно у присутності матері дитини та представника органу опіки та піклування.

Вважаючи рішення правильним та законним, а вимоги скарги необґрунтованими, у письмовому запереченні представник позивача просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в апеляційну інстанцію, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

У серпні 2014 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.02.2000 р. уклав з відповідачкою ОСОБА_4 шлюб, який розірвано рішенням Калинівського суду Вінницької області від 30.07.2013 р.

В період шлюбу народились син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо останньої відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні. У зв'язку зі зверненням з цього приводу комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Калинівської міської ради прийнято висновок за №10 «Про усунення перешкод у спілкуванні позивача з донькою ОСОБА_6, зокрема зустрічі за попередньою домовленістю проводити в середу - з 16 год. до 20 год., в неділю - з 15 год. до 20 год. Оскільки відповідачка ігнорує зазначений висновок, не допускає у відведений час для побачень з донькою, використовуючи це як аргумент шантажу і домагаючись відмови від позовних вимог щодо розподілу спільно набутого у час шлюбу житлового будинку, ОСОБА_2 просив: зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6; визначити такі способи участі у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, а саме систематичні побачення та особисте спілкування щосереди - з 16 год. до 20 год. та щонеділі - з 15 год. до 20 год., а крім того просив стягнути з відповідача понесенні судові витрати.

З матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження, убачається, що батьком ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці, записаний позивач - ОСОБА_2, а матір'ю відповідач - ОСОБА_4 (а.с.7).

На а.с.6 міститься копія рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30.07.2013 р. про розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрованого 19.03.2000 р. у відділі РАГС Калинівського РУЮ Вінницької області, за актовий записом №10 (а.с.6).

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Калинівської міської ради у даний час колишнє подружжя ОСОБА_2 проживає за різними адресами: ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_7 про АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 разом з донькою ОСОБА_6 по АДРЕСА_2. З метою захисту інтересів і прав дитини, враховуючи представлені матеріали, комісія вирішила: 1) Рекомендувати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою ОСОБА_6 Зустрічі за попередньою домовленістю проводити: середа - з 16 год. до 20 год., неділя - 3 15 год. до 20 год.; 2) Рекомендувати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_7 Зустрічі за попередньою домовленістю проводити: четвер - з 15 год. до 20 год.; субота - з 15 год. до 20 год. (а.с.8).

Стаття 153 СК України містить загальне право на спілкування батьків і дитини, ст.ст. 157, 158, 159 цього Кодексу присвячуються вирішенню питання участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Окреме проживання робить неможливим постійний щоденний контакт одного з батьків з дитиною. Бажаним є саме систематичне спілкування дитини з тим, з батьків, що проживає окремо, а не епізодичні, несподівані зустрічі.

Незважаючи на те, що в мотивувальній частині рішення суд вкрай звузив оцінку тих факторів, які мають братись до уваги у розгляді даного конкретного спору, однак з урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Калинівської міської ради від 24.02.2014 р. та позитивної характеристикою особи позивача, дійшов правильного та збалансованого, з точки зору інтересів сторін та їх неповнолітньої дитини, порядку здійснення батьківських прав позивача.

Крім того у вирішенні питання, колегія суддів бере до уваги ставлення позивача до виконання своїх обов'язків, зокрема дійсне бажання спілкуватися з дитиною та приділяти їй увагу.

Колегія суддів вважає, що встановлений порядок матиме позитивний виховний зміст, є достатньо різноманітним і регулярним і не має бути зв'язаним з присутністю якоїсь іншої особи, в тому числі й матері, оскільки дитина може підпасти під вплив емоцій обох батьків, так як відносини між ними досить напружені, що негативно вплине на дитину.

Доводи апеляційної скарги стосовно неврахування судом інтересів дитини, її людської гідності та права на фізичну безпеку, з огляду передбачених ст. 60 ЦПК України правил доказування, не можна вважати обґрунтованими відповідними доказами, в тому числі й щодо ніби застосування позивачем до дитини фізичного насильства.

Залишаються поза увагою й покликання відповідача, з підстав її інвалідності, витрат коштів на лікування, самостійного виховання і утримання доньки та майнового стану позивача, стосовно протиправності і скасування рішення в частині стягнення 1461,60 грн. витрат на правову допомогу, оскільки у питанні розподілу даного виду судових витрат суд діяв у межах і спосіб, передбачених ст.ст. 84, 88 ЦПК України.

Зокрема за змістом ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі й витрати на правову допомогу адвоката, які не перевищують розміру, передбаченого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Визнаючи, що у розгляді справи суд першої інстанції в основному додержався закону, а доводи скарги не спростовують висновків суду, апеляційний суд з підстав ст. 308 ЦПК України залишає рішення без змін, а необґрунтовану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ В.О.Чуприна

Судді : /підпис/ В.В.Оніщук

/підпис/ С.К. Медвецький

З оригіналом вірно: