Справа № 182/4730/14-ц
Провадження № 2/0182/2848/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.07.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Рунчевої О.В.

при секретарі - Снєгульській В.М.

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дружини після
розірвання шлюбу, -

В С Т А
Н О В И В:

16 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом, в якому
посилалась на те, що вона з ОСОБА_2
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
04.11.1995 року. Від шлюбу дітей вони не
мають. В 2007 році вона стала інвалідом
другої групи, черговий переогляд
призначений на листопад 2014 року.

З 16.01.2012 року по листопад 2013 року вона
отримувала аліменти на своє утримання
за виконавчим листом, виданим на
підставі рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26.03.2012 року. На час
звернення до суду вона отримує пенсію
по інвалідності, однак цього
недостатньо для життя, так як більша
частина пенсії витрачається на
придбання ліків. На теперішній час вона
проживає однак.

Відповідач працює столяром на ПП
«Алекс-Мебель» в м. Нікополі, отримує
заробітну плату, є фізично здоровим,
однак в добровільному порядку не надає
матеріальної допомоги на її утримання,
хоча має таку можливість.

Враховуючи викладене, просить суд
стягнути з відповідача на своє
утримання аліменти в розмірі 1/4 частини
його заробітку (доходу) щомісячно на
весь строк інвалідності.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити в повному обсязі. Суду
пояснила, що шлюб між нею та
відповідачем розірвано. Її син від
першого шлюбу надає їй матеріальну
допомогу в тому розмірі, в якому має
можливість. Він проживає окремо від
неї, має свою сім'ю. ЇЇ пенсії не
достатньо для забезпечення всім
необхідним, для придбання ліків,
санаторного лікування. Вона потребує
матеріальної допомоги відповідача.

Відповідач у судовому засіданні
проти позову заперечував, просив
відмовити у його задоволенні. Суду
пояснив, що на теперішній час він не
працює, з 03 червня 2014 року перебуває на
обліку як безробітний в Нікопольському
центрі зайнятості. Вказав, що хворіє, у
зв'язку з чим виникає необхідність у
придбанні ліків. Крім того, його
теперішня дружина є інвалідом, не
працює.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, сторони
перебували в шлюбі (а.с.6), який
розірвано рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 травня 2012 року (а.с. 25).

Позивач є інвалідом ІІ групи
загального захворювання, яка їй була
встановлена у 2007 році (а.с.11), тобто до
розірвання шлюбу з відповідачем (а.с.25).

Також, ОСОБА_1 як інвалід II групи
загального захворювання отримує
пенсію, розмір якої за період з січня 2014
року по червень 2014 року включно складає
6328,50 грн., що підтверджується
відповідною довідкою (а.с. 9).

ОСОБА_2 з 03 червня 2014 року не працює та
перебуває на обліку як безробітний в
Нікопольському міськрайонному центрі
зайнятості і його дохід за період з 03
червня 2014 року по 30 червня 2014 року,
становить 655,55 грн. (а.с. 24).

Відповідно до пунктів 1-4 ст. 75 СК
України що дружина, чоловік повинні
матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.
Непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи. Один із подружжя є таким,
що потребує матеріальної допомоги,
якщо заробітна плата, пенсія, доходи
від використання його майна, інші
доходи не забезпечують йому
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Згідно до ч. 1 та абз.1 ч.2 ст. 75 СК
України розірвання шлюбу не припиняє
права особи на утримання, яке виникло у
неї за час шлюбу. Після розірвання
шлюбу особа має право на утримання,
якщо вона стала непрацездатною до
розірвання шлюбу або протягом одного
року від дня розірвання шлюбу і
потребує матеріальної допомоги і якщо
її колишній чоловік, колишня дружина
може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що розмір пенсії
позивача станом на червень 2014 року
складає відповідно до довідки
пенсійного фонду 1 054,75 грн. (а.с.9), тобто
перевищує розмір прожиткового
мінімуму, встановленого Законом
України «Про державний бюджет на 2014
рік», тоді коли фактичний розмір
доходів відповідача за період з 03
червня 2014 року по 30 червня 2014 року
складає відповідно до довідки
Нікопольського міськрайонного центра
зайнятості - 655,65 грн. (а.с. 24).

Крім того, відповідач перебуває у
повторному в шлюбі (а.с.19) та його
дружина, ОСОБА_3, також є інвалідом
(а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи встановлені обставини та
зазначені вимоги закону, суд не вбачає
підстав для стягнення аліментів, а тому
вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, п.
1-4 ст. 75 СК України, ч. 1 та абз.1 ч.2 ст. 75
СК України,- суд,-

В И
Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини після розірвання
шлюбу - відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Рунчева