Придніпровський районний суд
Провадження № 2/711/3092/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
Придніпровський районний суд м.
Черкаси

В складі: головуючої - судді
Колода Л.Д.

при секретарі
Бойко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Носок Лесі Миколаївни,
приватного нотаріуса Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання незаконними рішень
державних реєстраторів, визнання
незаконними договорів купівлі-продажу
квартири та про визнання права
власності на квартиру ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 21.10.2014 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області,
приватного нотаріуса Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання незаконними рішень
державних реєстраторів, визнання
незаконними договорів купівлі-продажу
квартири та про визнання права
власності на квартиру. Свої позовні
вимоги мотивував тим, що відповідно до
довідки від 26.12.1991 року № 6437 він
оплатив вартість квартири за адресою
АДРЕСА_1 в сумі 10 038 рублів.

Відповідно до Реєстраційного
посвідчення від 28.01.1992 року, яке видане
Черкаським обласним бюро технічної
інвентаризації, позивач є власником
квартири, про що було зроблено
відповідний запис в реєстрову книгу № 5
за реєстровим номером 52.

Відповідно до довідки від 13.08.2014 року №
4747о, яка видана комунальним
підприємством «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації», станом на 01.01.2013 року
позивач є власником квартири. Як у
власника квартири, у позивача мається
технічний паспорт з інвентарним
номером 1774.

При цьому позивач хоч і є власником
квартири, але в ній не проживає. В
квартирі зареєстрована його донька
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

08.10.2014 року голова кооперативу ОСОБА_8
повідомила його про те, що йому
необхідно з'явитися в паспортний стіл
для зняття з реєстрації доньки ОСОБА_7

10.10.2014 року, приїхавши в місто Черкаси
позивач з'явився в паспортний стіл
Придніпровського районного відділу
Управління Державної митної служби у
Черкаській області. Начальник даного
закладу повідомила його про те, що до
них надійшло рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 03.12.2012
року по справі № 2-1144/2012 р., згідно з яким
право власності на квартиру було
визнано за ОСОБА_2 та яким було
зобов'язано Придніпровський РВ у м.
Черкаси зняти з реєстрації в квартирі
всіх зареєстрованих осіб.

Начальник паспортного столу
Придніпровського РВ зачитала текст
рішення від 03.12.2012 року, з якого
вбачалося, що воно було прийняте за
наслідками розгляду позову ОСОБА_2 до
позивача та його покійного сина ОСОБА_9
(свідоцтво про смерть від 11.06.2014 року
серії НОМЕР_5). При цьому позов був
мотивований наявністю у покійного
сина ОСОБА_9 боргу перед ОСОБА_2 в сумі 30
000 доларів США та наявністю договору
поруки між позивачем та ОСОБА_2, згідно
з яким позивач був зобов'язаний у разі
не повернення зазначеної суми позики
переоформити на ОСОБА_2 свою квартиру.

Позивач не знайомий з ОСОБА_2 та навіть
не чув про його існування, з ним
жодного разу не зустрічався та тим
більше не мав ніяких договірних
відносин, тобто жодних договорів
поруки з ним не укладав. Крім того
позивачу достовірно відомо, що його
покійний син ОСОБА_9 також не був
знайомий з ОСОБА_2 та що він не мав перед
останнім жодних грошових зобов'язань.

Цього ж дня (10.10.2014 року) позивач
звернувся до Придніпровського
районного суду м. Черкаси з проханням
надати інформацію про те, чи дійсно
існує рішення від 03.12.2012 року.

14.10.2014 року позивач дізнався про те, що
рішення від 03.12.2012 року Придніпровським
районним судом м. Черкаси не
приймалося, судом не розглядалася
справа № 2-1144/2012 р., в якій би сторонами
були позивач , його покійний син ОСОБА_9
та ОСОБА_2 Таким чином є очевидним, що
рішення від 03.12.2012 року є сфальшованим.

14.10.2014 року позивачу стало відомо, що
03.10.2014 року ОСОБА_2 на підставі рішення
від 03.12.2012 року через Реєстраційну
службу Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
зареєстрував право власності на
квартиру за собою, що 09.10.2014 року ОСОБА_2
продав квартиру ОСОБА_3, а 10.10.2014 року
ОСОБА_3 продав квартиру ОСОБА_10 Обидві
угоди купівлі-продажу квартири були
посвідчені приватним нотаріусом
ОСОБА_6

Крім того 14.10.2014 року ОСОБА_11 за
допомогою дільничного інспектора
ОСОБА_16 без відома позивача в
незаконний спосіб намагалися
позбавити його фізичної можливості
користуватися квартирою. У відсутність
в квартирі позивача та його дочки
ОСОБА_7, зламали вхідні двері до
квартири та замінили замки. На вхідних
дверях ними була залишена записка
наступного змісту: «власник квартири:
ОСОБА_10 НОМЕР_6 зв'язатись з приводу
ключів». Цього ж дня позивач повернув
собі можливість фізично користуватися
квартирою.

З огляду на вищевикладені обставини
14.10.2014 року позивачем до
Придніпровського РВ УМВС України була
подана заява про вчинення злочину,
внаслідок якого ОСОБА_2 та ОСОБА_10 була
привласнена належна йому квартира.

Виходячи з наведеного вбачається, що
правовим наслідком використання
сфальшованого рішення від 03.12.2012 року є:

- реєстрація 03.10.2014 року Реєстраційною
службою Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
права власності на Квартиру за ОСОБА_2;

- укладення 09.10.2014 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 договору купівлі-продажу
Квартири, згідно з яким останній набув
право власності на Квартиру, та
реєстрація приватним нотаріусом
ОСОБА_6 права власності на Квартиру за
ОСОБА_3;

- укладення 10.10.2014 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_10 договору купівлі-продажу
Квартири, згідно з яким останній набув
право власності на Квартиру та
реєстрація приватним нотаріусом
ОСОБА_6 права власності на Квартиру за
ОСОБА_10

Позивач вважає, що зазначені обставини,
а також наведені правові наслідки
порушують його права власника
квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з п. 5) ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року № 1952-ІV (далі - Закон № 1952-ІV)
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законну силу.

Згідно з ч. ст. 208 ЦПК України судові
рішення викладаються у таких формах, як
ухвали, рішення, постанови.

Згідно з ч. 3 ст. 208 ЦПК України судовий
розгляд закінчується ухваленням
рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦПК України
суди ухвалюють рішення Іменем України
негайно після закінчення судового
розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України розгляд
судом цивільної справи відбувається в
судовому засіданні з обов'язковим
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі.

Виходячи з наведених норм позивач
приходить до висновку, рішення від
03.12.2012 року не є судовим рішенням в
розумінні норм ЦПК України, так як не
мав місця судовий процес, за наслідками
якого воно було б винесене, а також
тому, що Придніпровський районний суд
м. Черкаси його не ухвалював; рішення
від 03.12.2012 року не могло бути підставою
для реєстрації права власності за
ОСОБА_2, так як воно не є судовим
рішенням.

За таких обставин вважає, що рішення
від 03.10.2014 року державного реєстратора
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області про державну
реєстрацію права власності на квартиру
за ОСОБА_2 є незаконним.

Таким чином ОСОБА_2 не є таким, що в
дійсності набув право власності на
квартиру.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу.

Виходячи з наведених норм та
викладених вище обставин можна зробити
наступні висновки:

- не набувши право власності на
квартиру ОСОБА_2 не набув і право її
продажу;

- договір купівлі-продажу від 09.10.2014
року, який був укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та який був посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6, є
недійсним, так як він суперечить нормі
ч. 1 ст. 658 ЦК України, тому що він був
укладений з боку продавця особою, яка
не є власником предмету продажу -
квартири. Наслідком цього є те, що
ОСОБА_3 не набув право власності на
квартиру, а не набувши такого права він
не набув і право її продажу;

- договір купівлі-продажу від 10.10.2014
року, який був укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_10 та який був посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6, є
недійсним, так як він суперечить нормі
ч. 1 ст. 658 ЦК України, тому що він був
укладений з боку продавця особою, яка
не є власником предмету продажу -
квартири. Наслідком цього є те, що
ОСОБА_10 не набув право власності на
квартиру.

Виходячи з того, що зазначені договори
купівлі-продажу є недійсними, тому, як
наслідок, і подальші рішення
приватного нотаріуса ОСОБА_6, як
державного реєстратора в розумінні
Закону № 1952-ІV, про державну реєстрацію
права власності на квартиру спочатку
за ОСОБА_3, а потім за ОСОБА_10 є
незаконними.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, зокрема: визнання права;
визнання правочину недійсним; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону № 1952-ІV дії або
бездіяльність державного реєстратора,
державного кадастрового реєстратора,
нотаріуса, державного виконавця можуть
бути оскаржені до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1952-ІV у
випадку, передбаченому цим Законом,
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з абз. 3 ч. 5 ст. 3 Закону № 1952-ІV
державна реєстрація прав у результаті
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва проводиться нотаріусом,
яким вчинено таку дію.

Виходячи з наведених норм позивач
вважає, що є підстави для звернення з
позовом до суду заяви.

При складанні позовної заяви позивач
позбавлений можливості визначити
об'єктивну ціну позову, так як відсутні
дані про вартість квартири. За таких
обставин ціна позову визначена
попередньо в сумі 24360,00 грн. виходячи з
мінімального розміру судового збору
(243,60 грн. * 100% / 1% = 243,60 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України
суд, враховуючи майновий стан сторони,
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
визначений строк, але не більше як до
ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до довідки від 20.10.2014 року №
3956/04 розмір пенсії в травні - серпні 2014
року складав 1237,29 грн., а в вересні -
жовтні 2014 року - 1247,85 грн. Інших доходів
позивач не має.

В зв»язку з цим просив постановити
рішення, яким

- визнати незаконним та скасувати
рішення від 03.10.2014 року державного
реєстратора Реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області про
державну реєстрацію права власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 09.10.2014 року, який
був укладений між ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
та який був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_6, квартири за адресою:
АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати
рішення від 09.10.2014 року приватного
нотаріуса ОСОБА_6 про державну
реєстрацію права власності на квартиру
за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2);

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 10.10.2014 року, який
був укладений між ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2). та
ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
та який був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_6, квартири за адресою:
АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати
рішення від 10.10.2014 року приватного
нотаріуса ОСОБА_6 про державну
реєстрацію права власності на квартиру
за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_10
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3);

- визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4) право власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 65,4 кв.м.;

- відстрочити сплату решти судового
збору до дати ухвалення судового
рішення за наслідками розгляду даної
позовної заяви;

- судові витрати покласти на
відповідачів по справі.

Позивач ОСОБА_1 25.11.2014 року зменшив
свої позовні вимоги та звернувся з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області, державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Носок Лесі Миколаївни, приватного
нотаріуса Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання незаконними рішень державних
реєстраторів, визнання незаконними
договорів купівлі-продажу квартири та
про визнання права власності на
квартиру.

Свої позовні вимоги мотивував
тим, що в провадженні суду знаходиться
справа його за позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_10, Реєстраційної служби
ЧМУЮ ЧО, приватного нотаріуса ОСОБА_6
про визнання незаконними рішень
державних реєстраторів, про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
квартири та про визнання права
власності на квартиру.

Відповідно до ст. 31 ЦПК
України позивач має право протягом
усього часу розгляду справи змінити
підставу або предмет позову, збільшити
або зменшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову.

З огляду на норму ч. 2 ст. 31 ЦПК України
та враховуючи нижченаведені обставини
вважає за необхідне подати дану заяву
про зменшення та про уточнення
позовних вимог.

З договору купівлі-продажу
квартири від 10.10.2014 року, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 (зареєстровано в реєстрі
за № 4230), вбачається, що ОСОБА_2 продав
квартиру за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_10, а
не ОСОБА_3, як то попередньо було
зазначено в позовній заяві від 21.10.2014
року.

Враховуючи наведене позовні вимоги
стосовно ОСОБА_3 підлягають до
зменшення, а позовні вимоги до ОСОБА_2
та ОСОБА_10 до відповідного уточнення.

Однак при цьому з огляду на
невизначеність на даний час роль
ОСОБА_3 в спірній ситуації та
враховуючи те, що це може бути з'ясовано
під час судового розгляду даної справи,
вважає за доцільне залишити ОСОБА_3 у
якості відповідача по справі.

З рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
06.10.2014 року № 16263578 про проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за
ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)
вбачається, що воно було прийняте
державним реєстратором прав на
нерухоме майно ОСОБА_12 Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

За таких обставин вважає необхідним
залучити у якості співвідповідача по
даній справі Державного реєстратора
ОСОБА_12, так як саме на підставі її
рішення від 06.10.2014 року право власності
на квартиру було зареєстроване за
ОСОБА_2

Враховуючи отриману копію рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 10.10.2014 року № 16388152
державного реєстратора прав на
нерухоме майно приватного нотаріуса
ОСОБА_6 про проведення державної
реєстрації права власності на квартиру
за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_10 позовні
вимоги стосовно приватного нотаріуса
ОСОБА_6 підлягають відповідного
уточнення. Обґрунтування позовних
вимог, які наведені в позовній заяві
від 21.10.2014 року, залишаються незмінним,
але їх необхідно сприймати з
урахуванням обставин, які наведені в
даній заяві.

Крім того Придніпровський районний суд
м. Черкаси надав на заяву від 20.10.2014 року
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_13, лист від
05.11.2014 року № 9089/14-Вих/, з якого
вбачається, що «номер справи, як 2-11442012,
відповідно до обліково- статистичних
карток, в суді відсутній». Тобто це
доводить твердження наведене в
позовній заяві від 21.10.2014 року про те, що
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03.12.2012 року по справі
№ 2-1144/2012р. не є судовим рішенням в
розумінні норм ЦПК України, так як не
мав місця судовий процес, за наслідками
якого воно було б винесене.

В зв»язку з цим просив залучити у
якості співвідповідача по даній справі
державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_12 Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
та постановити рішення, яким

- визнати незаконним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 06.10.2014 року № 16263578
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Носок Л.М. Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
про проведення державної реєстрації
права власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 (податковий номер
НОМЕР_1).

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири від 10.10.2014
року, який був укладений між ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
та який був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_6 Черкаського
міського нотаріального округу
(зареєстровано в реєстрі за № 4230),
згідно з яким було відчужено квартиру
за адресою: АДРЕСА_1.

- визнати незаконним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 10.10.2014 року № 16388152
державного реєстратора прав на
нерухоме майно приватного нотаріуса
ОСОБА_6 Черкаського міського
нотаріального округу про проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за
ОСОБА_10 (податковий номер НОМЕР_3).

- визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4) право власності на
квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною
площею 65,4 кв.м.

- судові витрати покласти на
відповідачів по справі.

Позивач ОСОБА_1, його представник
до довіреності ОСОБА_13 в судовому
засіданні позов підтримали та просили
позовні вимоги задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві, судові
витрати покласти на відповідача ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_10 по
довіреності ОСОБА_14 в судовому
засіданні позов визнав та не
заперечував проти його задоволення.

Представник відповідача
реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області по довіреності
ОСОБА_15 позов не визнала , підтримала
заперечення на позов та просила в
позові відмовити, так як вважає, що
даний спір повинен розглядатися в
адміністративному суді, спору про
право не існує.

Відповідач приватний нотаріус
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 в судове засідання не
з»явилася, надала листа, в якому
просить справу розглядати в її
відсутності, проти задоволення позову
не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Носок Л.М. в судове засідання не
з»явилися, про день слухання справи
повідомлені, про причини неявки суду не
повідомили.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази справи , в
результаті їх повного, об»єктивного та
всебічного дослідження, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав. В судовому
засіданні встановлено, що відповідно
до довідки від 26.12.1991 року № 6437 позивач
ОСОБА_1 оплатив вартість квартири
АДРЕСА_1 в сумі 10 038 рублів. Дана
обставина підтверджується
Реєстраційним посвідченням від 28.01.1992
року, виданим комунальним
підприємством «Черкаське обласне бюро
технічної інвентаризації», запис в
реєстрову книгу №5, за реєстровим №52 -
позивач є власником вищевказаної
квартири.

Відповідно до довідки від 13.08.2014 року №
4747о, виданої комунальним
підприємством «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації», станом на 01.01.2013 року
позивач є власником квартири, йому
видано технічний паспорт з
інвентарним номером 1774.

Судом встановлено, що в квартирі
позивач не проживає . В належній йому
квартирі зареєстрована його донька
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

08.10.2014 року голова кооперативу ОСОБА_8
повідомила позивача про те, що йому
необхідно з'явитися в паспортний стіл
для зняття з реєстрації доньки ОСОБА_7

10.10.2014 року приїхавши в місто Черкаси
позивач з'явився в паспортний стіл
Придніпровського районного відділу
Управління Державної митної служби у
Черкаській області. Начальник
вказаного закладу повідомила його про
те, що до них надійшло рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 03.12.2012 року по справі №
2-1144/2012 р., згідно з яким визнано за
ОСОБА_2 право власності на квартиру та
зобов'язано Придніпровський РВ у м.
Черкаси зняти з місця реєстрації місця
проживання в квартирі всіх
зареєстрованих осіб.

Начальник паспортного столу
Придніпровського РВ зачитала текст
рішення від 03.12.2012 року, з якого
вбачалося, що воно було прийняте за
наслідками розгляду позову ОСОБА_2 до
позивача та його покійного сина ОСОБА_9
(Свідоцтво про смерть від 11.06.2014 року
серії НОМЕР_5). При цьому позов був
мотивований наявністю у покійного
сина ОСОБА_9 боргу перед ОСОБА_2 в сумі 30
000 доларів США та наявністю договору
поруки між позивачем та ОСОБА_2, згідно
з яким позивач був зобов'язаний у разі
не повернення зазначеної суми позики
переоформити на ОСОБА_2 свою квартиру.

Судом встановлено, що позивач ніколи не
був знайомий з ОСОБА_2 та не укладав з
ним договору поруки . Крім цього
позивачу достовірно відомо, що його
покійний син ОСОБА_9 також не був
знайомий з ОСОБА_2 та не отримував від
останнього гроші в борг.

Цього ж дня (10.10.2014 року) позивач
звернувся до Придніпровського
районного суду м. Черкаси з проханням
надати інформацію про те, чи дійсно
існує рішення від 03.12.2012 року та
дізнався, що рішення від 03.12.2012 року
Придніпровським районним судом м.
Черкаси не приймалося, цивільна справа
№ 2-1144/2012 р., в якій би сторонами були
позивач , його покійний син ОСОБА_9 та
ОСОБА_2 не розглядалася. Тому суд
вважає, що рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси є підробленим
.

03.10.2014 року відповідач ОСОБА_2 на
підставі не існуючого рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 03.12.2012 року через
Реєстраційну службу Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області зареєстрував право
власності на квартиру за собою, а потім
09.10.2014 року ОСОБА_2 продав квартиру
ОСОБА_10 Угода купівлі-продажу квартири
була посвідчена приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_6

Крім того 14.10.2014 року ОСОБА_11 в
присутності дільничного інспектора
ОСОБА_16 без відома позивача в
незаконний спосіб намагалися
позбавити його фізичної можливості
користуватися квартирою. Так вони у
відсутності позивача зламали вхідні
двері квартири та замінили замки на
них. Також ними на вхідних дверях була
залишена записка такого змісту:
«власник квартири: ОСОБА_10 НОМЕР_6
зв'язатись з приводу ключів». Цього ж
дня позивач повернув собі можливість
користуватися квартирою, змінивши
замки на вхідних дверях.

Позивачем ОСОБА_1 14.10.2014 року до
Придніпровського РВ УМВС України була
подана заява про кримінальне
правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_2
та ОСОБА_10 була привласнена належна
йому квартира.

Суд вважає, що встановлені судом
обставини дають підстави позивачу
звертатися до суду із даним позовом.

Відповідно до з ч. 1 ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з п. 5) ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року № 1952-ІV (далі - Закон № 1952-ІV)
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законну силу.

Згідно з ч. ст. 208 ЦПК України судові
рішення викладаються у таких формах, як
ухвали, рішення, постанови.

Згідно з ч. 3 ст. 208 ЦПК України судовий
розгляд закінчується ухваленням
рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦПК України
суди ухвалюють рішення Іменем України
негайно після закінчення судового
розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України розгляд
судом цивільної справи відбувається в
судовому засіданні з обов'язковим
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі.

Виходячи з наведених норм суд
приходить до висновку, рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 03.12.2012 року не є судовим
рішенням в розумінні норм ЦПК України,
так як не мав місця судовий процес, за
наслідками якого воно було б винесене,
а також тому, що Придніпровський
районний суд м. Черкаси його не
ухвалював; рішення від 03.12.2012 року не
могло бути підставою для реєстрації
права власності за ОСОБА_2, так як воно
не є судовим рішенням.

Таким чином ОСОБА_2 не є таким, що набув
право власності на квартиру.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього кодексу.

З договору купівлі-продажу
квартири від 10.10.2014 року, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрованого в
реєстрі за № 4230, вбачається, що ОСОБА_2
продав квартиру за адресою АДРЕСА_1
ОСОБА_10, а не ОСОБА_3, як позивач
вказував в позовній заяві. Тому суд не
розглядає вимоги позивача до
відповідача ОСОБА_3

З рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
06.10.2014 року № 16263578 про проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за
ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)
вбачається, що воно було прийняте
державним реєстратором прав на
нерухоме майно ОСОБА_12 Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
.

Крім цього на письмову заяву позивача ,
Придніпровський районний суд м.
Черкаси надав відповідь від 20.10.2014 року
представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_13, в якому
вказано, що «номер справи, як 2-11442012,
відповідно до обліково- статистичних
карток, в суді відсутній». Тобто це
підтверджує доводи позивача про те, що
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03.12.2012 року по справі
№ 2-1144/2012р. не є судовим рішенням в
розумінні норм ЦПК України, так як не
мав місця судовий процес, за наслідками
якого воно було б винесене.

Згідно ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право власності є
непорушним.

Судом встановлено, що позивач,
як власник майна протиправно був
позбавлений права на власності та
підставі не існуючого рішення суду.

Згідно ст. 317 ЦК України -
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Тому суд вважає, що позов слід
задовольнити, визнати незаконним та
скасувати рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
06.10.2014 року № 16263578 державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Носок Л.М. Реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області про
проведення державної реєстрації права
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири від 10.10.2014
року, який був укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_10 та який був посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6
Черкаського міського нотаріального
округу (зареєстровано в реєстрі за №
4230), згідно з яким було відчужено
квартиру за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 10.10.2014 року № 16388152
державного реєстратора прав на
нерухоме майно приватного нотаріуса
ОСОБА_6 Черкаського міського
нотаріального округу про проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за
ОСОБА_10;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною
площею 65,4 кв.м.

- судові витрати покласти на
відповідачів по справі.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони, понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати. Позивач при зверненні з
позовом до суду по квитанції № ПН5844
від 21 жовтня 2014 року сплатив судовий
збір в сумі 243 грн. 60 коп., по квитанції №
ПН 59 33 від 21 жовтня 2014 року сплати
судовий збір за забезпечення позову в
сумі 121 грн. 80 коп., по квитанції № ПН5895
сплатив судовий збір за забезпечення
позову в сумі 121 грн. 80 коп., по квитанції
без номера від 18 листопада 2014 року
сплатив за оголошення в газеті в сумі в
сумі 150 грн. , по квитанції до
прибуткового касового ордера без
номера від 06 листопада 2014 року сплатив
за оголошення в газеті в сумі 60 грн., а
всього 697 грн. 20коп. Тому вказану суму
слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача.

Керуючись ст.41 Конституції України,
ст.ст. 16, 317,391 ЦПК України , ст.ст. 8, 10, 60,
212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд ,-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Визнати незаконним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 06.10.2014 року № 16263578
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Носок Лесі Миколаївни
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області про проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за
ОСОБА_2 віктором Володимировичем
(податковий номер НОМЕР_1).

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири за адресою
АДРЕСА_1 від 10.10.2014 року, який був
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 та
який був посвідчений приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_6
(зареєстровано в реєстрі за № 4230).

Визнати незаконним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 10.10.2014 року № 16388152
державного реєстратора прав на
нерухоме майно приватного нотаріуса
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за
ОСОБА_10 (податковий номер НОМЕР_3).

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 65,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 697 грн. 20
коп.

Апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Черкаської області.

Головуючий:
Л.Д.Колода