З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/853/14-ц
№пр. 2/384/166/2014
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді
з участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Вільшанка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
посилаючись на те, що 16 грудня 2013 року
він уклав з відповідачем договір
позики, за яким надав відповідачу у
користування грошові кошти в сумі 5600
грн. строком на два місяці зі сплатою
щомісячно десяти відсотків від суми
позики. Відповідач зобов'язався
повернути грошові кошти через два
місяці, з виплатою щомісяця десяти
відсотків від суми позики. Позивач
зазначає, що відповідач належним чином
не виконує зобов'язання за договором
позики, в результаті чого виникла
складається з 5600 грн. суми неповерненої
позики та 6160 грн. заборгованості по
відсоткам за користування позикою. У
зв'язку з наведеним позивач просить
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за договором позики в
Позивач в судове засідання не з'явився.
Надіслав до суду заяву про розгляд
справи без його участі, позов підтримує
повністю, просить стягнути з
грн. 00 коп. та судові витрати: судовий
збір в сумі 243 грн. 60 коп. і витрати,
пов"язані з розміщенням оголошення в
газеті "Народне слово" в сумі 120 грн. 00
коп.. Не заперечує проти ухвалення
заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно та
належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК
України, заяви про розгляд справи за
його відсутності до суду не надійшло.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, оскільки позивач не заперечує
проти такого вирішення справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 16
грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір у формі розписки,
згідно якого відповідач отримав позику
у розмірі 5600 грн. зі сплатою щомісячно
відсотків за користування позикою у
розмірі 10% від суми позики на строк два
місяці (а.с. 16).

Згідно зазначеного договору позики
ОСОБА_2 зобов'язався повернути суму
позики та виплатити проценти за
користування позикою в строк до 16
лютого 2014 року.

У зв'язку з неповерненням суми позики
та невиплати процентів за користування
позикою у ОСОБА_2 існує заборгованість
по сумі позики у розмірі 5600 грн. 00 коп.
та процентам за користування позикою
за 11 місяців в сумі 6160 грн. 00 коп., а
всього 11760 грн..

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк. Зобов'язання, строк
виконання якого визначений вказівкою
на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї
події. Якщо строк виконання боржником
обов'язку не встановлений, або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час, боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 545 ЦК України прийнявши
виконання зобов»язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі. Якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов»язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документу у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов»язку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу, а
також розмір процентів встановлений
договором.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною першою ст. 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Як вбачається з наданих квитанцій,
позивач за подання даного позову до
суду, сплатив судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп. та оплатив витрати, пов"язані
з публікацією в газеті "Народне слово"
оголошення про виклик відповідача в
сумі 120 грн. 00 коп., що підлягає
відшкодуванню.

Зібрані у справі докази та їх належна
оцінка, вказують на наявність підстав
для задоволення позову про стягнення з
відповідача на користь позивача 11760
грн. заборгованості за договором
позики, судового збору в сумі 243 грн. 60
коп., сплаченого позивачем при подачі
позовної заяви до суду, виходячи з
розміру, встановленого п.1 ч.2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" та 120
грн. 00 коп. витрат, пов"язаних з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача..

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1046, 1049 ЦК України,
ст.ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ленінакан Республіки
Вірменії, на користь ОСОБА_1 5600 грн. 00
коп. заборгованості по розписці та 6160
грн. 00 коп. процентів за користування
позикою, а всього 11760 (одинадцять тисяч
сімсот шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 363 (триста
шістдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.О.Сорокіна