Справа № 175/3120/14-ц
Провадження № 2/175/1192/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
17 жовтня 2014 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді Бойко О.М.
при секретарі Карпенко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а також справу розглянути без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 28 грудня 2010 року, близько 10 години ЗО хвилин по вулиці Кільченській у м. Дніпропетровську з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1. сталася дорожньо-транспортна пригода.
Вина відповідача підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2011 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України « ... постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі, ОСОБА_1, який на час скоєння пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених ст. 41 цього закону.
У зв'язку з залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 цього Закону МТСБУ понесло витрати в розмірі 765 грн. 91 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3386 від 04.08.2011 року.
Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3 та за кермом якого знаходилася водій, ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ВЕ/5266975, строк дії якого з 15.12.2010 року по 14.12.2011 року.
Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Отже, розмір завданих збитків згідно Висновку №1881 від 21 січня 2011 року, складеного спеціалістом ОСОБА_5 був визначений згідно ст.29 Закону та склав суму в розмірі 23 536 грн. 48 коп. з урахуванням ПДВ, оскільки транспортний засіб відновлено на СТО, яке є платником податку на додану вартість, яке додається.
Таким чином, регламентна виплата склала суму в розмірі 23 536 грн. 48 коп.
Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2010 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 07 липня 2011 року з метою отримання відшкодування звернувся в МТСБУ.
15 липня 2011 року на адресу відповідача було направлено листа про добровільне врегулювання спору з потерпілим, який ОСОБА_1, з невідомих причин не отримано.
Таким чином, завдана шкода, особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була і жодних договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Відповідно до норм ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «А» п. 41.1 ст. 41 закону, МТСБУ 09 серпні 2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 23 536 грн. 48 коп. керуючись нормами п. «А» п. 41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП та відповідно до Наказу МТСБУ №2064 від 09.08.2011 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми коштів та витрат понесених за послуги аварійного комісара.
Що стосується вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат за юридичні послуги у розмірі 1000 грн., суд вваж є їх безпідставними та такими, що не обґрунтовуються жодними доказами, які б підтверджували вказані обставини, а тому в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн. сплачена ними при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212, 215, 214, 224 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 525, 526, 610, 611, 623, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про страхування», суд -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Ідентифікаційний код: 21647131) кошти в розмірі понесених витрат в сумі 23 536 грн. 48 коп., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 765 грн. 91 коп. та суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Бойко