У Х В А Л А

Справа №338/1532/14-ц

10 грудня 2014 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Битківського Л.М., з участю секретаря Дякун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Компанії Andreas Stihl AG and Co KG, третя особа на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції про визнання за позивачкою права власності на ? частину арештованого майна та звільнення з-під арешту майна, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, Компанії Andreas Stihl AG and Co KG про визнання за нею права власності на ? частину гаражів №7,8,9, які знаходяться в смт.Богородчани по вул..Шевченка, 95/10 і зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 Одночасно позивачка поставила питання про зняття арешту і виключення цього майна з акту опису від 27.09.2014 року, який проведено старшим державним виконавцем Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення з ОСОБА_2 в користь компанії Andreas Stihl AG and Co KG коштів у сумі 21056,46 грн.

Ухвалою від 03.12.2014 року судом позовну заяву залишено без руху, оскільки провадження у справі було відкрито за заявою, по якій не сплачено судовий збір за позовною вимогою майнового характеру. Позивачу до 10.12.2014 року було надано строк для сплати недоплаченого судового збору за вимогою майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, виходячи з дійсної вартості спірного майна.

09.12.2014 року представник позивача ОСОБА_4 подав до канцелярії суду квитанцію про сплату судового збору у сумі 243,60 грн. від імені позивачки та заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши в судовму засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна. В ухвалі суду від 03.12.2014 року суд вказав позивачу на необхідність сплатити судовий збір за позовною вимогою майнового характеру виходячи з дійсної вартості спірного майна. Договір купівлі-продажу трьох гаражів, що є предметом судового спору і на котрий посилається позивач, був укладений 31.08.2005 року. А тому вартість гаражів, яка фігурує у цьому договорі в розмірі 1073 грн. є такою, що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Тому, керуючись ч.2 ст.80 ЦПК України, суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем. Виходячи з площі приміщень трьох гаражів у 110,7 кв.м., та вартості аналогічних обєктів, які реалізуються через загальнодоступні інтернет ресурси, суд вважає, що суму судового збору, який підлягає сплаті слід визначити у розмірі 1050 грн., виходячи з орієнтовної вартості спірного майна 210000 грн. (з розрахунку 70 тис.грн. за один гараж) та позовних вимог позивачки, яка претендує на ? цього майна. Оскільки позивачкою оплачено 243,60 грн. судового збору, то недоплачену суму у розмірі 806,40 грн. необхідно доплати. У звязку з цим в судовому засіданні слід оголосити перерву і надати строк для подачі суду доказів сплати судового збору.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Компанії Andreas Stihl AG and Co KG, третя особа на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції про визнання за позивачкою права власності на ? частину арештованого майна та звільнення з-під арешту майна залишити без руху та надати позивачці строк до 23.12.2012 року для подачі суду доказів додаткової сплати судового збору в розмірі 806,40 грн. В судовому засіданні оголосити перерву. Справу призначити до розгляду на 14 год.30 хв. 23.12.2014 року.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя