АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2369/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючого - судді
Марцинкевича А.М.,

суддів: Переверзєвої Н.І., Кізюн О.Ю.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
29 жовтня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом вказавши, що 08
травня 2013 року відповідач ОСОБА_1
позичив у неї 2 000 доларів США, які
зобов'язався повернути через два
місяці. Однак дане зобов'язання ним не
були виконанні,тому з урахуванням
ст.ст. 1048, 1050, 625 ЦК України, позивач
просила стягнути з відповідача
заборгованість за договором позики в
сумі 2092,33 доларів США, що станом на
09.09.2014 року еквівалентно 26823,67 грн. з них
: 2 000 доларів США, що еквівалентно 25 640
грн. - основна сума боргу; 24,17 доларів
США , що еквівалентно 309,85 грн. - проценти
за користування чужими грошовими
коштами; 68,16 доларів США, що
еквівалентно 873,81 грн.- 3% річних за
прострочення повернення позики; 2116,54
грн.- інфляційні витрати, та стягнути
понесенні судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 29 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
борг за договором позики в сумі 2,0
тисячі доларів США, що еквівалентно за
офіційним курсом НБУ станом на 29.10.2014
року 12,95 грн. за 1 долар США 25900 грн., 24,17
доларів США процентів за користування
чужими грошима, що еквівалентно за
офіційним курсом НБУ станом на 29.10.2014
року за 1 долар США 313,00 грн., 3 % річних в
сумі 68,16 доларів США, що еквівалентно за
офіційним курсом НБУ станом на

29.10.2014 року 12,95 грн. за 1 долар США 882, 67
грн., а всього 2092,33 долари США , що
еквівалентно за офіційним курсом НБУ
станом на 29.10.2014 року 12,95 грн. за 1 долар

США 27095,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 270,96 грн.

________________________________________________________________________
___

Головуючий у першій інстанції -
Заворотна О.Л. Провадження
22ц/792/2369/14

Доповідач - Марцинкевич А.М.
Категорія № 27

В апеляційній скарзі відповідач не
погоджується з вказаним рішенням,
вважає його ухваленим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, тому просить змінити його,
ухвалити нове рішення, яким позов
задоволити частково, стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 залишок боргу в сумі 6
000, 00 грн. та стягнути судові витрати
відповідно до задоволених позовних
вимог. В обґрунтування вимог вказав, що
у травні 2013 року позичив у позивачки 16
000,00 грн., що станом на той час було
еквівалентно двом тисячам доларів США,
проте невдовзі повернув їй 10 000,00 грн.
Таким чином, залишок боргу, що підлягає
поверненню ОСОБА_2 складає 6 000,00 грн.
Крім того, позивачка ніколи цього не
заперечувала та неодноразово усно
підтверджувала даний факт в судовому
засіданні, проте надати розписки про
отримання 10 000,00 грн. відмовилась.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Відповідності до ст. ст. 1046-1050 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір є
укладеним з моменту передання грошей.
Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
повинен повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві або
зарахування грошової суми, що
позичалася на його банківських
рахунок.

Ч.1,4 ст. 545 ЦК України передбачено, що
прийнявши виконання
зобов'язання,кредитор повинен на
вимогу боржника видати йому розписку
про одержання виконання частково або в
повному обсязі. У разі відмови
кредитора повернути борговий документ
або видати розписку боржник має право
затримати виконання зобов'язання. У
цьому разі настає прострочення
кредитора.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Крім того, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно до ст.ст. 536,1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановленого
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановляється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що між сторонами по
справі склалися цивільно-правові
відносини, на підставі письмової
розписки від 08 травня 2013 року, із змісту
якої слідує, що ОСОБА_1 позичив у борг у
ОСОБА_2 гроші у сумі 2 тисячі доларів
США, терміном на два місяці, з правом
дострокового повернення (а.с.5). Дану
суму боргу відповідач мав би повернути
08 липня 2013 року, проте ним умов позики
не було виконано у визначений строк, що
і стало причиною звернення позивачки
до суду.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, щодо часткового задоволення
позову, та стягнення із відповідача
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованості згідно суми основного
боргу, процентів за користування
чужими грошима, трьох процентів річних
від простроченої суми та судових
витрат. Щодо відмови про стягнення суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, судом правомірно
застосовано положення ст.ст.533,625 ЦК
України.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції допущено неповноту
судового розгляду, не з'ясовано у
повному обсязі обставин, що мають
значення для справи, те, що суд дав
неправильну оцінку зібраним доказам та
зробив висновки, що не відповідають
фактичним обставинам справи,
суперечить наявним в матеріалах справи
доказами. Оскільки ч.ч. 1,2 ст. 61 ЦПК
України вказано, що належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень.

Крім того, в судовому рішенні
правомірно дана оцінка посиланню
апелянта на те, що частина боргу ним
була повернула, з посиланням на ч.1 ст. 545
ЦК України, тому даний довід
апеляційної скарги, не підлягає на
увагу.

Таким чином апелянтом не було надано, а
судом не здобуто будь-яких достеменних
та переконливих доказів того, що ОСОБА_1
повернув частину боргу ОСОБА_2, а саме 10
000,00 грн. в рахунок погашення основної
суми позики, і йому залишається віддати
ще 6 000,00 грн.

Враховуючи викладені обставини справи
та вищевказані нормативні акти колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції правомірно задоволив
позов частково, стягнувши з
відповідача на користь позивача
заборгованість за договором позики,
проценти за користування чужими
грошима та три відсотки річних від суми
боргу.

Не спростовують висновків суду й інші
доводи апеляційної скарги, вони
фактично зводяться до власної правової
оцінки обставин справи і незгоди
апелянта із висновками суду по їх
оцінці та не впливають на законність
рішення, яке постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини, а тому
апеляційний суд не знаходить підстав
для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 29 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду

А.М.Марцинкевич