№ 336/398/14-ц
№ 2/336/783/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній
І.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому пояснив, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Через деякий час після розірвання
шлюбу сторони помирилися та перебували
у фактичних шлюбних відносинах.

У цей час, ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них
народився син - ОСОБА_4.

У 2012 році сторони припинили
фактичні шлюбні відносини та сумісне
проживання.

Після припинення фактичних
шлюбних відносин відповідач ніякої
матеріальної допомоги на утримання
дітей не надає. Відповідач інших дітей
не має, є працездатним.

Позивач не має можливості
утримувати дітей самостійно, в зв'язку
з чим вона звернулася до суду з
вказаним позовом.

Позивач у судове засідання надала
заяву, в якій просить позов
задовольнити та розглядати справу без
її присутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням в газеті «Запорізька
правда» від 15.02.2014 року, будь-яких заяв
про розгляд справи в його відсутність,
клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Дослідивши заяву позивача,
письмові докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки він
відповідає вимогам закону,
обґрунтований письмовими доказами та
визнається відповідачем.

Судом встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 27.10.2011 року, який було розірвано
20.04.2004 року (а.с.3,4). Сторони мають
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.5, 6), які проживають з позивачкою
(а.с.7), у зв'язку із чим суд дійшов
висновку, що вони знаходяться на її
утриманні.

Відповідач добровільно
матеріальну допомогу на утримання
дітей не надає.

Згідно ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. При визначенні розміру
стягуваних аліментів суд приймає до
уваги стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, позивачки та
відповідача.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Вимоги ч.ч.2-3 ст. 183 СК України
передбачають порядок стягнення
аліментів на двох на більше дітей, який
суд вважає за необхідне застосувати в
даному випадку.

Приймаючи до уваги всі
обставини, суд вважає за доцільне
стягнути з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання дітей
в розмірі 1/3 частини всіх видів
доходів відповідача щомісячно, але не
менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку до
повноліття найстаршої дитини, а саме
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а надалі, у разі
відсутності звернень до суду з вимогою
про зміну розміру аліментів, аліменти з
відповідача стягувати на користь
позивачки на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з вирахуванням тієї рівної
частки, що припадала на дитину, яка
досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Відповідно штампу вхідної
кореспонденції позов пред'явлено 15.01.2014
року (а.с.1).

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України,
рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Витрати по оплаті судового збору
в дохід держави суд вважає за необхідне
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 59-61, 81, 88, 197, 208,
209, 212-215, 224, 226, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, ст.ст.
180, 182, 183, 191 ч.1 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Тирасполь Молдова,
громадянина України, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, починаючи з 15.01.2014 року
аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини всіх видів доходів
відповідача щомісячно, але не менше,
ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку до повноліття
найстаршої дитини, а саме ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а надалі, у разі
відсутності звернень до суду з вимогою
про зміну розміру аліментів, аліменти з
відповідача стягувати на користь
позивачки на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з вирахуванням тієї рівної
частки, що припадала на дитину, яка
досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Тирасполь Молдова,
громадянина України, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1витрати
по сплаті судового збору у розмірі 243,60
грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання
рішення у межах суми платежу за один
місяць.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Запорізької
області через Шевченківський районний
суд м. Запоріжжя шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

19.02.2014