ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
Справа № 197/1717/13-ц

Широківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:
Шевченко О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання:
Гетьманенко О.І.,

позивача:
ОСОБА_1,

представника позивача:
ОСОБА_2,

відповідача:
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Широке
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу, процентів, пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача, який в подальшому
змінив та просив суд про стягнення
за договором процентної позики від
26.09.2012 року, укладеного між сторонами,
а саме:

- суми непогашеної позики - 78900 грн.;

- суми несплачених процентів - 100203 грн.,

- суми нарахованої пені - 37714,20 грн.,

- судових витрат у сумі 2168,17 грн.,

- витрат на правову допомогу у сумі 3000
грн.

Також позивач просить повернути йому
надміру сплачений ним до Державного
бюджету України по даній цивільній
справі розмір судового збору в сумі 98,93
грн.

В обґрунтування зміненої позовної
заяви позивач посилається на те, що
26.09.2012 року між сторонами у справі
був укладений письмовий договір
процентної позики, предметом якого
було передання позивачем у власність
відповідачу строком на шість місяців
коштів в іноземній валюті 5 000 (п'ять
тисяч) Євро та нарахування по них
відсотків, що складає 7 % від розміру
позики. Згідно з Договору позики,
останньою датою повернення боржником
всієї суми отриманих від позивача
коштів та нарахованих по ній відсотків
було визначено 31 березня 2013 року. Кошти
в іноземній валюті у сумі 51682,74
грн. були передані з рук в руки
відповідачу. В свою чергу відповідач
надала йому відповідну розписку, крім
того, на період до погашення позики, по
розписці передала йому на зберігання
правовстановлюючі документи на
квартиру № 44 в будинку № 06 по вулиці
50-т років Жовтня в м. Кривому Розі. З
простроченням строків погашення як
основного боргу, так і щомісячно
нарахованих по ній відсотків,
відповідачем погашена заборгованість
лише у 1000 Євро.

Позивач, представник позивача в
судовому засідання змінені позовні
вимоги та їх обґрунтування,
викладені в позовній заяві
підтримали повністю.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала повністю,
вважаючи позовні вимоги
необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи в
сукупності, приходить до висновку, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково.

Судом встановлено наступні
обставини:

26 вересня 2012 року між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем ОСОБА_4 був укладений
договір процентної позики (а.с.9), сума
позики за цим договором становить 5000,0
(п'ять тисяч) євро. Відповідно до умов
пунктів 2.2 та 2.3 цього Договору,
щомісячний розмір процентів за
користування валютними коштами за цим
Договором складає 7 (сім) % від розміру
позики, які боржник зобов'язався
сплачувати мені щомісячно, не пізніше
15 числа кожного місяця,
наступного за місяцем, в якому такі
проценти нараховуються. Згідно пункту
3.2 цього договору позики, останньою
датою повернення боржником всієї суми
отриманих позикових коштів та
нарахованих по ній відсотків було
визначено 31 березня 2013
року.

Готівкові кошти в іноземній валюті на
загальну суму 5000,0 євро, що по
офіційному обмінному курсу валют
Національного банку України, станом на
26.09.2012 року (100євро =1033.6548 грн.), (а с. 17)
становили суму еквівалентну 51682,74 грн.
(п'ятдесят одна тисяча шістсот
вісімдесят дві гривні 74 копійки), були
передані позивачем з рук в руки
відповідачу ОСОБА_3, безпосередньо у
момент підписання ними - 26 вересня 2012
року цього договору , на підтвердження
чого остання, одночасно з цим, надала
письмову розписку (а.с.10). Також на
підтвердження факту належного
виконання прийнятих на себе
зобов'язань по вищезазначеному
договору, відповідачка, на період до
погашення валютної позики, по розписці
передала мені на відповідальне
зберігання правовстановлюючі
документи на належну їй на праві
власності квартиру № 44 в будинку №06 по
вулиці 50-т років Жовтня в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області, про що
свідчить письмова розписка від неї
(а.с.9).

В силу ст.. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.. 525 ЦК України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Крім того, згідно ст.. 549 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання , він повинен передати
позичальнику неустойку (штраф, пеню),
під якою розуміється грошова сума або
інше майно.

Станом на 23.07.2014 року
заборгованість відповідачем не
виплачена. Позивач та його представник,
уточнили суму заборгованості в
іноземній валюті виходячи з офіційного
курсу гривні до євро Національного
Банку України, який згідно Довідки
Широківського відділення АТ
«Райфайзен Банк Аваль» (а.с.108) станом на
22.07.2014 року, становить за 100 Євро - 1577,5545
гривень.

Відповідно до вимог ст.. 1050 ЦК
України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК
України, стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до тієї частини
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Отже, суд приходить до висновку, що
відповідач повинний повернути
позивачу заборгованість по укладеному
між ними договору процентної позики, що
складає суму основного боргу, суму
несплачених процентів, суму
нарахованої пені.

На основі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 212, 213 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_3
про стягнення боргу, процентів, пені
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
заборгованість за Договором
процентної позики від 26.09.2012 року в
сумі 216 755,99 грн. (тобто еквівалент 13 740
євро по курсу НБУ станом на 22.07.2014
року), яка складається з суми:

- основного боргу в розмірі 78 877,73
грн. (тобто еквівалент 5 000 євро по
курсу НБУ станом на 22.07.2014 року),

- несплачених процентів в розмірі 100
174,71 грн. (тобто еквівалент
6 350 євро по курсу НБУ станом
на 22.07.2014 року),

- пені в розмірі 37 703,55 грн. (тобто
еквівалент 2 390 євро по курсу НБУ
станом на 22.07.2014 року).

В задоволенні іншої частини вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 2 167,56 грн.,
витрати на правову допомогу в сумі
3000 грн.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі
100,04 грн. (платіжне доручення
№ P24A79026 від 22.07.2014 року).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Широківський
районний суд Дніпропетровської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СУДДЯ
О.В.ШЕВЧЕНКО