Справа № 610/3739/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді Муленко Л.М.,

при секретарі Кравченко М.Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2014 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулось до суду із
позовом, в якому просить стягнути із
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором в сумі 433784 грн. 03 коп. та
судові витрати в розмірі 3654,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що
відповідно до укладеного договору
№НАТ0GК01270071 від 22.05.2007 року ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 172593,80 гривень
на термін до 21.05.2027 року.

Відповідач зобов'язувався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановленому
кредитним договором.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором станом на 28.08.2014
року відповідач ОСОБА_2 має
заборгованість 433784,03 гривень, яка
складається з наступного:

- 81644,11 грн. - заборгованість за кредитом;

- 110249,02 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 13456,38 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 228434,52 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

На даний час відповідач продовжує
ухилятись від виконання зобов'язань,
тому позивач змушений звернутись до
суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про час місце
проведення судового засідання
повідомлявся належним чином. В справі
міститься заява представника позивача,
згідно якої вбачається, що він позовні
вимоги підтримує повністю, просить їх
задовольнити.

Відповідач та його представник в
судове засідання також не з'явились,
надали суду заяву про розгляд справи у
їх відсутність та не визнання позову.
Крім того надали письмові заперечення
про невизнання позову в повному обсязі
та застосування до спірних
правовідносин строку позовної давнини.

З наданих заперечень вбачається, що
дійсно між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено договір
№НАТ0GК01270071 від 22.05.2007 року, відповідно
до якого ОСОБА_2 отримав кредит 172593,50
грн. на строк до 21.05.2027 року. Усього
ОСОБА_2 сплатив по договору 90949,69 грн., а
залишок заборгованості за кредитом
становить 81644,11 грн., про що свідчить
наданий позивачем розрахунок
заборгованості. Останній платіж ОСОБА_2
здійснив 29.09.2010 року в сумі 1512,37 грн.

В ст.7.1 кредитного договору зазначено,
що в разі порушення термінів оплати
(зокрема оплати заборгованості не в
повному обсязі) на 120 календарних днів,
позичальник зобов'язаний повернути
(сплатити) суму кредиту (залишок
заборгованості по кредиту), відсотків,
винагороди, пені в останній день
місяця, в якому відбулося порушення
термінів оплати на 120 календарних днів.
Виходячи з наведеного, строк позовної
давнини необхідно вираховувати через
чотири місяці після здійсненого
останнього платежу, тобто з 30.01.2011 року.

30.01.2014 року сплинув строк позовної
давності за вказаним вище договором, а
позивач звернувся до суду лише 11.09.2014
року.

Крім того відповідач та його
представник в запереченнях зазначили,
що згідно ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.
Перебіг позовної давнини за вимогою
кредитора, що випливає з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається відносно кожної окремої
частини з дня, коли вчинилося дане
порушення. Позовна давнина в таких
випадках вираховується окремо по
кожному простроченому платежу. Момент
виникнення у позивача права на позов
виник 30.01.2011 року.

Суд, дослідивши надані позивачем
матеріали справи, враховуючи
заперечення відповідача та його
представника, вважає, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити,
виходячи з наступного:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлено, що
відповідно до укладеного договору
№НАТ0GК01270071 від 22.05.2007 року ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 172593,80 гривень
на термін до 21.05.2027 року (а.с.9-14).

Згідно ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК
України зобовязання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог законодавства.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що останній
платіж був здійснений відповідачем
29.09.2010 року в сумі 1512,37 грн. (а.с.5-8).

Відповідно до ст. 256 ЦК
України, позовна давність це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов»язанням, строк
виконання яких не визначений
або визначений моментом вимоги,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли у кредитора виникає право
пред»явити вимогу про виконання
зобов»язання.

Момент виникнення у позивача права на
позов виник 30.01.2011 року.

30.01.2014 року сплинув строк позовної
давності за вказаним вище договором, а
позивач звернувся до суду лише 11.09.2014
року.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 10.11.2011 року №15 - рп/2011
року, кредитодавцю забороняється
вимагати повернення кредиту, строк
давності якого сплинув.

Інших доказів чи матеріалів, які б
спростовували доводи відповідача та
його представника викладені в їх
письмових запереченнях, позивач суду
не надав.

Оскільки відповідачем було заявлено
вимогу про застосування до спірних
правовідносин строку позовної
давності, позовні вимоги ПАТ КБ
«Приват Банк» не можуть бути
задоволені, а тому суд відмовляє в
задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючить ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215 ЦПК
України, ст.ст.256, 261, 267, 526, ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 433 784,03
гривень та судових витрат в розмірі
3654,00 гривень - відмовити повністю.

Рішення може бути
оскаржене позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Харківської області через
Балаклійський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Муленко

Мотивоване рішення складене 28.11.2014
року.

Суддя
Л.М. Муленко