Справа №303/2592/14-ц
ряд.стат.звіту №43
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний
суд Закарпатської області

в особі :
головуючого-судді Монич В.О.

при
секретарі Чорій Н.В.

з участю : представника
позивача Васильчук В.А.

представника
відповідача

ОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Мукачево
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
виселення.

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовною заявою
про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4 та інших
осіб, які зареєстровані та проживають у
житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідач ОСОБА_2 зобов'язався
повернути кредит і сплатити відсотки
за користування кредитом в строки та
порядку, встановлених договором. З
метою забезпечення виконання
зобов"язань між банком та
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки. Однак
внаслідок неналежного виконання
відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань - виникла сума боргу, тому,
банк звернувся до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Відповідно до рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
30 липня 2013 року за №303/4259/13 в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором МКА1GА00000002 від 18.08.2005 року, в
розмірі 22 583,99 доларів США, що за курсом
7.99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 05.06.2013 року
складає 180 446,08 гривень, звернуто
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок літ. А, загальною площею 81,70
кв.м., житловою площею 43,20 кв.м. та
житловий будинок літери Б. загальною
площею 108,00 кв.м., житловою площею, 35,70
кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1,
що належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_4 в частині 3/8
та ОСОБА_2 в частині 5/8, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № МКА1GА00000002
від 18.08.2005 р.) публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» (49094, м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
„ПриватБанк" всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. У решті позовних вимог
відмовлено. Після прийняття рішення
про звернення стягнення на майно, а
саме, на житловий будинок, всі мешканці
зобов"язані на письмову вимогу
іпотекодержателя добровільно
звільнити житловий будинок протягом
місяця з дня отримання цієї вимоги. 19
березня 2014 року відповідачам була
направлена вимога від 14 березня 2014 року
про добровільне звільнення житлового
будинку АДРЕСА_1 в тридцятиденний строк
з дня отримання цієї вимоги. Просять
виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4 та інших осіб,
які зареєстровані та проживають у
житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
просить їх задоволити, виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та інших осіб, які зареєстровані
та проживають у житловому будинку за
адресою : АДРЕСА_1 та стягнути судові
витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, просив у задоволенні
позову відмовити. Пояснив, що виселення
відповідачів з будинку АДРЕСА_1
суперечить діючому законодавству, а
саме Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Відповідачка ОСОБА_4 судове
засідання не з'явилася, про причини
неявки суд не повідомила, про час і
місце розгляду справи повідомлялася
належним чином, що стверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши їх наявними у справі
доказами, суд приходить слідуючого
висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 30 липня 2013 року за №303/4259/13 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №MKАІGА00000002 від 18
серпня 2005 року в розмірі 22 583,99 доларів
США, що за курсом 7.99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 05.06.2013
року складає 180 446,08 гривень, звернуто
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок літ. А, загальною площею 81,70
кв.м., житловою площею 43,20 кв.м. та
житловий будинок літери Б. загальною
площею 108,00 кв.м., житловою площею, 35,70
кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1
що належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_4 в частині 3/8
та ОСОБА_2 в частині 5/8, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № МКА1GА00000002
від 18.08.2005 р.) публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» (49094, м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
„ПриватБанк" всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки (а.с.17-20).

Частиною 2 статті 40 Закону України
"Про іпотеку" передбачено, що після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов"язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що
після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов"язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк.

В даному випадку з досліджених
матеріалів справи вбачається, що 19
березня 2014 року відповідачам була
направлена вимога від 14 березня 2014 року
про добровільне звільнення житлового
будинку АДРЕСА_1 в тридцятиденний строк
з дня отримання цієї вимоги, яку
відповідачка ОСОБА_4 отримала 24 березня
2014 року, що стверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
(а.с.26-31).

Отже, відповідачі не виконали своє
зобов"язання передбачене ст.109 ЖК
України та ч.2 ст.40 ЗУ "Про іпотеку" та не
вчинили жодних дій, щодо звільнення
житлового будинку АДРЕСА_1,
Закарпатської області, а тому суд
приходить до висновку про необхідність
примусового виселення відповідачів з
предмету іпотеки.

Суд, не приймає до уваги твердження
представника відповідача ОСОБА_2
ОСОБА_3 про необхідність застосування
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» і з цих підстав
відмовити в позові, такяк, ні
відповідачі, ні представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не надали
суду докази, що будинок АДРЕСА_1
використовується відповідачами як
місце постійного проживання, докази, що
даний будинок не перевищує 250 кв.
метрів, що передбачено Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті». Окрім цього, позовні вимоги
стосуються питання щодо виселення, а
згідно даного закону не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку".

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з
боржника на користь позивача слід
стягнути понесені стягувачем судові
витрати в розмірі 243 грн. 60 коп..

Таким чином, вимоги позивача є
підставними і такими, що підлягають
задоволенню. Керуючись ст.ст.10, 60,
88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.40 Закону
України «Про іпотеку», ст.109 ЖК України,
суд, -
в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» - задовольнити.
Виселити
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та інших осіб, які
зареєстровані та проживають у
житловому будинку (предмет іпотеки)
розташований за адресою : АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк",
місцезнаходження: м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50, р/р 0001,
МФО 305299, судові витрати
у розмірі 243 грн. 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
В.О.Монич