Провадження № 2/361/3233/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням та зняття її з
реєстраційного обліку
У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду із даним позовом, в
якому просить суд визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
кімнатою АДРЕСА_1 у зв'язку з
відсутністю за вказаною адресою без
поважних причин понад шість місяців.
В обґрунтування своїх вимог
позивач посилалася на те, що на
підставі ордеру № 177 від 02.09.2010 року,
виданого за рішенням профкому ТДВ
«Броварський завод комунального
устаткування» вона отримала кімнату у
гуртожитку АДРЕСА_1.
Зареєстрованими за вищевказаною
адресою значиться вона, дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та колишній чоловік
ОСОБА_2, шлюб з яким розірвано 22.12.2012
Далі вказує, що у серпні 2010 року
ОСОБА_2 зібрав свої особисті речі та
виїхав з кімнати. Впродовж тривалого
часу не з'являється в ній та не
проживає, живе своїм особистим життя,
поштову кореспонденцію не отримує.
Вважає, що відповідач не проживає в
спірному помешканні понад шість
місяців без поважних причин, не
цікавиться та не турбується житлом, не
утримує його, тому останнього слід
визнати такими, що втратив право на
користування житловим приміщенням.
Дана справа слухається судом повторно.
Заочним рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 24.01.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
визнано таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
Не погоджуючись із вказаним заочним
рішенням 08.11.2014 року ОСОБА_2 подав заяву
про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 23.10.2014 року
скасовано заочне рішення від 24.01.2014
року та призначено дану справу до
судового розгляду.

При повторному розгляді даної справи
позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, дала
пояснення аналогічні фабулі позовної
заяви. Додала, що у серпні 2010 року
відповідач залишив свою сім'ю та став
проживати з іншою жінкою. З цього часу
до свого житла не з'являвся, не
цікавився ним та не сплачував
комунальні послуги.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні
вимоги та пояснення дані позивачкою
підтримала. Додала, що відповідач не
проживає у спірному приміщенні
тривалий час, про поважність своєї
відсутності завідувача гуртожитком не
попереджував. Просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився, про день і час
розгляду даної справи повідомлявся
належним чином, через свого
представника ОСОБА_5 та особисто
судовою повісткою направленою
рекомендованим листом.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, суд вважає
можливим розглянути спір за
відсутності відповідача відповідно до
ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі
матеріалів справи постановити
повторне заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивачки, її
представника, свідків, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї, за ними зберігається
жиле приміщення протягом 6-ти місяців, і
тільки в разі відсутності наймача чи
члена його сім'ї більше 6-ти місяців по
поважній причині вказаний строк може
бути продовжений.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки провадиться в
судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у
пункті 10 своєї постанови від 12.04.1985 року
№2 "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" вказав, що в
справах про визнання наймача або члена
його сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням
необхідно з'ясувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності суд може продовжити
пропущений строк.

Згідно зі ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі
будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у вставленому порядку як
службових жилих приміщень і
гуртожитків. Гуртожитки можуть
використовуватись для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

Порядок надання жилої площі у
гуртожитках підприємств, установ,
організацій, користування цими
гуртожитками та їх утримання
встановлюється Примірним положенням
про гуртожитки, затвердженим
постановою Ради Міністрів України
Української РСР від 03.06.1986 року за № 208.

Враховуючи подібність за змістом
правовідносин щодо користування жилою
площею у гуртожитку з
правовідносинами, що регулюються
загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК
України щодо відсутності осіб, які
мають право користування жилим
приміщенням державного або
громадського житлового фонду у разі
тимчасової відсутності у гуртожитку
особи, якій у ньому надавалася жила
площа, понад шість місяців без поважних
причин, за відсутності підстав для
виселення, вона може бути визнана
такою, що втратила право користування
жилою площею у гуртожитку.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі рішення профкому ТДВ
«Броварський завод комунального
устаткування» № 74 від 01.09.2010 року
ОСОБА_1 на сім»ю в складі двох осіб
(ОСОБА_1 та ОСОБА_3.) 02.09.2010 року видано
ордер № 177 на кімнату у сімейному
гуртожитку або будинку готельного типу
на право зайняття кімнати АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки за №01-142 від
19.11.2013 року, виданої ТДВ «Броварський
завод комунального устаткування» за
адресою АДРЕСА_1 зареєстровано три
особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно із рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 22.03.2012 року розірвано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 28.02.1998
року у Світильнянській сільській раді
Броварського району Київської області.

З актів обстеження житлово-побутових
умов проживання від 24.04.2013 року, 09.08.2013
року, 12.11.2013 року, складених депутатом
Броварської міської ради Київської
області ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1
зареєстрована та проживає спільно із
своєю дочкою ОСОБА_3, 1998 року народження
за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_1 несе витрати
по утриманню кімнати та сплачує вчасно
усі платежі. Зі слів останньої та
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 впродовж
трьох років не проживає та не
з'являється в кімнаті, забрав свої
особисті речі. У кімнаті при огляді не
виявлено жодних особистих речей ОСОБА_2
та ознак, які б свідчили про його
проживання.

Факт тривалого не проживання
відповідача у спірному приміщення
підтвердили також і свідки.

Так свідок ОСОБА_9 завідувач
гуртожитком, пояснила, що у кімнаті № 36
за вищевказаною адресою фактично
проживає лише позивачка та її дочка.
Відповідач у гуртожитку не проживає,
комунальні послуги не сплачує.

Свідок ОСОБА_8 чергова по гуртожитку,
пояснила, що відповідач залишив своє
житло ще у серпні 2010 року більше вона
його не бачила.

Уточнила, що у гуртожитку вона працює 27
років та 30 років проживає у ньому.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що з серпня 2010
року відповідач не проживає у кімнаті,
ніяких платежів не здійснює, своїй
неповнолітній дочці не допомагає.

Суд приймає до уваги покази даних
свідків, так вони є узгодженими між
собою та відповідають матеріалам
справи.

З відповіді на запис № 20/14 від 31.10.2014
року ТДВ «Завод комунального
устаткування» вбачається, що з
листопада 2010 року і до теперішнього
часу ОСОБА_2 не проживає та не сплачує
за комунальні послуги за проживання у
гуртожитку, не попередив завідувача
гуртожитком про поважність своєї
відсутності за місцем реєстрації ні в
усній ні у письмовій формі. ОСОБА_2 не
працював і на даний час не працює на ТДВ
«Завод комунального устаткування».

Відповідно до довідки №01-97 від 04.11.2014
року, виданої ТДВ «Завод комунального
устаткування» ОСОБА_1 мешкає разом із
дочкою ОСОБА_3 за адресою м. Бровари,
вул. Оболонська, буд. 72 кім. 177 та сплачує
комунальні послуги.

З вказаною довідки також вбачається, що
гуртожиток належить ТДВ «Завод
комунального устаткування».

Враховуючи всі наведені обставини, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги є доведеними і такими,
що підлягають задоволенню. У судовому
засіданні достовірно встановлено, що
відповідач понад шість місяців, не
проживає у спірній кімнаті гуртожитку,
не несе витрат по її утриманню,
фактично зберігає лише реєстрацію. У
матеріалах справи відсутні дані щодо
чинення відповідачу перешкод у
користуванні кімнатою та проживанні в
ній. Доказів, які б свідчили про
поважність причин відсутності в
спірному житлі судом здобуто не було.

Відповідач скориставшись своїм правом
на перегляд заочного рішення після
його скасування у судове засідання
повторно не з'являвся, доказів, які б
підтверджували обставини викладені у
заяві про перегляд заочного рішення
суду, а також тих, які б спростовували
доводи позивачки не надав.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1.

Повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити у
загальному порядку встановленому
цивільним процесуальним Кодексом
України.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Броварський міськрайонний суд
Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Н. П. Маценко