справа № 562/2743/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

/заочне/

"25" грудня 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк
Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Здолбунові
Рівненської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

У поданій заяві позивач ОСОБА_1 просить
поділити квартиру АДРЕСА_1, яка є
об'єктом спільної сумісної власності,
виділивши йому та відповідачу ОСОБА_2 у
спільну часткову власність по ? її
частині, право спільної сумісної
власності припинити.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що з 24 травня 1986
року по 27 червня 2003 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
під час якого придбали спірну квартиру,
яка була зареєстрована за позивачем.
Оскільки спірна квартира відповідно до
ст.60 СК України є спільним майном
подружжя, реальний її поділ неможливий,
та у разі поділу їх частки вважаються
рівними, просить визнати їх ідеальні
частки, залишивши майно у спільній
частковій власності.

Сторони у судове засідання не з'явилися
з невідомої суду причини, хоча про
місце та час слухання справи
повідомлялися заздалегідь та належним
чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК
України, клопотань про відкладення
розгляду справи не надходило. Згідно
поданого представником позивача
клопотання позовні вимоги підтримує
повністю та просить розглянути справу
без його участі.

Така сукупність обставин, на думку
суду, не є перешкодою для розгляду
справи у відсутність сторін, оскільки у
матеріалах справи достатньо доказів
про правовідносини сторін і немає
необхідності заслуховувати їх
особисті пояснення з приводу спору.

При таких умовах суд вважає за можливе
винести заочне рішення по справі, при
цьому позивач не заперечує проти
такого порядку вирішення спору.

За вказаних обставин неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши обставини та вивчивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов доведений і підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 24
травня 1986 року по 27 червня 2003 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується рішенням
суду від 27 червня 2003 року та свідоцтвом
про розірвання шлюбу, виданим 06 травня
2004 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Згідно нотаріально посвідченого
договору купівлі продажу від 27 березня
1997 року, зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 21 серпня 2006 року,
позивач ОСОБА_1 однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 придбав під час шлюбу з ОСОБА_2,
а тому це нерухоме майно є спільною
сумісною власністю подружжя.

Положеннями ст.69 СК України
передбачено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

З роз'яснень, які містяться в п.25
постанови Пленуму Верховного Суду
Укаїни №11 від 21 грудня 2007 року «про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ на
шлюб, розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст.71
СК України щодо обов'язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. У разі коли
жоден із подружжя не вчинив таких дій, а
неподільні речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
вважається, що частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інакше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Спірна квартира є однокімнатною та
неподільною, сторони у справі не дійшли
згоди на отримання грошової
компенсації своєї частки та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду, а тому слід
визнати їх рівні частки (по ? частці) без
реального поділу та залишити майно у їх
спільній частковій власності.

З огляду на викладене позовні вимоги є
обґрунтованим та підлягають
задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову з
відповідача на користь позивача
підлягає до стягнення понесені ним
судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, ст.ст.60 - 71 СК
України, ст.ст.368, 370, 372 ЦК України та
керуючись ст.ст. 88, 213-215, 224- 227 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визначити за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 по ? частці кожному,
припинивши їх право спільної сумісної
власності на це нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
дохід держави судовий збір в 243 (двісті
сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом 10 /десяти/ днів з дня
отримання копії заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: