Номер провадження: 22-ц/785/3768/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Горновій А.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представника третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 18 вересня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ТОВ Франко Транспорт, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 липня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_7, ТОВ Франко Транспорт, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та стягнення на предмет іпотеки.

06 вересня 2013 року ОСОБА_3 надала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю компресорної станції, розташовану за адресою: м.Одеса вул.Бугаївська, 47. Мотивуючи вимоги своєї заяви тим, що на теперішній час існує загроза вчинення дій з боку відповідача, повязана з відчуженням спірного майна.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 18 вересня 2013 року заяву задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу місцевого суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином, однак документи підтверджуючі поважність причин неявки до суду ними надано не було, крім того інтереси позивача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_5 представляють їх довірені особи. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону-матеріально правових інтересів позивача, що гарантує за його позовом реальне виконання судового рішення.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України які наведенні у Постанові Пленуму Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову за №9 від 22 грудня 2006 року, суди при вирішенні питання про забезпечення позову мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, ТОВ Франко-Транспорт та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1 000 000 гривень, та звернути стягнення на предмет іпотеки буд. 47, вул.. Бугаївська в м. Одесі.

Суд задовольняючи заяву про забезпечення позову, питання щодо наявності реальної загрози утруднення чи невиконання рішення суду по даній справі, взагалі не розглядав. Позивачка у заяві про забезпечення позову також не зазначає, на чому ґрунтуються її припущення щодо того, що можливе безперешкодно реалізувати спірне майно та яким чином реалізація нерухомого майна утруднить виконання рішення про стягнення періодичних платежів.

Крім того, зазначене приміщення належить особі, яка не є стороною по справі та до якої не заявлено позивачкою позовних вимог.

Саме посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Заходи забезпечення позову, які застосовані судом першої інстанції, суперечать сенсу забезпечення і меті його застосування. Мета застосування заходів забезпечення позову полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Також, при накладенні арешту на спірне нерухоме майно компресорної станціїсудом не було зясовано чи будуть заходи забезпечення позову у вигляді арешту перешкоджати господарській діяльності цього обєкту.

Таким чином, постановляючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обрав заходи забезпечення, якій не перебувають у необхідному (обов'язковому) правовому зв'язку із позовними вимогами та предметом позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначене не врахував, належним чином не з'ясував правову сутність виниклих між сторонами правовідносин та межі забезпечення, не прийняв до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням заходів визначених ухвалою суду.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2013 року не може вважатись законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню .

Ухвала суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції провжиття заходів забезпечення позову не перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ця ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково, ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 18 вересня 2013 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання щодо заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_2