Справа № 142/664/14-ц Провадження № 22-ц/772/3224/2014Головуючий в суді першої інстанції Боднар В. В.
Категорія 27 Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Пащенко Л.В.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 10.06.2014 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про звернення стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ПАТ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про звернення стягнення відповідно до укладеного договору №VIGWA від 23.04.2008 року на предмет іпотеки.

Свої вимоги банк мотивував тим, що 23 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приват банк» та третьою особою ОСОБА_3 був укладений договір №VIGWA згідно якого вона отримала грошові кошти в сумі 23350.00 (долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,96% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.04.2018 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват банк» і ОСОБА_2 23.04.2008 року уклали договір іпотеки №VIGWA, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме - будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1. Відповідно умов договору, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованності за кредитом, яка складається із заборгованності за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

В порушення умов договору ОСОБА_3 умов договору не виконала. Станом на 09.04.2014 року має заборгованість - 43270,14 (Долар США), яка складається із: заборгованості за кредитом - 24020,37 (Долар США), заборгованість за відсотками користування кредитом - 1141,78 (Долар США), заборгованість по комісії за користування кредитом - 74,86 (Долар США), пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15952,61 (Долар США); а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) - 21,04 (Долар США), штраф (процентна складова) - 2059,48 (Долар США). А тому просив звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок розташований за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 10.06.2014 року позов задоволено. Вирішено звернути стягнення на будинок розташованого за адресою АДРЕСА_1. загальною площею 71,70 кв.м, житловою площею 44,10 кв.м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № VIGWA від 23.04.2008 року ) ПАТ КБ «Приватбанк», юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу премету іпотеки.

Виселити ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає у житловому будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити початкову ціну вартості реалізації предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк», юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, р/р 0001, МФО 305299, - 3897,6 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та постановити нове яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Проте, зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1-3 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.ст.525,526 ЦК одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу, актів цивільного законодавства. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором або законом - ст.536 ЦК. Відповідно до ст.610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Укладений сторонами кредитний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК. За порушення зобов'язання у сторони настають наслідки, передбачені ст.611 ЦК.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за осносноим зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Третя особа ОСОБА_3, взявши на себе передбачені договором зобов'язання, скориставшись кредитними коштами на власний розсуд, порушила їх перед банком, чим допустила прострочення боржника (ст.612 ЦК). Станом на 9 квітня 2014 року допустила заборгованість за кредитом, борг за відсотками та штрафні санкції за порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору на загальну суму 43270,14 (Долар США), що за курсом 11,86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2014 року складає 514049,32 грн.. За ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Проте, у зв'язку зі складною фінансово-економічною ситуацією в Україні та знеціненням національної валюти, державою з метою підтримки громадян України, які мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті було прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 3.06.14 року, що набрав чинності 07.06.2014 року, у відповідності до якого введено мораторій (заборону) на примусове відчуження рухомого і нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті.

З огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Пунктом 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», № 1304-VII від 03.06.2014 року, передбачено, що протягом дії цього Закону:

- не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм (частина 4).

З матеріалів справи вбачається, що у іпотеку банку передано житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. який є їх місцем постійного проживання ОСОБА_2 Доказів про наявність у іпотекодавця (відповідача у справі) на праві власності іншого житлового майна суду не надано.

Зазначені обставини мають значення для справи, але суд першої інстанції їх належним чином не з'ясував та не звернув увагу на норми вище вказаного Закону, яким встановлена заборона щодо звернення стягнення на предмет іпотеки протягом його дії та помилково не застосував їх при вирішенні позовних вимог.

З урахуванням цього, рішення суду першої інстанції, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає скасуванню як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: