РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді
Зуб Г.А.,

за участю секретаря
Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду,
в якому з подальшим уточненням просить
стягнути з відповідача ОСОБА_2
компенсацію завданої матеріальної
шкоди в розмірі 26 202,58 грн. та моральну
шкоду в розмірі 50 000,00 грн. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на наступне. 26.07.2014 року о
16.00 год. в м. Харкові на перехресті вул.
О. Гончара та Мироносицької відбулась
ДТП. Відповідач, керуючи автомобілем
НОМЕР_1 не надав дорогу автомобілю
«Рено Кангу» д.н. НОМЕР_2, який рухався
по головній дорозі, внаслідок чого
останній перекинувся та наїхав на
припаркований на вул. Мироносицькій
належний позивачеві автомобіль
«тойота Королла» д.н. НОМЕР_3. Внаслідок
ДТП автомобіль позивача «Тойота
Королла» зазнав значні механічні
пошкодження. Відповідач завдав
матеріальну шкоду позивачеві в
загальному розмірі 26 202,58 грн. Крім
того, внаслідок ДТП, позивачу була
завдана моральна шкода, яка полягає в
зміні умов життя позивача, якість якого
суттєво погіршилась, яку позивач
оцінює в розмірі 50 000,00 грн.

В судове засідання позивач з`явилась,
позов підтримала, просила
задовольнити.

Відповідач в судове засідання
з`явився, проти задоволення позову
заперечував в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного:

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовими
рішеннями у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що Постановою
Київського районного суду м. Харкова
від 08.08.2014 року відповідач був визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.. 124
КУпАП та призначено покарання у
вигляді штрафу в розмірі 391,00 грн.
Вказана постанова набула чинності. (а.с.
5-7).

Як вбачається з свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
автомобіль «TOYOTA COROLLA», держ. номер.
НОМЕР_3 належить позивачеві. (а.с. 3).

Відповідно до довідки, в результаті
ДТП, яка відбулась 26.07.2014 року о 16.00 год.
в м. Харкові на перехресті вул.
Мироносицька - вул. О. Гончара,
автомобіль позивача отримав механічні
пошкодження. (а.с. 4).

Відповідно до досліджених судом
розрахунків, вартість ремонту
автомобіля позивача становить

74 957,58 грн. (а.с. 8-14). Судом встановлено та
визнається позивачем, що позивачу було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 48 755,00 грн. Не відшкодована
матеріальна шкода становить 26 202,58 грн.,
яку просить позивач стягнути з
відповідача.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України, шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. За загальними
правилами, зазначеними у вище вказаних
нормах , тягар цивільної
відповідальності у випадку завдання
шкоди має нести винна у завданні шкоди
особа, якою є водій транспортного
засобу з вини якого сталась ДТП.

Як вбачається з свідоцтва про
реєстрацію, відповідач в момент ДТП
керував автомобілем НОМЕР_4, власником
якого є батько відповідача ОСОБА_4, на
відповідній правовій підставі,
оскільки він зазначений в свідоцтві
про реєстрацію вказаного
транспортного засобу.

Тому, позовні вимоги в частині
стягнення матеріальної шкоди з
відповідача в розмірі 26 202,58 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна..
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини...

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31
березня 1995 року № 4, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

З врахуванням перелічених факторів,
виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає, що заявлений позивачем розмір
відшкодування моральної шкоди в 50 000
гривень є надмірним. Суд враховує
обставини по справі, та вважає , що з
виниклим ДТП позивачу були спричинені
моральні страждання, стресова ситуація
внаслідок ДТП, тривалий час вона
позбавлена можливості використовувати
автомобіль, що суттєво погіршує якість
її життя, оскільки вона перебуває в
декретній відпустці, повинна надавати
пояснення в органах внутрішніх справ,
страховій компанії, суді, що безумовно
змінило її нормальний життєвий ритм,
але інших доказів на підтвердження
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення, істотності
змін в житті ,тощо) не надано. Тому суд
приходить до висновку, що необхідним та
достатнім розміром грошового
відшкодування моральної шкоди, за
вказаних обставин, є відшкодування
моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 212-215,209,218 ЦПК
України, ст. ст. 23, 1166, 1167,1187, Постановою
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_5, на
користь ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_6,
матеріальну шкоду в розмірі 26 202
гривень 58 коп., моральну шкоду в розмірі
5 000 гривень, а всього 31 202 (тридцять
одна тисяча двісті дві) гривень 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_5 на
користь держави судовий збір у розмірі
312 (триста дванадцять) гривень 03 коп.

В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківськоїобласті, через
Київський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів після його
проголошення.

Головуючий -