Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/816/14
Головуючий у 1 інстанції: Мєркулова
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

Панкеєва О.В.,

При секретарі: Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» на
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 17 грудня 2013 року у справі
за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних
збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ПУАТ «ФІДОБАНК»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних
збитків, в якому зазначив, що між АБ
«Факторіал Банк» та громадянами
України 30.11.2006 року було укладено
кредитні договори: з ОСОБА_5 на суму 21
614,40 грн., з ОСОБА_6 на суму 32 490 грн. та з
ОСОБА_7 на суму 32 193,60 грн..

АБ «Факторіал Банк» при перевірці
вищевказаних кредитів встановлено, що
кредити оформлено в порушення діючих
на той час Положень та Регламентів. На
підставі цього було прийнято рішення
звернутися до правоохоронних органів
для перевірки вищевказаних порушень і
осіб причасних до видачі цих кредитів.

У зв'язку з реорганізацією АБ
«Факторіал Банк» правонаступником
якого став ПУАТ «СЕБ Банк», а після
змінив найменування на ПУАТ
«Фідобанк».

06.04.2012 року Жовтневий районний суд м.
Запоріжжя виніс вирок по кримінальній
справі, за якою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
визнано винними у скоєнні злочинів,
передбачених ст., ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК
України( підробка та використання
підробленого документу), а ОСОБА_3 -
додатково ще і у скоєнні злочину за
ст.367 ч.1 КК України(службова
недбалість). Цивільний позов ПУАТ «СЕБ
Банк» на суму 58 560,25 грн. залишено без
розгляду і надано можливість
звернутися до суду в порядку
цивільного судочинства.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 банку було завдано матеріальну
шкоду в сумі 86 298,00 грн. з урахуванням
комісії.

Усього, 01.12.2006 року на поточний рахунок
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_8 надійшли грошові кошти на суму 75
700 грн..

В ході кримінального провадження було
встановлено, що ОСОБА_4 постійно
погашав кредити, але в повному обсязі
своїх обов'язків не виконав і у зв'язку
з чим утворилась заборгованість.

Всього на момент подання позовної
заяви розмір матеріальної шкоди,
завданої відповідачами становить - 109 432
грн., а саме:

- по кредитному договору з ОСОБА_5 сума
заборгованості станом на 15.03.2013 року
перед ПУАТ «Фідобанк», куди входить
прострочені проценти, пеня, комісія,
складає - 33 944,03 грн.;

- по кредитному договору з ОСОБА_7
станом на 15.03.2013 року сума
заборгованості перед ПУАТ „Фітобанк",
куди входить прострочена проценти,
пеня, комісія, складає - 67 483,66 грн.;

- по кредитному договору з ОСОБА_6
станом на 15.03.2013 року сума
заборгованості перед ПУАТ „Фітобанк",
куди входить прострочена комісія,
пеня,складає - 8 004,31 грн..

У зв'язку з вище викладеним просить суд
стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПУАТ «Фідобанк» суму
заборгованості за кредитними
договорами в розмірі - 109 432 грн., а також
судові витрати у розмірі - 1 094, 32 грн..

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 17 грудня 2013 року у
задоволені позову відмовлено.

ПУАТ «ФІДОБАНК» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову
про відшкодування матеріальних
збитків, суд прийшов до правильного
висновку про необгрунтованість
заявлених вимог до відповідачів,
оскільки у разі безпідставного
одержання грошей нараховані проценти
за їх користування відшкодовуються з
осіб, які безпідставно отримали
грошові кошти (ст., ст. 1214, 536 ЦК України).

Судом встановлено, що між АБ «Факторіал
Банк» та громадянами України 30.11.2006
року було укладено кредитні договори: з
ОСОБА_5 на суму 21 614,40 грн., з ОСОБА_6 на
суму 32 490 грн. та з ОСОБА_7 на суму 32 193,60
грн..

АБ «Факторіал Банк» при перевірці
вищевказаних кредитів встановлено, що
кредити оформлено в порушення діючих
на той час Положень та Регламентів. На
підставі цього було прийнято рішення
звернутися до правоохоронних органів
для перевірки вищевказаних порушень і
осіб причасних до видачі цих кредитів.

У зв'язку з реорганізацією АБ
«Факторіал Банк» правонаступником
якого став ПУАТ «СЕБ Банк», а після
змінив найменування на ПУАТ
«Фідобанк».

06.04.2012 року Жовтневий районний суд м.
Запоріжжя виніс вирок по кримінальній
справі, за якою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
визнано винними у скоєнні злочинів,
передбачених ст., ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК
України( підробка та використання
підробленого документу), а ОСОБА_3 -
додатково ще і у скоєнні злочину за
ст.367 ч.1 КК України(службова
недбалість). Цивільний позов ПУАТ «СЕБ
Банк» на суму 58 560,25 грн. залишено без
розгляду і надано можливість
звернутися до суду в порядку
цивільного судочинства.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 банку було завдано матеріальну
шкоду в сумі 86 298,00 грн. з урахуванням
комісії.

Усього, 01.12.2006 року на поточний рахунок
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_8 надійшли грошові кошти на суму 75
700 грн.

За ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже вироком суду підтверджено
протиправність дій відповідачів на час
укладення кредитних договорів на ім"я
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, тобто на час
01.12.2006 року.

Позивачем у позові зазначено, що
матеріальна шкода завдана
відповідачами внаслідок виниклої
заборгованості по кредитним договорам,
укладеними до 01.12.2006р. і яка становить -
109 432 грн., а саме:

- по кредитному договору з ОСОБА_5 сума
заборгованості станом на 15.03.2013 року
перед ПУАТ «Фідобанк», куди входить
прострочені проценти, пеня, комісія,
складає - 33 944,03 грн.;

- по кредитному договору з ОСОБА_7
станом на 15.03.2013 року сума
заборгованості перед ПУАТ „Фітобанк",
куди входить прострочена проценти,
пеня, комісія, складає - 67 483,66 грн.;

- по кредитному договору з ОСОБА_6
станом на 15.03.2013 року сума
заборгованості перед ПУАТ „Фітобанк",
куди входить прострочена комісія,
пеня,складає - 8 004,31 грн..

Заявлена у позові матеріальна
шкода витікає з невиконання договірних
зобов"язань, але відповідачі по справі:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договірних відносин з
Банком щодо виконання кредитних
договорів не мали і не приймали на себе
цивільно-правову відповідальність за
виконання вказаних кредитних
договорів, у тому числі: у вигляді
сплати прострочених процентів, пені та
комісії.

Матеріальна шкода від
недоговірних зобов"язань передбачена
ст. 1166 ЦК України, за якою майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

При цьому відповідно до п. 2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27 березня 1992
року № 6, шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню у повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Однак в матеріалах справи
відсутні докази, що після 01.12.2006 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були винними особами
та здійснювали неправомірні дії,
внаслідок яких спричинено матеріальну
шкоду Банку у вигляді невиконання
вищевказаних кредитних договорів.

Також заявлена матеріальна шкода
не є упущеною вигодою, яку передбачено
ч. 2 ст. 22 ЦК України, бо заборгованість
за кредитними договорами відноситься
до дотримання умов виконання кредитних
зобов"язань і не відноситься до
доходів, які б Банк міг отримати за
звичайних обставин.

За таких обставин справи, колегія
суддів вважає, що рішення суду про
відмову у задоволенні заявленого
позову до відповідачів відповідає
вимогам норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування і задоволення цього
позову не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не
грунтуються на вимогах норм діючого
законодавства і висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК»
відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 17 грудня 2013 року в цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: