АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/1144/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2138/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського
А.В.

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: представника апелянта -
Гураєвського М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 5 серпня 2014
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог: Державна
реєстраційна служба України про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

встановила:

В квітні 2014 року позивач ПАТ "Дельта
Банк" звернувся до суду з позовом та
просив в рахунок погашення
заборгованості у розмірі 55628,97 доларів
США, що еквівалентно 491648грн.85коп., за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 26.12.2007 року,
укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та
ОСОБА_2, звернути стягнення на квартиру
загальною площею 71,9 кв. м., житловою
площею 42,2кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі
іпотеко держателю ПАТ "Дельта Банк"
права власності на вказане майно;
визнати за ПАТ "Дельта Банк" право
власності на предмет іпотеки;
припинити право власності
іпотекодавців ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1; виселити
відповідачів з квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказав,
що 26.12.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УКРСИББАНК" та ОСОБА_2 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№0, відповідно до умов якого
відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 35000 доларів США, який
зобов'язувався повернути у повному
обсязі в строк до 25.12.2017 року або
достроково зі сплатою 13,9% річних за
користування кредитом. В забезпечення
виконання зобов'язання за вказаним
вище кредитним договором 26.12.2007 року
між АКІБ "УкрСиббанк" та

________________________________________________________________________
________

Головуюча в першій інстанції -
Бондарчук Л.А.

Доповідач - Спірідонова Т.В.
Категорія: 19,27

відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 було
укладено договір іпотеки. 08.12.2011 року
між ПАТ "УКРСИББАНК" та ПАТ "Дельта Банк"
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, на підставі
якого до позивача перейшло право
вимоги, яке виникло з кредитного
договору та договору іпотеки у обсязі
та на умовах, що існували у первісного
кредитора. У зв'язку з неналежним
виконанням ОСОБА_2 умов кредитного
договору заборгованість по кредиту
становить 55628,97 доларів США. На
виконання умов кредитного договору та
договору іпотеки відповідачам було
направлено вимогу щодо усунення
порушень умов кредитного договору та
попереджено про звернення стягнення на
предмет іпотеки, проте на дату
звернення до суду з відповідним
позовом відповідачі не виконали своїх
зобов'язань.

Заочним рішенням
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 5 серпня 2014
року в задоволенні позову публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк"
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування усіх обставин, що
мають значення для справи. Представник
апелянта зазначив, що Закон України
"Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" не підлягає застосуванню,
оскільки набрав чинності після подання
представником ПАТ "Дельта Банк" до суду
позовної заяви. Також судом не
враховано, що вказаний Закон обмежує
права позивача на набуття майна у
власність, а тому він не має зворотної
дії в часі та не поширюється на
правовідносини, що виникли між
сторонами. В справі відсутні докази
щодо наявності на праві власності у
відповідачів іншого нерухомого майна.

Апелянт - представник ПАТ "Дельта Банк"
ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 повідомлені
належним чином про час і місце слухання
справи у судове засідання не з'явилися,
причини неявки не повідомили.

Третя особа без самостійних вимог-
представник Державної реєстраційної
служби України повідомлений належним
чином про час і місце слухання справи у
судове засідання не з'явився, причини
неявки не повідомив.

Заслухавши учасника процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
при вирішенні даного спору підлягає
застосуванню Закон України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" (набрав
чинності 7 червня 2014 року), згідно з яким
протягом дії цього Закону не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно.

Судом правильно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року
між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту №0, відповідно
до умов якого позичальнику ОСОБА_2
надано кредит у сумі 35000доларів США, що
еквівалентно 176750грн. зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 13,90% на строк до 25.12.2017 року.

АКІБ "УкрСиббанк" виконав свої
зобов'язання за кредитним договором у
повному обсязі, надавши позичальнику
кредит у сумі 35000 доларів США.

Правонаступником АКІБ "УкрСиббанк" є
ПАТ "УКРСИББАНК".

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором, АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 26 грудня 2007 року уклали
іпотечний договір, відповідно до умов
якого іпотекодавці ОСОБА_2, ОСОБА_3
передали АКІБ "УкрСиббанк" в іпотеку
квартиру №127 за адресою: Хмельницька
область, м.Старокостянтинів,
вул.Ессенська,6, загальною площею 71,9
кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., що
належить іпотекодавцям - на праві
приватної власності: 1/4 частка належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого відділом
приватизації Старокостянтинівської
міської ради 13 листопада 1996 року згідно
розпорядження від 10 вересня 1996 року за
№ 2026; 3/4 частки належить ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Старокостянтинівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 3 жовтня 2007
року за реєстровим №5035.

8 грудня 2011 року ПАТ "УКРСИББАНК" та ПАТ
"Дельта Банк" уклали договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно з яким до ПАТ "Дельта
Банк" перейшло право вимоги за
кредитним договором №0 від 26
грудня 2007 року та договором іпотеки від
26 грудня 2007 року, укладеними між АКІБ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_2, ОСОБА_3

На підставі вказаного договору до
позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
договору про надання споживчого
кредиту заборгованість по кредиту
станом на 21.02.2014 року становить 55628,97
доларів США, а саме: заборгованість за
кредитом - 30212,37 доларів США,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 25416,60 доларів
США.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

7 червня 2014 року набрав чинності Закон
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", згідно з яким протягом дії
цього закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із ст. 4 Закону
України "Про заставу" та/або предметом
іпотеки згідно із ст. 5 Закону України
"Про іпотеку", якщо таке майно виступає
як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що таке
нерухоме майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв.м. для квартири та 250
кв.м. для житлового будинку (підпункти 1,
2 пункту 1 Закону).

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог про звернення стягнення
на предмет іпотеки, оскільки спірна
квартира була передана в забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_2 за
споживчим кредитом, наданим
відповідачу в іноземній валюті,
використовується іпотекодавцями як
місце постійного проживання, загальна
площа квартири не перевищує 140 кв.м.

Тому, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що звернення стягнення на
предмет іпотеки є таким, що
суперечитиме Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті". Оскільки
відсутні підстави для звернення
стягнення на квартиру, суд першої
інстанції правомірно відмовив у
задоволенні позовних вимог про
виселення відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Закон України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" застосовується лише
на стадії реалізації майна під час
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки, є
безпідставними, так як цей закон
встановлює як заборону ухвалення
рішення про звернення стягнення на
житлове майно, яке є предметом іпотеки,
так і заборону відчуження такого майна
за рішенням суду, яке було ухвалено до
набрання чинності цим Законом.

Доводи представника ПАТ "Дельта Банк"
про те, що Закон України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" набрав чинності
після подання до суду представником
ПАТ "Дельта Банк" позовної заяви, а тому
він не підлягає застосуванню, не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки,
відповідно до чинного законодавства,
суд першої інстанції при ухваленні
рішення застосовує закон, який є чинним
на час ухвалення такого рішення.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 5 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду Т.В.Спірідонова