Єдиний унікальний номер 741/194/14-ц
Провадження № 2/741/109/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка
18 лютого 2014
року

Носівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді
Киреєва О.В.,

з участю секретаря
Драбиноги С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
кредитної спілки "Аккорд" (далі -
Позивач) до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, мотивуючи його тим, що 26 січня
2008 року між нею та відповідачем було
укладено кредитний договір № 54 (далі -
Договір). Відповідно до умов Договору
кредитна спілка надала ОСОБА_1 кредит у
розмірі 5 000 грн. У зв'язку з
невиконанням відповідачем взятих на
себе зобов'язань по поверненню
кредитних коштів, утворилась
заборгованість у розмірі 8 227,21 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 8 227,21 грн. та витрати по сплаті
судового збору.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, до суду направив
клопотання про розгляд справи без
участі представника кредитної спілки,
просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, направила заяву про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давності, просила
розгляд справи провести без її участі
та у задоволенні позову відмовити.

Суд проводить розгляд справи в
відсутності сторін за наявними у
справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд
розглядає справу без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 26
січня 2008 року між кредитною спілкою
«Аккорд» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 54, що
підтверджується його копією (а.с. 9-10).

Відповідно до умов договору ОСОБА_1
отримала грошові кошти в сумі 5 000 грн.
на строк 12 місяців, тобто з 26 січня 2008
року по 26 січня 2009 року, з цільовим
призначенням - на пральну машину, меблі.

З матеріалів справи вбачається, що
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо
повернення кредиту заборгованість за
кредитним договором № 54 від 26 січня 2008
року склала 8 227,21 грн., з яких: 1648,65 грн. -
заборгованість по тілу кредиту, 3 367,32
грн. - заборгованість по процентах, 1 648,65
грн. - нараховані штрафні санкції, 1 562,59
грн. - інфляційна складова та 3 % річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.п. 3.2.2 п. 3.2 Договору
позичальник, крім іншого, зобов'язаний
погашати кредит та сплачувати проценти
у порядку визначеному розділом 4 цього
Договору «Порядок надання/погашення
кредиту та нарахування/сплати
процентів».

Судом встановлено, що пунктом 4.3
Договору сторони погодили
рекомендований графік платежів, який
складається із визначених строків,
розмірів погашення кредиту та виплати
процентів.

З матеріалів справи вбачається, що
останній платіж за Договором був
проведений відповідачем 3 жовтня 2008
року. За період з 26 жовтня 2008 року і по 13
серпня 2013 року жодного платежу по
сплаті заборгованості за кредитом
сплачено не було, що підтверджується
розрахунком суми заборгованості (а.с. 4).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Пунктом 9.1 Договору сторони погодили
строк позовної давності за спорами, які
виникають із цього договору, протягом
п'яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
з дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та
зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Зазначена правова позиція
сформульована в постанові Верховного
Суду України від 6 листопада 2013 року по
справі № 6-116цс13 та № 6-120цс13.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Право вимоги у позивача на пред'явлення
позову щодо примусового стягнення в
судовому порядку заборгованості за
кредитним договором виникло з
настанням часу не сплати відповідачем
чергового платежу, тобто починаючи з
наступного дня після настання строку
платежу.

Згідно з графіком платежів та
розрахунку суми заборгованості за
кредитним договором № 54 від 26 січня 2008
року строк позовної давності в даному
випадку розпочався з 27 жовтня 2008 року
та закінчився 27 жовтня 2013 року.

До суду позивач звернувся 22 січня 2014
року, тобто за межами встановленого
Договором строку позовної давності.

Позивач не порушував питання щодо
поновлення строків позовної давності,
не зазначив поважність причин
пропущення позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою про застосування наслідків
спливу позовної давності (а.с. 21).

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про необхідність
застосування у справі строків позовної
давності та відмовити в задоволенні
позовних вимог кредитної спілки
«Аккорд» в зв'язку зі спливом строків
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 260, 261, 267 ЦК
України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову
кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в зв'язку зі
спливом позовної давності.

На рішення сторонами може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя
О.В.Киреєв