Провадження № 2/202/5539/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2014 року року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві позивач посилалася на те, що 12 квітня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в Індустріальному Відділі реєстрації актів громадського стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 165. У шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з відповідачем проживали однією сім'єю довгий час, однак подружні відносини між ними припинилися в травні 2014 року, а з кінця вересня 2014 року однією сім'єю не проживають, відповідач пішов з сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги, що призводить до постійних сварок та скандалів. Спору про поділ майна не має. Просила шлюб розірвати.

Відповідно до заяви від 22.12.2014 року Позивач просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідно до заяви від 22.12.2014 року Відповідач просив справу розглядати без його участі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. .

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між сторонами 12 квітня 2003 року в Індустріальному відділі реєстрації актів громадського стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 165 був зареєстрований шлюб. В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що сторони з вересня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спір щодо розділу майна відсутній.

Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що причини, якими мотивує позивачка свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (49108, АДРЕСА_1), зареєстрований 12 квітня 2003 року в Індустріальному відділі реєстрації громадського стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 165, які мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар