Справа № 465/9714/13
Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/7888/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю: позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2
та Львівського комунального
підприємства «Сонячне» на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 04 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 04 листопада 2014 року
задоволено частково позов Львівського
комунального підприємства «Сонячне»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Львівського комунального підприємства
«Сонячне» заборгованість за утримання
та обслуговування будинку в сумі 80,75
грн., заборгованість за послуги з
центрального опалення в сумі 1288,59 грн.
та 78 грн. судових витрат, а всього 1447
(тисячу чотириста сорок сім) грн. 34коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та
Львівське комунальне підприємство
«Сонячне».

ОСОБА_2 не погоджується з оскаржуваним
рішенням частково, оскільки вважає, що
розрахунок заборгованості за послуги з
теплопостачання є недостовірним.

Просить рішення суду першої інстанції
«переглянути» у частині стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання в сумі 1288,59 грн.

В апеляційній скарзі ЛКП «Сонячне»
зазначає, що оскаржуване рішення є
незаконним, ухваленим з неповним
з'ясуванням всіх обставин справи.
Вважає, що районний суд повинен був
задовольнити позовні вимоги щодо
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за
весь період існування такої
заборгованості.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ЛКП
«Сонячне» заборгованість за
житлово-комунальні послуги у розмірі
3079, 86 грн.

Колегія суддів вважає можливим
розглядати справу у відсутності осіб,
які беруть участь у справі, у тому числі
і представника апелянта ЛКП «Сонячне»,
котрі належним чином відповідно до
вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені
про час та місце розгляду справи, але не
з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів не
вбачає підстав для їх задоволення,
виходячи із наступного.

Закон України «Про житлово - комунальні
послуги» визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають в сфері надання
та споживання житлово - комунальних
послуг між їх виробниками, виконавцями
і споживачами, а також їхні права та
обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для
висновку, що він належить до
нормативного акту спеціальної дії,
який регулює відносини, що виникають
між виробниками, виконавцями,
споживачами у процесі створення,
надання та споживання житлово -
комунальних послуг.

Разом з тим ст.4 Закону України «Про
житлово - комунальні послуги»
передбачає, що законодавство України у
сфері житлово - комунальних послуг,
крім цього Закону, базується на
Конституції України і складається з
нормативно - правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства та
інших нормативно - правових актів, що
регулюють відносини у сфері житлово -
комунальних послуг.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про
житлово - комунальні послуги»
встановлено, що балансоутримувачем
будинку є власник або юридична особа,
яка за договором з власником утримує на
балансі відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно із законом.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_2
проживає у квартирі АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві приватної
власності.

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на
обслуговуванні ЛКП»Сонячне».

ЛКП»Сонячне» надає відповідачу
послуги з утримання та обслуговування
будинку, що стверджено представленими
суду договорами.

Також судом встановлено, що позивач є
покупцем теплової енергії, яка
постачається ЛМКП »Львівтеплоенерго»
згідно договору №2736/Ф від 05.08.2002 року,
яку надає споживачам, у тому числі
мешканцям квартири АДРЕСА_1.
Нарахування плати за послуги з
теплопостачання здійснюється на
підставі тарифів, визначених рішеннями
виконкому Львівської міської ради, які
не скасовані та є чинними.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно із ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону
України " Про приватизацію
державного житлового фонду" та Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими
територіями, власники приватизованого
житла в багатоквартирних будинках
є співвласниками всіх допоміжних
приміщень будинку та його
технічного обладнання і повинні
сплачувати свою частку витрат у
загальних витратах на утримання
будинку (житла) та при будинкової
території пропорційно до займаної
площі. Послуги з утримання будинків і
споруд і при будинкових територій
зобов'язані сплачувати як
квартиронаймачі, так і власники
викуплених та приватизованих квартир.

Оскільки квартира відповідача
належить до приватної власності, то
вона зобов'язана вносити плату за
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій.

У склад послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
входить прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкових територій, санітарно -
технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо ( п. 2 ч.1 ст. 13 Закону
України «Про житлово - комунальні
послуги»).

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач надає такі послуги, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Таким чином, правовідносини, що
виникли між сторонами у справі - це
правовідносини між виконавцем послуг
та споживачем послуг.

Статтями 20, 21 Закону України " Про
житлово- комунальні послуги"
визначені обов'язки споживача та
виконавця житлово- комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово- комунальних послуг,
підготовленого на основі Типового
договору, а також оплата житлово-
комунальних послуг у строки ,
встановлені договором або законом (
п.п. 1, 5 ст. 20 Закону), а обов'язком
виконавця - надання послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством, а також підготовка та
укладення зі споживачем договору про
житлово- комунальні послуги.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
"Про теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Такий обов'язок несе споживач теплової
енергії також за вимогами п.5 ч.3 ст.20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", відповідно до якого споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

За нормами ст. 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» розмір
плати за комунальні послуги
розраховується, виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.12 Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 у разі
встановлення будинкових засобів
обліку теплової енергії споживач
оплачує послуги згідно з їх
показаннями пропорційно опалюваній
площі (об'єму) квартири (будинку
садибного типу).

Згідно Правил розрахунків
двоставкового тарифу на теплову
енергію та гарячу воду, затверджених
Наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 08.09.2000р. №191,
рішення про перехід до розрахунків між
споживачами та теплопостачальними
організаціями за двоставковими
тарифами приймається місцевими
органами виконавчої влади та
самоврядування (п.1.2 Правил);
двоставковий тариф - це тариф на
послуги теплопостачання, який
складається з річної вартості
обслуговування одиниці приєднаного
теплового навантаження та вартості
одиниці спожитої теплової енергії (п.1.4
Правил); приєднане теплове
навантаження визначається технічними
умовами на приєднання споживача та
обумовлюються договором між
теплопостачальною організацією та
споживачем про використання теплової
енергії та гарячої води, а кількість
спожитої теплової енергії
обчислюється теплолічильником або при
його відсутності за розрахунком згідно
з Правилами користування тепловою
енергією.

Твердження апелянта ОСОБА_2 про те, що
розрахунок заборгованості за послуги з
теплопостачання є недостовірним,
колегія суддів вважає безпідставними,
так як належними та допустимими
доказами, що є її обов'язком відповідно
до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, нею
не доведено, що розмір заборгованості є
іншим, ніж визначений судом.

Неспроможними, на думку судової
колегії, є доводи ЛКП «Сонячне» про те,
що районний суд повинен був
задовольнити позовні вимоги щодо
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за
весь період існування такої
заборгованості.

Колегія суддів вважає, що оцінюючи
зібрані по справі докази, суд
дотримався встановленого ст.212 ЦПК
України принципу оцінки доказів,
відповідно до якого суд на підставі
всебічного, повного й об'єктивного
розгляду обставин справи аналізує і
оцінює докази як кожен окремо, так і в
їх сукупності, у взаємозв'язку, в
єдності і протиріччі, і ця оцінка
повинна спрямовуватися на
встановлення достовірності чи
відсутності обставин, які
обґрунтовують доводи і заперечення
сторін, дав їм належну оцінку та
обґрунтовано дійшов висновку про
часткове задоволення позову.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення в повній мірі відповідає цим
вимогам.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для їх задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Львівського комунального підприємства
«Сонячне» відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 04 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: