КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/5147/14-ц
Провадження № 2/505/2275/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Котовськ Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 із вказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 10.05.2003 року вона перебувала із відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі до 10.12.2010 року. За час проживання у шлюбі у сторін по справі народилося двоє дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка ОСОБА_5.

Після розірвання шлюбу у зв'язку із тим, що відповідач по сплачував позивачу коштів на утримання малолітніх дітей, між сторонами по справі було досягнуто згоди, відповідно до ст.189 СК України, що ОСОБА_2 подарує ОСОБА_1 житловий будинок у АДРЕСА_1 у рахунок сплати аліментів на дітей.

Сторони стверджують, що із вказаним питанням вони зверталися до приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу ОСОБА_6, але у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та відповідно і растрового номеру, який є істотною умовою для посвідчення договору дарування, посвідчити договір дарування вказаного житлового будинку у позасудовому порядку вони не мають можливості.

З огляду на вищенаведене, позивач просила суд визнати дійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, який мав місце 22 жовтня 2014 року, між нею - ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 22.10.2014 року - дійсним та визнати за позивачем ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований у АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду клопотання, відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав.

Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 14.02.2012 року та свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 30.10.2003 року, сторони по справі являються батьками малолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2010 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 травня 2004 року належить житловий будинок у АДРЕСА_1.

Сторони, згідно матеріалів справи домовились, що ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, віддарує ОСОБА_1 житловий будинок у АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів справи, сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і 05.08.2014 року відбулося його повне його виконання, тобто ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1, отримала в дарунок житловий будинок у АДРЕСА_1.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 632, 638 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, який мав місце 22 жовтня 2014 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 22.10.2014 року - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований у АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили в порядку ст.233 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Бондаренко