Справа № 441/60/14
Головуючий у 1 інстанції: Яворська
Провадження № 22-ц/783/5760/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи:30
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Ванівський О.М.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
додаткове рішення Городоцького
районного суду Львівської області від
14 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Додатковим рішенням Городоцького
районного суду Львівської області від
14 липня 2014 року доповнено рішення
Городоцького районного суду
Львівської області від 13 березня 2014
року, а саме зазначивши в резолютивній
частині рішення - в іншій частині
стягнення судового збору відмовити.

Вищезгадане додаткове рішення в
апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_5.
Вважає дане рішення незаконним
оскільки суд фактично змінив мотивацію
рішення, зазначив нові обставини
справи, також зазначив, що ОСОБА_5
відмовився від позовних вимог в
частині стягнення 17 850 грн. за неналежне
виконання зобов"язань, як 30% річних, що
були обумовлені сторонами в договорі
позики. В зв"язку з наведеним, просить
додаткове рішення скасувати. Також
просить вирішити питання, щодо
повернення оригіналу письмового
доказу - розписки від 25.06.2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та законність і
обґрунтованість додаткового рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення із
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги,
з приводу якої сторони подавали докази
і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Ухвалюючи з власної ініціативи
додаткове рішення про судовий збір
(судові витрати) суд додатково
встановив нові обставини справи та
доповнив мотивувальну частину рішення
від 13 березня 2014 року, а саме: зазначив,
що після встановлення судом, що до
укладення спірного договору між
сторонами існували певні відносини
внаслідок яких у ОСОБА_3 перед ОСОБА_5
виникло грошове зобов"язання, і позивач
користуючись своїм правом в порядку
ст.31 ЦПК України зменшив позовні вимоги
та просив стягнути з відповідача
ОСОБА_3 основний борг п"ятдесят тисяч
гривень і судовий збір в сумі 887 грн.,
суд прийшов до висновку про часткове
задоволення позову. В цьому ж рішенні
суд зазначив, що вирішивши питання про
право ОСОБА_5 на стягнення суми боргу у
заявленому позивачем в судовому
засіданні зменшеному розмірі, а саме,
підтримання позову тільки в частині
основного боргу, що потягнуло
зменшення розміру судового збору на
користь позивача, суд не конкретизував
відмову, яка стосується суми судового
збору.

З такими підставами для ухвалення
додаткового рішення колегія суддів не
погоджується з наступних підстав.

Додатково встановивши обставини
справи в додатковому рішенні, суд
фактично навів мотивацію причин
відмови в позові в частині стягнення 30%
річних за договором позики, яка
відсутня в рішенні суду від 13 березня
2014 року.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_5
не просив вирішувати питання судових
витрат та суму таких не зазначав.

Як вбачається з рішення суду від 13
березня 2014 року, суд позов ОСОБА_5
задовольнив частково, та стягнув
судові витрати в порядку вимог ст.88 ЦПК
України, а саме задовольнивши позов на
суму 50000 грн. та стягнув з відповідача
судовий збір пропорційно до розміру
задоволеної вимоги, що становить 500 грн.
а відтак, доповнення основного рішення
від 13 березня 2014 року фразою - в іншій
частині стягнення судового збору
відмовити, є недопустимим.

З врахуванням вищенаведеного, в суду
першої інстанції не було жодних
підстав для ухвалення додаткового
рішення в частині вирішення питання
судових витрат та встановлення в
мотивувальній частині додаткового
рішення додаткових мотивів причин
часткового задоволення позову, в
зв"язку з чим колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід
задовольнити, а додаткове рішення
Городоцького районного суду
Львівської області від 14 липня 2014
скасувати.

Що ж до вирішення питання, щодо
повернення оригіналу письмового
доказу - розписки від 25.06.2012 року, то
слід зазначити, що такий доказ на
підставі якого ухвалено рішення
Городоцьким районного суду Львівської
області від 13 березня 2014 року про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
не підлягає поверненню, оскільки
зобов"язання згідно такої розписки
замінено рішенням суду яке набрало
законної сили та підлягає
обов"язковому виконанню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.4 ч.1ст. 309,
ст.313, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити.

Додаткове рішення Городоцького
районного суду Львівської області від
14 липня 2014 року скасувати.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набранням рішення законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.М. Курій

О.М. Ванівський