Провадження № 2/520/1994/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді
Луняченка В.О.

при секретарі
Лазнікові І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, третя особа ПАТ «
Ерсте Банк» про встановлення права
власності та звільнення його з-під
арешту.

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
звернувся ОСОБА_1 із позовними вимогами
про визнання за ним права власності на
автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2000 року
виготовлення, шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно
до умов правочину. Укладеному 05 липня
2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також
скасувати постанову винесену Першим
відділом ВДВС МУЮ Київського району м.
Одеси від 04.10.2010 року , якою було
накладено арешт на автомобіль марки
TOYOTA CAMRY 2000 року виготовлення, шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав позов у
повному обсязі, та просив суд визнати,
що шляхом укладення 05.07.2010 року
письмової угоди у вигляді розписки від
ОСОБА_2 про отримання коштів від ОСОБА_1
за відчуження транспортного засобу
належного їй, фактично було укладений
договір купівлі-продажу автомобілю.
Доказами укладення саме договору
купівлі-продажу, на думку представника
позивача, є довіреність від 13 червня 2011
року, згідно до умов якого ОСОБА_1
отримав права на користування,
володіння та розпорядження
автомобілем. У зв'язку із фактичним
переходом права власності на
транспортний засіб, винесення
постанови від 04.10.2010 року про арешт
автомобілю, як майна боржника ОСОБА_2,
відповідно до вимог позивача
підтриманих у судовому засіданні
представником, є незаконною, такою що
порушує права власника автомобіля -
ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_4 до судового
засідання двічі поспіль не з'явилась, у
зв'язку з чим, судом розглянута справа
відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК
України на підстав наявних у ній даних.

Представник відповідача першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управляння юстиції до судового
засідання не з'явились, надавши заяву
про розгляд справи за їх відсутністю.

Представники третій особи ПАТ « Ерсте
Банк» до судового засідання не
з'явились, заяв про відкладення
розгляду справи або повідомлень про
поважність причин відсутності не
надали.

Суд на підстави наданих доказів та
пояснень представник позивача,
розглянувши справу,вважає, що позов не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав:

Як встановлено у судовому засіданні
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу - автомобілю
марки TOYOTA CAMRY 2000 року виготовлення, шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1,
належить ОСОБА_2 Відповідно до наданої
копії довіреності від 13.06.2011 року
ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 право
представляти її інтереси в органах
нотаріату, відповідних органах ДАІ або
будь-яких інших установах,
підприємствах та організаціях
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності з усіх без винятку
питань, пов'язаних із користуванням,
експлуатацією та продажем належного їй
на праві власності автомобілю марки
TOYOTA CAMRY 2000 року виготовлення, шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Таким чином на момент реєстрації у
нотаріусу довіреності - 30.06.2011 року -
ОСОБА_2 вважала його своєю власністю,
незважаючи на те, що раніше 05.07.2010 року
начебто продала його, отримавши від
ОСОБА_1 кошти, про що написала розписку.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Згідно ч.4 ст. 334 якщо
договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Правовідносини стосовно правочинів,
пов'язаних із відчуженням транспортних
засобів, регулюються також і
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року № 1338, якою
затверджені Правила державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин на
шасі, автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок (далі -
Правила), згідно з п. 2 яких вони є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб. Відповідно до п. 4
зазначених Правил перед відчуженням
транспортний засіб повинен бути знятий
з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 44
цих Правил зняття з обліку
транспортних засобів здійснюються
після їх огляду в підрозділі ДАІ на
підставі заяви власника з поданням
документа, що посвідчує його особу.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ, залишався
зареєстрованим за ОСОБА_2 Заява від
останньої про зняття з обліку
автомобіля не подавалась і його огляд
органами ДАІ не здійснювався. Не
надходила така заява й від ОСОБА_1, який
мав на те повноваження за дорученням
від власника автомобіля.

Пунктом 43 Правил передбачено, якщо
транспортний засіб знімається з обліку
у зв'язку з його відчуженням, у
свідоцтві про реєстрацію (технічному
паспорті) робиться відмітка про зняття
з обліку транспортного засобу для
реалізації в межах України.

До вчинення цих дій ОСОБА_2 не мала
права відчужувати спірний автомобіль,
а позивач його придбати.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил
правомірність придбання транспортного
засобу підтверджується зазначеними в
них документами, зокрема:
довідкою-рахунком, виданою за формою
згідно з додатком №1 до цих Правил,
договором та іншими посвідченими в
установленому порядку документами, що
встановлюють право власності на
автомобіль. Бланки довідок-рахунків є
бланками суворого обліку і
виготовляються в порядку,
передбаченому постановою Кабінету
Міністрів України від 19 квітня 1993 року
№283.

Сукупність зібраних судом доказів
свідчить про те, що в установленому
порядку договір купівлі-продажу
спірного автомобіля між його власником
і ОСОБА_1 не укладався, а з огляду на
викладене посилання як на підставу
набуття права власності на автомобіль
на розписку від 05 липня 2010 року є
безпідставним, оскільки суперечить
вищезазначеним вимогам закону.

У зв'язку із находженням на примусовому
виконанні у Першому Київському відділі
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-5935/10, який видав Київський
районний суд м. Одеси 14.09.2010 року про
стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на
користь ПАТ « Ерсте Банк» у розмірі
891234,91 грн, та виконавчого листа №2-5935/10.
Який видав Київський районний суд м
Одеси 14.09.2010 року про стягнення
грошової суми з ОСОБА_2 на користь ПАТ «
Ерсте Банк» у розмірі 1820 грн.,на
підставі заяви стягувача державним
виконавцем 04.10.2010 року було винесено
постанову про арешт будь-якого майна
боржника ОСОБА_2, та оголошення
заборони на його відчуження.

У відповідності до ч.1 ст. 60 Закону
України « Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки в установленому законом
порядку позивач не набув права
власності на спірний автомобіль,
відповідно до вищезазначеної норми
закону в нього відсутнє право вимоги
щодо скасування постанови державного
виконавця про накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, третя
особа ПАТ « Ерсте Банк» про
встановлення права власності на
автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2000 року
виготовлення, шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1,та
скасування постанови про арешт
автомобілю марки TOYOTA CAMRY 2000 року
виготовлення, реєстраційний номер
НОМЕР_1, яка винесена Першим відділом
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції 04.10.2010
року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Луняченко В. О.