АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий в І інстанції
№22ц/774/2379/к/14
Доповідач Соколан Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: - Соколан Н. О.

суддів: - Бондар Я. М., Зубакової В.
П.

при секретарі: Трофименко О. О.

За участю: заявника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на ухвалу Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 16 жовтня 2014 року по
справі за заявою ОСОБА_5 про
забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 подав до суду
заяву про забезпечення його позову, і
просив накласти арешт на майно -
квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
21 липня 2014 року з вини мешканця цієї
квартири відбулося залиття помешкання
заявника. Оскільки у ОСОБА_5 маються
відомості про те, що власник бажає
продати квартиру, що, на думку заявника,
може зробити неможливим виконання
рішення суду, просив накласти на арешт
на квартиру, власник якої допустив
залиття.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 16 жовтня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_5 про
забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить
питання про скасування ухвали суду з
постановленням нової ухвали про
задоволення його заяви та накладення
арешту на квартиру відповідача. Вважає,
що суд першої інстанції не з'ясував
усіх обставин справи та не прийняв до
уваги посилання заявника на те, що
власник квартири має намір її продати.
На думку заявника, суд першої інстанції
безпідставно послався на не зазначення
даних про вартість майна, оскільки
заявник обґрунтував розмір заявлених
позовних вимог, і цей розмір відповідає
заявленим засобам забезпечення позову;
не витребував відомості про особу, яка
володіє квартирою; не послався на норми
ст.. 153 ЦПК України, які регулюють
порядок розгляду заяви про
забезпечення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.10.2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із
заявою про забезпечення позову, і
просив накласти арешт на майно -
квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
21 липня 2014 року з вини мешканця цієї
квартири відбулося залиття помешкання
заявника, чим спричинено матеріальну
шкоду в розмірі 25 000 грн. та 25 000 грн.
моральної шкоди. Оскільки невідомий
власник квартири НОМЕР_1 у бесіді із
ОСОБА_5 повідомив про бажання продати
квартиру, на думку заявника, це може
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив із того, що
загальною підставою для вжиття заходів
забезпечення позову є наявність
обставин, які свідчать або дозволяють
достовірно припустити, що невжиття цих
заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання майбутнього
рішення суду та що заява має містити
причини, у зв'язку з якими треба
забезпечити позов; вид забезпечення
позову, який належить застосувати, з
обґрунтуванням його необхідності; інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову та від того, наскільки повно
викладені всі необхідні відомості,
залежить можливість задоволення цієї
заяви та вжиття необхідних заходів
забезпечення позову. Оскільки
заявником не виконано вищевказаних
вимог, у суд першої інстанції не
знайшов підстав для задоволення заяви.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
бере до уваги відсутність підстав для
задоволення заяви, оскільки п. 4 ст. 151
ЦПК України передбачено, що суд може
забезпечити позовні вимоги до подання
позовної заяви лише з метою
запобігання порушенню права
інтелектуальної власності. В інших
випадках забезпечення позову до
подання позовної заяви законом не
передбачено.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки вони зводяться до незгоди з
висновками суду та особистого
тлумачення апелянтом норм
процесуального права.

Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до скасування або
зміни ухвали суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необгрунтовані, а ухвала суду
відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 16 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: