Провадження : 22ц/790/8852/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського
В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Лашаковій
Д.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 30 жовтня 2014
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі Товариство)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що у квітні 2007 року
між ЗАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», та
ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір за яким остання отримала
кредит в розмірі 170 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ЗАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1 цього ж дня було укладено
договір поруки, відповідно до умов
якого останній зобов'язався
відповідати за повне та своєчасне
виконання ОСОБА_3 своїх боргових
зобов'язань.

17 грудня 2012 року між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
Товариством було укладено договір
відступлення прав вимоги, за яким
Товариство прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором.

У зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_3
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконує, виникла
заборгованість із тіла кредиту,
відсотків за його користування та пені.

Посилаючись на вказані обставини,
Товариство в остаточних вимогах
просило суд стягнути з ОСОБА_1, як
поручителя, заборгованість за
кредитним договором в розмірі 3 705 193,04
грн., з яких - 1 940 305,72 грн. - тіло кредиту; 1
397 703,43 грн. - проценти за користування
кредитом; 367 183,89 грн. - пеня, а також
судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 3 441 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4
надав суду письмові заперечення проти
позову, в яких просив застосувати строк
позовної давності до вимог про
стягнення заборгованості за тілом
кредиту,процентами та пені.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 30 жовтня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 2 447 423,37
грн., з яких - за тілом кредиту - 1 624 595,66
грн.; процентами за користування
кредитним коштами - 455 643,82 грн.; пеня - 367
183,89 грн.

В решті позовних вимог Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» судові витрати зі сплати
судового збору в сумі 3 441 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права
та наполягає на застосуванні строку
позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305
ЦПК України неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце слухання справи, не перешкоджає
розглядові справи.

З урахуванням вимог
процесуального закону щодо дотримання
розумних строків розгляду справи судом
апеляційної інстанції та належного
повідомлення учасників процесу про
слухання справи, колегія суддів
вважала за можливе розглянути справу
за відсутності представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» , оскільки, як вбачається,
із зворотного поштового повідомлення
про вручення повітки, представник
позивача ОСОБА_6 отримав її 11.12.2014 року.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 квітня 2007
року між Закритим акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (далі ПАТ «АКПІБ») і ОСОБА_7
укладено кредитний договір №1-14/07, за
яким ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 170
000 доларів США під 12% річних, з кінцевим
строком повернення кредиту і процентів
за його користування 16 квітня 2017 року.

В забезпечення виконання
зобов'язання 19 квітня 2007 року з ОСОБА_1
укладено договір поруки, строк дії
якого встановлено до повного
погашення зобов'язання за кредитним
договором.

17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ»
і Товариством з обмеженою
відповідальністю кредитні Ініціативи
(далі ТОВ «Кредитні ініціативи)
укладено договір відступлення прав
вимоги, предметом якого є кредитний
портфель, внаслідок чого новий
кредитор набув усіх прав вимоги
Первісного кредитора, в тому числі і за
зобов'язаннями щодо забезпечення
виконання кредитного договору.

За розрахунками ТОВ «Кредитні
ініціативи» станом на 01 грудня 2013 року
заборгованість ОСОБА_3 по сплаті
кредиту становить 257 910,82 доларів США, в
тому числі 154 840,07 доларів США по
кредиту і 93 472,42 по сплаті процентів за
його користування.

Ззаочним рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 23 травня
2013 року, що набрало законної сили,
встановлено порушення боржником
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів і сплати процентів за їх
користування і стягнено з ОСОБА_3
(після зміни приз віща ОСОБА_2)
заборгованість за кредитним договором
від 19.04.2007 року №1-14/07 у розмірі 1 740 445,91
грн.

Згідно ч.1 ст. 544 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554
ЦК України).

В той же час, частиною четвертою
статті 559 ЦК України передбачається, що
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Аналогічні роз'яснення містяться
у п. 24 постанови від 30 березня 2012 року №
5 «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин».

Умова договору про дію поруки до
повного виконання забезпеченого
зобов'язання, що встановлено п.5.3
договору поруки, укладеного з
відповідачем, не може розглядатися як
установлення строку дії поруки. У
цьому випадку, відповідно до ч.4 ст.559ЦК
України, порука припиняється , якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Ухвалюючи рішення про стягнення
з ОСОБА_1, як поручителя,
заборгованості за кредитним договором
солідарно з боржником, суд першої
інстанції не прийняв до уваги положень
ч.4 ст.559 ЦК України щодо припинення
поруки.

Так, за умовами кредитного
договору боржниця взяла на себе
обов'язок повернення кредиту та
процентів за його користування
частками, шляхом щомісячних платежів 19
числа кожного місяця.

Відповідно до додатку №1 до
договору про відступлення прав вимоги
на 17.12.2012 року основна непогашена
прострочена сума кредиту становила 25
194,25 доларів США і прострочена сума
процентів за користування кредитом - 38
424,23 доларів США, при тому, що щомісячний
ануітентний платіж становив 708,33
доларів США.

Незважаючи на це, до суду ТОВ
«Кредитні ініціативи» звернулось з
позовом 12 грудня 2013 року за сплином
шести місяців не лише з прострочення
чергового платежу, а й від дня
отримання кредитного портфелю 17 грудня
2012.

Отже, виходячи з положень ч.4 ст. 559
ЦК України,судова колегія доходить
висновку, що вимогу до поручителя про
виконання ним солідарного з боржником
зобов'язання за договором повинно бути
пред'явлено в судовому порядку в межах
строку дії поруки, тобто протягом шести
місяців з моменту настання строку
погашення чергового платежу за
основним зобов'язанням (якщо умовами
договору передбачено погашення
кредиту періодичними платежами), про що
зазначено Верховним Судом України в
постанові від 17 вересня 2014 року по
справі за позовом «ВТБ Банк» до Особи 1,
Особи 2, приватного підприємства
«Арсенал» про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

З огляду на наведене, на підставі
п.4 ч.1 ч.2 ст. 309 ЦПК України, судова
колегія скасовує рішення і ухвалює
нове рішення про відмову ТОВ «Кредитні
ініціативи» в задоволенні позову в
зв'язку з неправильним застосуванням
судом першої інстанції норм
матеріального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Харківського
районного суду Харківської області від
30 жовтня 2014 року скасувати. Ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовити.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий

Судді