Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/5279/14
Головуючий у 1 інстанції Плечищева
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізькі лани»
про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «Запорізькі лани»
про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що йому на праві приватної
власності належить земельна ділянка
площею 5,1602 га. ,яка розташована на
території Щасливської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області,

01 жовтня 2006 року між ним та ТОВ
«Запорізькі лани» в особі директора
Новікової К.С. був укладений договір
оренди належної позивачеві земельної
ділянки строком на 7 років. Договір
зареєстрований в Оріхівському
районному відділі земельних ресурсів 11
травня 2010 року за № 84.

Пунктом 9 договору визначений розмір
орендної плати, що становить 1200,00 грн.
або 3 тони зернових та 200 кг соняшнику на
рік, яка згідно пункту 11 договору
вноситься до 31 жовтня кожного року.

В порушення пункту 11 договору орендна
плата у 2012 та 2013 роках сплачувалася
позивачу несвоєчасно. За 2012 рік орендар
остаточно розрахувався лише у 2013 році.
У 2013 році остаточний розрахунок
відбувся після 31 жовтня, що є
порушенням умов договору та його прав.

Позивач посилався на п.38 договору,яким
передбачено, що його дія припиняється
шляхом розірвання внаслідок
невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором.

На підставі викладеного позивач просив
суд розірвати договір оренди землі
земельної ділянки ,площею 5,1602 га
,розташованої на території Щасливської
сільської ради Оріхівського району ,
від 01 жовтня 2006 року, укладений між
ОСОБА_3. та ТОВ «Запорізькі лани» в
особі директора Новікової К.С. і
зареєстрований 11 травня 2010 року за №
84 в Оріхівському районному
відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК».

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
в особі представника ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню за таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 2 Закону України
від 06.10.1998 року "Про оренду землі"
відносини, пов"язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог про розірвання договору
оренди, суд першої інстанції виходив із
того,що позовні вимоги є недоведеними і
правові підстави для розірвання
договору відсутні.

Судова колегія вважає такі висновки
правильними і такими,що відповідають
встановленим обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Із позовної заяви ОСОБА_3
вбачається,що підставою його позовних
вимог є систематичне несвоєчасне
виконання відповідачем своїх
зобов»язань за договором - несвоєчасна
виплата орендної плати у 2012р.,яка
фактично відбулася лише у 2013році , і
остаточний розрахунок за 2013 рік у
порушення умов п.11 Договору
відповідачем здійснений після 31
жовтня2013року.

Згідно ст. 21 Закону України «Про
оренду землі», орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Згідно до вимог ст.32 Закону України
"Про оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов"язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об»єкта оренди,яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використаю земельної ділянки, а також
на підставах,визначених Земельним
Кодексом України та іншими законами
України.

За вимогами п. д) ч.І ст.141 Земельного
кодексу України підставою припинення
права користування земельною ділянкою
є систематична несплата земельного
податку або орендної плати.

Судом першої інстанції встановлено і
з матеріалів справи вбачається,що
ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки, розміром 5,1602 Га, розташованої
на території Щасливської сільської
ради Оріхівського району, Запорізької
області, що підтверджується державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЗП №136301 .(а.с. 12).

01 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ «
Запорізькі лани» укладено договір
оренди зазначеної земельної ділянки,
строком на 7 років, який зареєстрований
11.05.10 року в Оріхівському районному
відділі земельних ресурсів, про що
зроблено запис у Державному реєстрі
земель №84. (а.с.6-8).

Згідно до п.9, п.11 Договору
оренди(а.с.6) орендна плата вноситься
орендарем у розмірах: 1200,00гр. або 200кг
насіння сояшника та 3 тон зернових на
рік у такі строки : до 31 жовтня кожного
року,проте із змісту умов договору не
вбачається,що орендна плата повинна
вноситись за поточний календарний рік.

Згідно ксерокопій відомостей по
сплаті орендної плати ТОВ «Запорізькі
лани» у 2012р.2013р.,довідки заступника
директора ТОВ «Запорізькі лани»
(а.с.51-59,60) ОСОБА_3 особисто отримав
орендну плату за 2012р: 28.07.2012р. 1500кг
ячміня суржик,05.11.2013р.- 2000кг зерна
пшениці; за 2013рік : 04.07.2013р. 2000кг.зерна
пшениці,28.07.2013р.500кг зерна ячміню,
02.11.2013р.1000кг зерна кукурудзи,15.10.2013р.
200кг соняшник.

Із здобутих у справі доказів, а
також із самих позовних вимог
вбачається те,що відповідачем на
виконання укладеного договору оренди
земельної ділянки сплачена позивачу
за 2012р,2013рік орендна плата і
заборгованості немає, що не оспорював
позивач у суді першої інстанції.

Із довідки Запорізького обласного
центру гідрометеорології №26-30/3027 від
04.12.2012р.(а.с.39), висновку
Торгово-промислової палати України
№189 від 29 січня 2013року(а.с.38)
вбачається,що під час весняно-літнього
періоду 2012року в Оріхівському районі
Запорізької області спостерігались
несприятливі погодні умови для
вирощування сільгоспкультур,внаслідок
чого були пошкоджені посіви
сільгоспкультур до незадовільного
стану, у тому числі на площах ТОВ
«Запорізькі лани»,що знаходяться у
Оріхівському районі Запорізької
області .Зазначені несприятливі
погодні умови,що спричинили загибель
сільгоспкультур на площах товариства
станом на 02 жовтня 2012року є
форс-мажорними обставинами.

В силу приписів ч.5 ст. 17 Закону
України "Про плату за землю", що був
діючим на час виникнення спірних
правовідносин, несплата земельного
податку або орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності, виробниками
сільськогосподарської і рибної
продукції та громадянами протягом
року, іншими платниками -протягом
півроку вважається систематичною і є
підставою для припинення права
користування земельними ділянками.

Судом першої інстанції встановлений
факт затримки відповідачем виплати
позивачеві не всієї орендної плати за
2012 рік, а лише її залишку із затримкою
до 05.11.2013року року,що про
систематичність її несплати не
свідчить.

Затримка у виплаті орендарем залишку
орендної плати як підстава для
розірвання договору не передбачена і
умовами укладеного сторонами договору
.До того ж самим договором не
передбачений обов»язок орендаря
сплачувати орендну плату за поточний
календарний рік.

Таким чином із набутих у справі
доказів вбачається,що відповідачем у
2012,2013 роках здійснювалась виплата
орендної плати позивачу за договором
оренди земельної ділянки і мала місце
лише одноразова виплата залишку
орендної плати за 2012 рік у 2013 році у
зв»язку із форс-мажорними обставинами ,
що саме по собі не може вважатись
невиплатою орендної плати за договором
і не може вважатись систематичною
невиплатою орендної плати як
підставою для розірвання договору
оренди, передбаченою ст..141 ЗК України.

Судова колегія вважає,що ,
розглядаючи справу за позовом про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, обґрунтованим тим, що
орендарем порушуються умови договору
стосовно строків виплати оредної
плати, суд правильно врахував,що
правові підстави для дострокового
розірвання договору відсутні,оскільки
позивачем не доведена систематична
несплата орендної плати і обгрутовано
відмовив у задоволенні позовних вимог.

Судом повно і всебічно з»ясовані
обставини,що мають значення для справи,
висновки відповідають встановленим
обставинам і набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені, застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо
неналежної оцінки доказів судом і
помилкових висновків суду, наявності
прибутку у відповідача у спірному
періоді,є неспроможними,
спростовуються наведеними та іншими
матеріалами справи і є такими,що не
впливають на висновки суду по суті
спору.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: