Справа № 352/459/14-ц
Провадження № 2/352/484/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Гургули В.Б.

секретаря Кожуховської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу ДВС Рожнятівського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, відділу ДВС Рожнятівського РУЮ про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14.10.2010 року він придбав у ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Продаж цього автомобіля ОСОБА_3 здійснив на підставі повноважень, визначених у довіреності, виданої йому власником автомобіля (ОСОБА_2М.) та посвідченої 08.10.2010 року державним нотаріусом першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 На підтвердження угоди купівлі-продажу ОСОБА_3 оформив на його імя довіреність, посвідчену 14.10.2010 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу ОСОБА_5, з правом вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля, а позивач передав 5 000 доларів США, про що відповідач написав розписку. В кінці травня 2013 року позивач звернувся в органи МРЕВ ДАІ з метою зняття автомобіля з обліку та перереєстрації його за собою, однак у цьому йому було відмовлено, оскільки ВДВС Рожнятівського району у звязку з наявною заборгованістю ОСОБА_2 перед банківськими установами накладено заборону на відчуження його автомобіля. В звязку з цим він звернувся з позовом в суд про визнання укладеним договору купівлі-продажу автомобіля та визнання права власності на автомобіль. Рішенням Тисменицького районного суду від 18.12.2013 року позов ОСОБА_1 задоволено та визнано удаваним договір доручення, викладений у довіреності від 14.10.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 2285, визнано вказаний правочин фактично укладеним договором купівлі-продажулегкового автомобіля марки ВАЗ-21140, 2066 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, а також визнано за ним право власності на цей автомобіль. Тому позивач просить зняти арешт з вищевказаного автомобіля.

Позивач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, та не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідач відділ ДВС Рожнятівського РУЮ в судове засідання не зявився, проте до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу ДВС.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.10.2010 року позивач придбав у ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Продаж цього автомобіля ОСОБА_3 здійснив на підставі повноважень, визначених у довіреності, виданої йому власником автомобіля (ОСОБА_2М.) та посвідченої 08.10.2010 року державним нотаріусом першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 На підтвердження угоди купівлі-продажу ОСОБА_3 оформив на імя позивача довіреність, посвідчену 14.10.2010 року приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу ОСОБА_5, з правом вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля, а позивач передав 5 000 доларів США, про що відповідач написав розписку.

В кінці травня 2013 року позивач звернувся в органи МРЕВ ДАІ з метою зняття автомобіля з обліку та перереєстрації його за собою, однак у цьому йому було відмовлено, оскільки ВДВС Рожнятівського району у звязку з наявною заборгованістю ОСОБА_2 перед банківськими установами накладено заборону на відчуження його автомобіля.

Рішенням Тисменицького районного суду від 18.12.2013 року позов ОСОБА_1 задоволено та визнано удаваним договір доручення, викладений у довіреності від 14.10.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 2285, визнано вказаний правочин фактично укладеним договором купівлі-продажулегкового автомобіля марки ВАЗ-21140, 2066 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, а також визнано за ним право власності на цей автомобіль.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна , якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона передає у власність другій стороні майно, а друга сторона зобовязується прийняти дане майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, листах, телеграмах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

З урахуванням викладеного суд вважає, що права ОСОБА_1 як власника порушені, оскільки він не має можливості перереєструвати автомобіль на своє імя, а тому позовна заява в частині звільнення майна з-під арешту знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 317, 321, 328, 334, 392, 655, 638 ЦК України, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 197, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити.

Зняти арешт з транспортного засобу, який належить ОСОБА_1, автомобіля марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий В.Б. Гургула