Справа № 464/71/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5991/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.,

з участю представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, представника
третьої особи ОСОБА_4, представника
третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 08 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_9 до
ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про
визнання такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням та
виселення, за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_10 до ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція", Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, ОСОБА_9, з участю третіх осіб,
Публічне акціонерне товариство
"Фідобанк", орган опіки та піклування
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, приватний нотаріус ЛМНО
ОСОБА_13, про визнання недійсними
публічних торгів, протоколу проведення
публічних торгів, акту державного
виконавця про проведення публічних
торгів та свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів, та зустрічним
позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_9, Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, ТзОВ "Периметр", ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція",
з участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ПАТ "Фідобанк", про визнання
експертної оцінки нерухомого майна
недійсною, визнання прилюдних торгів
недійсними, а дій протиправними,-

встановила:

В січні 2013 року позивач ОСОБА_9
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_10,
ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, з врахуванням
заяви про уточнення позовних вимог
просив визнати відповідачів такими, що
втратили право користуватися
квартирою АДРЕСА_1, виселити
відповідачів із зазначеної квартири,
належної йому на праві власності без
надання іншого жилого приміщення,
зобов'язати відповідачів звільнити
квартиру від усього майна, що
знаходиться в ній, стягнути з
відповідачів сплачений при зверненні
до суду з даним позовом судовий збір в
сумі 114,70 грн. та витрати на правову
допомогу в сумі 2000 грн. (т. 1 а.с. 2-3, 171-172,
т. 4 а.с. 125).

Вимоги мотивує тим, що 26 грудня 2012 року
на прилюдних торгах, які проводило ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», придбав квартиру АДРЕСА_1, що
оформлено актом державного виконавця
про проведення публічних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 28.12.2012 року.

28 грудня 2012 року оформив право
власності на квартиру та отримав
відповідне свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів, видане
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_13,
зареєстроване в реєстрі за № 1552. Вважає
що правомірно набув право власності на
спірну квартиру та відповідно має
право володіння, користування та
розпорядження своїм майном, яке
здійснює на власний розсуд незалежно
від волі інших осіб. Після оформлення
права власності на спірну квартиру він
неодноразово звертався до
відповідачів з проханням звільнити
належну йому на праві власності
квартиру, знятись з реєстрації місця
проживання та виселитись. Однак,
відповідачі відмовилися звільнити
спірну квартиру та по даний час
зареєстровані і проживають у ній.

В січні 2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6
звернулися в суд з позовом до
Сихівського ВДВС ЛМУЮ, ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
про захист права власності, права
користування, про визнання правочинів
недійсними та витребування майна з
чужого володіння (т. 2 а.с. 2-13).

Крім цього, в лютому 2013 року ОСОБА_14,
ОСОБА_10 звернулися в суд з позовом до
ОСОБА_9, Сихівського ВДВС ЛМУЮ, ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
про визнання прилюдних недійсними (т. 3
а.с. 3-5).

Під час розгляду справи позивачі
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_10 уточнили
(зменшили) заявлені ними вимоги,
виклавши їх в одному позові, та з
врахуванням уточнень просили визнати
проведення публічних торгів по
реалізації майна - предмета іпотеки,
трикімнатної квартири АДРЕСА_1
недійсними, визнати протокол
проведення публічних торгів від 26
грудня 2012 року по реалізації майна -
предмета іпотеки, трикімнатної
квартири недійсним, визнати недійсним
акт державного виконавця про
проведення публічних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна прилюдних торгів (про реалізацію
предмета іпотеки), затверджений
начальником Сихівського ВДВС ЛМУЮ від
28 грудня 2012 року, визнати недійсним
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, видане 28 грудня 2012
року приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу,
зареєстроване в реєстрі за № 1552, на ім'я
ОСОБА_9 на спірну квартиру, загальною
площею 60,9 кв.м. (т. 4 а.с. 134-137).

У вересні 2013 року ОСОБА_12 звернулася в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_9,
Сихівського ВДВС ЛМУЮ, ТзОВ "Периметр",
ПП "Спеціалізоване підприємство
"Юстиція" про визнання експертної
оцінки нерухомого майна недійсною,
визнання прилюдних торгів недійсними,
а дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що описане спірне
нерухоме майно 27 серпня 2012 року оцінене
експертом ТзОВ «Периметр» в розмірі
387960 грн. без ПДВ. 26 грудня 2012 року на
прилюдних торгах з продажу описаного
та арештованого майна, відповідно до
протоколу № 03/640/12/і-3 проведення
прилюдних торгів від 26.12.2012р.,
затвердженого директором Львівської
філії ПП "Спеціалізоване підприємство
"Юстиція", спірна трикімнатна квартира
була продана за 290970 грн. єдиному
учаснику торгів ОСОБА_9 Вона не
погоджується з експертною оцінкою,
вважає її заниженою, виконаною з
грубими порушеннями норм ЗУ «Про
судову експертизу», ЗУ «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні» та
Національного Стандарту № 1 «Загальні
засади оцінки майна і майнових прав», а
також особою, яка не мала права на її
проведення.

Перелічені вище позовні вимоги
прийняті до спільного розгляду з
первісним позовом.

Оскаржуваним рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 08 серпня 2014
року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10, ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням та виселення -
задоволено частково.

Визнано ОСОБА_6 та ОСОБА_10 такими, що
втратили право користуватися
квартирою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 із належної на праві власності
ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_1, без надання
іншого жилого приміщення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10, ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 114,70
грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_10 до
ОСОБА_9, Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція",
з участю третіх осіб ОСОБА_11, ОСОБА_12,
про визнання недійсними прилюдних
торгів - відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_6 до
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція",
з участю третіх осіб ОСОБА_9, Публічне
акціонерне товариство "Фідобанк", орган
опіки та піклування Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради, приватний нотаріус ЛМНО
ОСОБА_13, про захист права власності,
права користування, про визнання
правочинів нечинними та витребування
майна з чужого володіння - відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_9,
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, ТзОВ
"Периметр", ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція", з участю третіх
осіб ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ПАТ
"Фідобанк", про визнання експертної
оцінки нерухомого майна недійсною,
визнання прилюдних торгів недійсними,
а дій протиправними - відмовлено.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 31 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_10 про виправлення описки в
рішенні Сихівського районного суду м.
Львова від 08 серпня 2014 року задоволено
частково.

Визнано помилково зазначеним в
вступній та резолютивній частині
рішення:

«позов ОСОБА_6, ОСОБА_10 до ОСОБА_9,
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція",
з участю третіх осіб ОСОБА_11, ОСОБА_12,
про визнання недійсними прилюдних
торгів, позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 до
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція",
з участю третіх осіб ОСОБА_9, Публічне
акціонерне товариство "Фідобанк", орган
опіки та піклування Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради, приватний нотаріус ЛМНО
ОСОБА_13, про захист права власності,
права користування, про визнання
правочинів нечинними та витребування
майна з чужого володіння».

Визнано вірним: «позов ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_10 до ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція", Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, ОСОБА_9, з участю третіх осіб
Публічне акціонерне товариство
"Фідобанк", орган опіки та піклування
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, приватний нотаріус ЛМНО
ОСОБА_13, про визнання недійсними
публічних торгів, протоколу
проведення публічних торгів, акту
державного виконавця про проведення
публічних торгів та свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів».

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Рішення суду оскаржили представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_15 та представник ОСОБА_7 -
ОСОБА_8.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_3 зазначає, що
оскаржуване рішення є незаконним,
необґрунтованим, постановлене з
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Покликається на те, що суд не прийняв до
уваги пояснень співвласників ОСОБА_11
та ОСОБА_12, які взагалі не отримували
повідомлення про проведення повторних
прилюдних торгів, що є порушенням їх
права у виконавчому провадженні,
оскільки вони проживають в АДРЕСА_2, а
кореспонденція направлялась на адрес в
м. Львові, де останні не проживають.

Також, державний виконавець не
повідомив боржника та іпотекодавців
про оцінку нерухомого майна, яка, окрім
цього, проведена експертом в порушення
вимог законодавства, зокрема із
заниженням вартості об'єкта оцінки.

Організатором прилюдних торгів не
виконано вимогу закону в частині
публікації інформації в друкованих ЗМІ
та вчинення дій щоб всі зацікавлені
особи могли дізнатись про час та місце
проведення прилюдних торгів, що є
підтвердженням того, що перші торги не
відбулись.

Крім цього, суд не дослідив питання
проведення самих торгів і з
ймовірністю того, що ліцитатор не мав
кваліфікаційного свідоцтва, що є
підставою визнання прилюдних торгів
такими що не відбулись.

Звертає увагу на те, що боржника та
іпотекодавців не повідомили про
переоцінку майна, що позбавило їх права
на оскарження такої.

Вважає, що внаслідок об"єднання всіх
позовів в одне провадження, порушено
права сторін по справі, відбулася
плутанина у процесуальних статусах
осіб та інше.

Просить рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 08.08.2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_9 відхилити, а інші позови
задовольнити, судові витрати стягнути
з позивача за первісним позовом.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 зазначає, що він та його
довіритель не погоджуються з
оскаржуваним рішенням, вважають його
незаконним та необґрунтованим у
зв"язку із невідповідністю висновків
суду обставинам справи.

Стверджує, що при вирішенні позову суду
необхідно було вирішити чи мало місце
порушення вимог Тимчасового положення
та інших норм при проведенні торгів, чи
вплинули ці порушення на результати
торгів та чи порушили вони законні
інтереси осіб, які їх оскаржують.

Звертає увагу, що норма Тимчасового
положення про те, що оголошення про
проведення прилюдних торгів має бути
розміщене не пізніше семи днів з
моменту укладення договору про
реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних прилюдних торгів
- не пізніше семи днів з моменту оцінки
майна не була дотримана, оскільки
договір державним виконавцем було
укладено 06 січня 2012 року, а
повідомлення появилось значно пізніше.

Крім цього, на думку апелянта,
оголошення про проведення прилюдних
торгів, які розміщені у засобах масової
інформації, не відповідають вимогам п.
3.6. Тимчасового положення.

Також, в апеляційній скарзі зазначає,
що рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 12 грудня 2011 року винесено
не на звернення стягнення на предмет
іпотеки, а на стягнення заборгованості
за кредитним договором, тому
реалізація майна повинна була
проводитися в загальному порядку,
передбаченому Тимчасовим положенням, а
не відповідно до ст. 45 Закону України
"Про іпотеку", згідно якої торги можуть
проводитися при наявності одного
покупця.

Крім цього, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що в даному випадку
порушено права неповнолітнього сина
апелянта ОСОБА_16, оскільки державний
виконавець перед проведенням торгів
мав пересвідчитись, чи є зареєстровані
в спірній квартирі неповнолітні діти
та чи мають вони право користування
нею, при цьому орган опіки та
піклування неодноразово заперечував
проти задоволення позову щодо
виселення.

Вказує на те, що боржником у
виконавчому провадженні був лише
ОСОБА_6, який є співвласником із часткою
1/4 спірного нерухомого майна, а тому
державний виконавець міг звернути
стягнення тільки на його частину і ні в
якому разі не описувати в межах цього
виконавчого провадження частки інших
співвласників.

Звертає також увагу на недоцільності в
об»єднанні в одному провадженні
кількох позовних вимог, а відтак, у
зв"язку із невідповідністю висновків
суду обставинам справи та порушення і
неправильне застосуванням норм
матеріального права, просить рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 08 серпня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_9 відмовити, а
інші позовні заяви задовольнити,
судові витрати покласти на позивача за
первісним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні
апеляційній скарги підтримав, просить
оскаржуване рішення суду першої
інстанції скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_9. та про задоволення інших
позовів.

Представник позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні просить апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи ПАТ
"Фідобанк" Николаєва І.М. апеляційну
скаргу заперечила, вимоги просить
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Сихівської РА Львівької
міської ради Петришин О.І. апеляцій
скаргу підтримав, просить рішення суду
першої інстанції скасувати.

Інші учасники розгляду в судове
засідання не прибули, не повідомили суд
про причину неявки.

Представник відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 в судове засідання не прибув,
подав клопотання про відкладення
розгляду справи у зв"язку із участю в
іншій справі.

На переконання колегії суддів,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи по суті, а тому вважає
за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, розглядати справу за
відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників розгляду справи, перевіривши
матеріали справи, межі та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають до
задоволення частково виходячи з
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, зазначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_9 суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачі протягом одного
місяця з дня повідомлення про
звільнення квартири добровільно не
звільнили житлового приміщення, а тому
визнав ОСОБА_6 та ОСОБА_10 такими, що
втратили право користуватися
квартирою АДРЕСА_1 та виселив ОСОБА_6,
ОСОБА_10, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 із належної
на праві власності ОСОБА_9 квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

Крім цього, суд відмовив у позовній
вимозі ОСОБА_9 про зобов"язання
відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_18 та
ОСОБА_19 звільнити квартиру АДРЕСА_1 від
усього майна, що знаходяться в ній,
оскільки жодних доказів наявності у
спірній квартирі якогось майна кожного
із відповідачів суду не було подано.

В свою чергу, відмовляючи у задоволенні
позовним вимог ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7,
ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суд першої інстанції
вказав, що вони не навели жодних
належних та допустимих доказів
порушення при проведенні прилюдних
торгів вимог Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
року № 65/5, Закону України "Про іпотеку"
та інших норм, а також вони не довели, що
порушення вплинули на результати
торгів та порушили їх права та законні
інтереси.

Враховуючи перелічені вище вимоги
закону та докази, що знаходяться в
матеріалах справи і досліджені судом
першої інстанції, колегія суддів не в
повній мірі погоджується з висновками
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд.

Складовою справедливого судового
розгляду згідно даної Конвенції та
практики Європейського суду з прав
людини є своєчасне та повне виконання
судових рішень, з метою запобігання
заподіяння шкоди одній із сторін.

В свою чергу, гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь - яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням
володіння. Способи захисту права
власності передбачені нормами ст.ст. 16,
386, 391 ЦК України.

Судом встановлено, що в провадженні
Сихівського ВДВС ЛМУЮ перебувало
виконавче провадження ВП № 32268159 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-377/11 виданого 22 березня 2012 року
Сихівським районним судом м. Львова на
виконання рішення суду від 12 грудня 2011
року (т. 1 а.с. 69).

Боржником в даному виконавчому
провадженні зазначено ОСОБА_6,
стягувачем - Публічне акціонерне
товариство «Ерсте Банк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Фідобанк».

Постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС ЛМУЮ Карпина В.З. від 19
квітня 2012 року відкрито виконавче
провадження з виконання
вищезазначеного виконавчого листа та
надано боржнику строк для
добровільного виконання рішення суду
до 26 квітня 2012 року. Копію даної
постанови направлено сторонам
виконавчого провадження (т. 1 а.с. 70, 71).

В строк наданий для добровільного
виконання рішення суду боржником не
виконане.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
наказом Міністерства юстиції України
від 27 жовтня 1999 року № 68/5 затверджено
Тимчасове положення, яке визначає
умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно.

Разом із тим, питання продажу
іпотечного майна врегульовано й
Законом України «Про іпотеку»,
пунктами 1,2 розділу VI «Прикінцеві
положення» якого чітко визначено, що
Закон набирає чинності з 1 січня 2004
року. Законодавчі та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом,
застосовуються в частині, що не
суперечить Закону.

Стаття 41 Закону України «Про іпотеку»
зазначає, що реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до вимог частини 8 статті 54
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
здійснює примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Пункт 1.4 Тимчасового положення прямо
вказує, що організація та проведення
прилюдних торгів з реалізації предмета
іпотеки здійснюються з урахуванням
вимог Закону України «Про іпотеку».

26 квітня 2012 р. державним виконавцем
складено акт опису й арешту майна,
згідно якого накладено арешт та
описано спірну квартиру АДРЕСА_1.
Описане майно прийняв на відповідальне
зберігання ОСОБА_21 (т. 1 а.с. 73-74).

Згідно звіту ТзОВ «Периметр» від 27
серпня 2012 року, про вартість майна, а
саме спірної квартири, що перебуває у
виконавчому провадженні, ринкова
вартість такої на момент оцінки
становить 387960 грн. без ПДВ (т. 1 а.с. 81-88).

30 серпня 2012 року державним виконавцем
на адресу ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, що зазначена в матеріалах
виконавчого провадження, а також
стягувачу ПАТ «Ерсте Банк» скеровано
копії Звіту про вартість майна,
складеного ТзОВ «Периметр» 27.08.2012 р. (т. 1
а.с. 91, 92).

Згідно з Витягом з протоколу засідання
конкурсної комісії управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 23 жовтня 2012 р. ПП
«Спеціалізоване підприємство юстиція»
визначено як спеціалізовану
організацію для проведення реалізації
арештованого майна, квартири АДРЕСА_1
(т. 1 а.с. 96) та договором № 03/640/12/і від 25
жовтня 2012 року між Сихівським ВДВС ЛМУЮ
та ПП "Спеціалізоване підприємство
"Юстиція" про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" надано
повноваження по проведенню прилюдних
торгів по реалізації спірної квартири
(т. 1 а.с. 97-98).

Згідно із ч. 3, 5 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку»,
організатор прилюдних торгів не
пізніше ніж за 15 днів до дня початку
прилюдних торгів публікує за
місцезнаходженням предмета іпотеки
принаймні в двох місцевих друкованих
засобах масової інформації
повідомлення про проведення прилюдних
торгів. Не пізніше дня публікації
повідомлення про проведення прилюдних
торгів у засобах масової інформації
організатор прилюдних торгів письмово
сповіщає державного виконавця,
іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх
осіб, що мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права та
вимоги на предмет іпотеки, про день, час
і місце проведення прилюдних торгів та
про початкову ціну реалізації майна.

Також, відповідно до п. 3.5. Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
спеціалізована організація, яка
проводить публічні торги, не пізніше
як за 15 днів до дня проведення
публічних торгів публікує в порядку,
визначеному Положенням про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від
20.05.2003р. № 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті
21.05.2003 р. за № 388/7709 (зі змінами), на
відповідному веб-сайті інформацію про
нерухоме майно, що реалізується.

На виконання зазначених вимог закону,
листом від 30.10.2012 р. № 640Б ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
повідомило Сихівський ВДВС, ПАТ «Ерсте
Банк», а також ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11
та ОСОБА_12 про те, що прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна - предмета іпотеки призначено на
15 листопада 2012 р. на 10:00 год. за адресою:
м. Львів, вул. Технічна, 1/208, а також
зазначено початкову ціну лоту - 387960 грн.
(т. 1 а.с. 100).

Крім цього, ПП «Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" розмістило
оголошеннями в газеті «Львівська
Пошта» від 31 жовтня 2012 року та в газеті
«Високий Замок» від 31 жовтня 2012 року, із
вказівкою на необхідну інформацію про
нерухоме майно, що реалізується (лот,
дату, час, місце проведення прилюдних
торгів, ціна лоту) (т. 1 а.с. 144-145);

В подальшому, 15.11.2012 року ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
направило на адресу начальника ВДВС
Львівського МУЮ лист № 640,641н, у якому
повідомлено про те, що торги з
реалізації арештованого майна
призначені на 15 листопада 2012 р. не
відбулись у зв'язку із відсутністю
зареєстрованих покупців,
запропоновано провести переоцінку
майна та надіслати відповідні акти на
адресу ПП «СП Юстиція» (т. 1 а.с. 101).

Відповідно до вимог ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження» та
п.4.5.10. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., у
разі якщо майно не було продано у
зв'язку з відсутністю попиту, воно
підлягає уцінці державним виконавцем
відповідно до чинного законодавства,
яка проводиться в десятиденний строк з
дня визнання прилюдних торгів чи
аукціону такими, що не відбулися, або
закінчення строку реалізації майна на
комісійних умовах. Про проведення
уцінки майна державним виконавцем
складається акт, у якому зазначаються
реквізити виконавчого документа та
номер виконавчого провадження,
вартість майна, за якою воно
передавалося на реалізацію, вартість
майна після уцінки. Про проведення
уцінки майна та її результати
державний виконавець не пізніше
наступного робочого дня після її
проведення повідомляє спеціалізовану
організацію, що здійснює реалізацію
майна.

Згідно із п. 4.8. Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, на повторних торгах
стартова ціна лота може бути зменшена,
але не більше ніж на 30%.

Враховуючи те, що прилюдні торги 15
листопада 2012 року не відбулися у
зв'язку з відсутністю зареєстрованих
покупців, державним виконавцем
Сихівського ВДВС ЛМУЮ м. Львова
правомірно, відповідно до ч. 5 ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження», проведено уцінку майна
на 25%, про що складено відповідний акт
державного виконавця від 24 листопада
2012 року, копію якого 26 листопада 2012 року
скеровано ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» (том 1 а.с.102, 103).

Наступні торги були призначені на 26
грудня 2012 р. о 09:00 год. за адресою вул.
Технічна, 1/208 у м. Львові з початковою
ціною лоту - 290970 грн., про що листом від
10.12.2012 р. №640Б2 ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" повідомило
Сихівський ВДВС, ПАТ «Ерсте Банк», а
також ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_12
за наявною в матеріалах виконавчого
провадження адресою (т. 1 а.с. 104), а також
розмістило оголошеннями в газеті
«Львівська Пошта» від 11 грудня 2012 року
та в газеті «Високий Замок» від 11
грудня 2012 року, із вказівкою на
необхідну інформацію про нерухоме
майно, що реалізується (лот, дату, час,
місце проведення прилюдних торгів,
ціна лоту) (т. 1 а.с. 144-145);

Із Протоколу про проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна
(предмету іпотеки) № 03/640/12/і-З від 26.12.2012
р., затвердженого директором
Львівської філії ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" вбачається, що
переможцем торгів став їх єдиний
учасник - ОСОБА_9, який придбав нерухоме
майно за ціною 290970 грн. (т. 1 а.с. 105).

28 грудня 2012 року державним виконавцем
за результатами проведення прилюдних
торгів, на підставі Протоколу №
03/640/12/і-З проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна (предмету
іпотеки) від 26.12.2012 р., складено акт про
проведення публічних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, копію якого скеровано переможцю
торгів ОСОБА_9, ПП "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція", а також
сторонам виконавчого провадження (т. 1
а.с. 106, 107).

На підставі платіжного доручення № 100
від 25.01.2013 р. кошти, що надійшли від
реалізації майна, перераховані на
рахунок стягувача - ПАТ «Ерсте Банк» (т.
1 а.с. 109, 110).

В подальшому, 25 лютого 2013 р. державним
виконавцем, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47,
ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження»
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві (т. 1
а.с. 111).

28 грудня 2012 року відповідно до ст. 66 ЗУ
«Про виконавче провадження» та на
підставі вищезазначеного акта
державного виконавця Сихівського ВДВС
ЛМУЮ про проведення публічних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 28 грудня 2012 року, приватний
нотаріус ЛМНО ОСОБА_13 видав ОСОБА_9
відповідне свідоцтво про право
власності на спірну квартиру, яке
зареєстровано в реєстрі за № 1552 (т.1 а.с.
4).

Таким чином, доводи апелянтів про те, що
організатором прилюдних торгів не
виконано вимогу закону в частині
публікації інформації в друкованих ЗМІ
та вчинення дій щоб всі зацікавлені
особи могли дізнатись про час та місце
проведення прилюдних торгів, не
повідомлення співвласників ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 про проведення повторних
прилюдних торгів, а також про те, що
оголошення про проведення прилюдних
торгів, які розміщені у засобах масової
інформації, не відповідають вимогам п.
3.6. Тимчасового положення, є
безпідставними, спростовані
дослідженими в судовому засіданні
доказами по справі.

Окрім цього, представник ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 безпідставно покликається на
те, що рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 12 грудня 2011 року
винесено не на звернення стягнення на
предмет іпотеки, а на стягнення
заборгованості за кредитним договором,
тому реалізація майна повинна була
проводитися в загальному порядку,
передбаченому Тимчсовим положенням, а
не відповідно до ст. 45 Закону України
"Про іпотеку", згідно якої торги можуть
проводитися при наявності одного
покупця, оскільки рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 12 грудня 2011
року по справі № 2-377/2011 вирішено в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №014/3530/3/16321 від
28.05.2008 р. в розмірі 77 325 доларів США 76
центів, звернути стягнення на предмет
іпотеки відповідно до договору іпотеки
квартири, посвідченого приватним
нотаріусом ЛМНО ОСОБА_23, 28.05.2008 р. за
реєстраційним № 2981, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 60,9 кв.м., яка
належить ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 на праві приватної спільної
сумісної власності - шляхом проведення
прилюдних торгів.

А відтак, при вирішенні судом питання
про наявність чи відсутність порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів норми Закону України
від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку",
зокрема статей 33, 41-49, якими визначено
спеціальний порядок реалізації з
прилюдних торгів предмета іпотеки, з
точки зору колізії загальної та
спеціальної норм, мають пріоритет над
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України
«Про іпотеку», прилюдні торги
проводяться принаймні за умови
присутності одного учасника. У разі
участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 45
Закону України «Про іпотеку» участь у
прилюдних торгах лише одного учасника
не може бути підставою для визнання
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, оскільки на момент
проведення прилюдних торгів 26 грудня
2012 р. наявність одного покупця була
достатньою для проведення торгів.

Крім цього, суд першої інстанції
правильно звернув увагу на те, що
порушення, допущені державним
виконавцем при здійсненні своїх
повноважень, передбачених Законом №
606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до
призначення прилюдних торгів, у тому
числі щодо відкриття виконавчого
провадження, накладення арешту на
майно, визначення вартості чи оцінки
майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього
Закону), а відтак такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7
ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст.
57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними (правова позиція,
висловлена в постанові Верховного Суду
України від 24 жовтня 2012 р.).

Також, колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду про
відсутність порушень прав
неповнолітньої дитини ОСОБА_16, 2006 р.н.,
оскільки позивачі по об'єднаних
позовних заявах не надали жодних
доказів, що неповнолітній ОСОБА_16 мав
право власності чи право користування
квартирою по АДРЕСА_1, в матеріалах
справи такі відсутні.

А відтак, з врахуванням роз"ясень,
викладених у п. 44 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин», зверненням
стягнення на предмет іпотеки,
реалізацією спірної квартири з
прилюдних торгів жодних прав
неповнолітньої дитини порушено не
було.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відповідачі
ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_18 та
ОСОБА_19 не надали жодних належних та
допустимих доказів щодо допущених
порушень під час проведення прилюдних
торгів вимог Закону України "Про
іпотеку" та Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
року № 65/5.

В свою чергу, набувши згідно із
вимогами ст. 328 ЦК України право
власності на квартиру, позивач ОСОБА_9,
відповідно до ст. 391 ЦК України, має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

Згідно ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР, звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший строк.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що позивач ОСОБА_9
звертався до відповідачів з вимогами
добровільно звільнити належну йому на
праві приватної власності квартиру,
однак відповідачі у цьому йому
відмовили.

На підставі вищенаведеного,
враховуючи, що відповідачі протягом
одного місяця з дня повідомлення про
звільнення квартири добровільно не
звільнили житлового приміщення,
підставними є позовні вимоги про
виселення ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 із належної позивачу ОСОБА_9 на
праві власності квартири, без надання
іншого жилого приміщення.

Разом з тим, рішення суду першої
інстанції в частині визнання
відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 такими,
що втратили право користуватися
спірною квартирою не ґрунтується на
вимогах чинного законодавства.

Зокрема, підстави для визнання особи
такою, що втратила право на
користування житлом передбачені у ст.
405 ЦК України та ст. 72 ЖК УРСР (що
стосується державного і громадського
житлового фонду).

У ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що
член сім`ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім`ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Таким чином, такий спосіб захисту, як
визнання відповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_10 такими, що втратили право
користуватися спірною квартирою, не
може бути застосований в даному
випадку, оскільки підстави для
застосування такого способу
(відсутність без поважних причин) не
було предметом дослідження по даній
справі.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що відповідно до ст. 7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили,
зокрема, про виселення особи.

Таким чином, рішення суду в частині
задоволення позовної вимоги про
визнання відповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_10 такими, що втратили право
користуватися спірною квартирою
необхідно скасувати та ухвалити нове
рішення про відому у задоволенні такої
вимоги.

Інші доводи апеляційних скарг
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для їх задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4
ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_6
- ОСОБА_3 та представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8
- задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 08 серпня 2014 року в частині
визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 такими, що
втратили право користуватися
квартирою АДРЕСА_1 скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні такої вимоги.

Врешті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
А.В.
Ніткевич

Судді:
Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин