АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8305/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/573/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д.
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні майном та
виселення з жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом. Вказувала, що
вона, як власник квартири АДРЕСА_1 16
листопада 2005р. уклала договір найму
кімнати в квартирі з сином ОСОБА_2 та
невісткою ОСОБА_4, відповідно до якого
надала у користування кімнату площею
16,7 кв.м. строком на 5 років. У зв'язку з
тим, що відповідачі самостійно зайняли
ще одну житлову кімнату, не сплачують
комунальні послуги за квартиру та не
бажають у добровільному порядку
знятись з реєстраційного обліку, чим
самим створюють перешкоди для неї у
користуванні та розпорядженні майном,
просила розірвати договір найму
житлового приміщення від 16 листопада
2005 року за вказаною адресою, усунути
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження її
квартирою шляхом виселення ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 без надання
іншого житлового приміщення та визнати
такими, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 втратили право на користування
квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 грудня 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_1, яка в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку, про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що згідно свідоцтва про право
власності на житло від 19.01.2005 року
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_1.

16 листопада 2005 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ОСОБА_4 було укладено договір
найму житлового приміщення, відповідно
до якого, позивач передала ОСОБА_2,
ОСОБА_4 житлову кімнату площею 16,7 кв.м.
строком на 5 років. Даний договір
посвідчений директором КГЖЕП
«Автозаводське» 17.11.2005 року.

29 серпня 2013 року ОСОБА_1 на адресу
відповідачів направила повідомлення з
проханням розірвати договір найму
житлового приміщення, а також
виселитися та знятися з реєстрації до 12
вересня 2013 року. Згідно копії
рекомендованого повідомленням про
вручення 02 вересня 2013р. поштове
відправлення було отримано
відповідачами (а.с.8-10).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, місцевий суд виходив з того, що
ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що
відповідачі чинять їй перешкоди у
користуванні та розпорядженні спірною
квартирою. Також зазначив, що сторони
по справі проживають однією сім'єю,
ведуть спільне господарство та
приймають участь у поліпшенні житлових
умов квартири, то відповідно відсутні
правові підстави для визнання ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітнього
ОСОБА_3 такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням.
Крім того, строк дії договору найму
сплинув, тому підстав для задоволення
позовних вимог про розірвання договору
немає.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи.

Так, відповідно до ч. 2 ст.158 ЖК України
передбачено, що договір найму жилого
приміщення укладається у письмовій
формі з наступною реєстрацією у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів або в органі
управління, що ним утворюється.

Позивачем не надано належних доказів
того, що КГЖЕП «Автозаводське»
уповноважений здійснювати реєстрацію
такого роду договорів.

Колегія суддів звертає також увагу на
те, що вказаний договір найму
підписаний тільки ОСОБА_2, підпис
ОСОБА_4 на ньому відсутній.

Між тим, строк дії договір найму, що
укладений сторонами 16 листопада 2005
року, сплив 17 листопада 2010р.

Доказів продовження його дії після
зазначеної дати суду не надано, у
зв"язку з чим відсутні правові
підстави для розірвання договору
через закінчення строку його дії.

Таким чином, після 17 листопада 2010р.
правовідносини сторін щодо
користування спірним жилим
приміщенням квартири АДРЕСА_1
перейшли у сферу, що регулюють
проживання відповідачів у цій
квартирі відповідно до норм житлового
законодавства, зокрема, ч.3 ст.9 ЖК
України, якою передбачено, що ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Позивач, обгрунтовуючи свої позовні
вимоги щодо усунення перешкод у
здійсненні нею права користування та
розпорядження своїм майном з
посиланням на положення ст.391 ЦК
України, відповідно до приписів
ст.ст.10,60 ЦПК України не надала суду
належних та допустимих доказів
наявності наявності реальних перешкод
в користуванні належною їй
квартирою.

За таких обставин та враховуючи, що
відповідачі зареєстровані та
фактично мешкають у квартирі позивача
відсутні правові підстави для
визнання їх визнати такими, що втратили
право на користування квартирою
АДРЕСА_1.

Крім того, вимоги ОСОБА_1 щодо
виселення відповідачів з квартири не
ґрунтуються на положеннях ст.ст. 116, 157
ЖК України.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом 20 днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В. Прядкіна

Судді:
С.Б. Бутенко

О.О.Панченко