Справа № 219/7428/2014-ц
2/219/3540/2014
У Х В А Л А

Про залишення заяви без руху

23 грудня 2014 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши в м. Артемівську Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до Соледарської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою.

Однак, ця позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: позивач вказує, що є відомості про те, що будинок був придбаний її батьком згідно договору купівлі-продажу від 02.01.1969 року. Згідно чинної на момент укладання договору купівлі продажу будинку Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР реєстрація будинку провадилася на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, де такими документами, що підтверджують купівлю-продаж вказані : 18. Нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, дарування, міни будинків (домоволодінь), договори про відчуження будинків (домоволодінь) на умовах довічного утримання продавця покупцем.

19. Договори купівлі-продажу, міни і дарування будинків (домоволодінь), а також договори про відчуження будинків (домоволодінь) на умовах довічного користування, посвідчені місцевими Радами депутатів трудящих в межах їх компетенції.

20.Договори купівлі-продажу, міни і дарування будинків

(домоволодінь) в сільській місцевості, посвідчені сільськими Радами до видання постанови Ради Міністрів УРСР від 18 листопада 1948 року "Про обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів про відчуження будівель у сільських місцевостях" (ЗП УРСР, 1948 р.,N 21 - 22, ст. 84).

27. Витяги з реєстрів нотаріальних контор, що свідчать про учинення правочинів купівлі-продажу, міни або дарування будинку (домоволодіння), про видачу свідоцтв про право на спадщину, а також про учинення інших нотаріальних дій, які встановлюють перехід права власності на будинок (домоволодіння).

Позивачка не вказує, де був посвідчений договір купівлі- продажу та доказів про те, що вона зверталася до відповідних органів з проханням про видачу дублікату вказаного договору і їй було відмовлено суду не надає.

Позовна заява містить у собі суперечливі відомості . Так, у позовній заяві позивач вказує, що вона правомірно набула право власності на будинок, але втратила документи і в той же час просить визнати за нею право власності, але ж при цьому вказує, що власником будинку за документами є її батько, що виключає застосування до даних правовідносин ст.392 ЦК України . Позивач не вказує, згідно яких документів, які вона втратила, саме вона набула право власності на спірний будинок , не надає докази ,що такі документи , існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

При складанні позову позивачкою не враховано , що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Позивачка не надала суду обґрунтовану постанову про відмову нотаріуса у

вчиненні нотаріальної дії як це вимагається у п. 24 Постанови ПВСУ від 30.05.2008 N 7 Про судову практику у справах про спадкування.

В позовній заяві та проханні до суду позивачка не вказує після смерті якого спадкодавця - батька чи матері вона вважає себе спадкоємицею та на яке майно, належне цьому із спадкодавців, право власності на яке підтверджене наявними правовстановлюючими документами. При цьому слід врахувати , що якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Якщо спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року, суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав.

Тож позивачці слід уточнити після смерті якого з спадкодавців вона бажає оформити спадщину та на яких правових підставах і при цьому вказати, чи зверталася вона з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори ,а якщо не зверталася , то з яких саме поважних причин пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій не зверталася, оскільки передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи лише при доведеності поважності причин його пропуску.

Позивачка у проханні до суду вказує, що вона успадкувала спірний будинок , але свідоцтво про прийняття спадщини суду не надає, до того ж така обставина свідчить про відсутність спору.

Позивачкою не вказаний правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда). Відсутній технічний паспорт на будинок, технічні дані про його стан на даний час, а також відмова виконкому місцевої ради в оформленні права власності .

Позивачці слід виготовити позовну заяву, у якій уточнити коло осіб відповідачів по даній справі , довести неможливість вирішення спору у позасудовому порядку , вказати після якого із спадкодавців вона вважає себе спадкоємицею і з врахуванням цього вказати правові підстави для позову згідно ЦК УРСР чи ЦК України, надати необхідні для розгляду справи вказані судом документи та докази обґрунтованості позовних вимог , уточнити прохання до суду.

Позивачці слід усунути вказані недоліки позовної заяви , виготовити нову уточнену позовну заяву разом з її копіями та копіями документів, що подаються до неї відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

Згідно зі ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119 121 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Соледарської міської ради про визнання права власності залишити без руху до 05 січня 2015 року, але не більше п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, попередивши останню про те, що у разі коли вона відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі перелічені вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. П.Харченко