Справа № 649/276/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року Великолепетиський
районний суд Херсонської області у
складі:

головуючого
Гапоненка Р.В.

секретаря судових засідань
Стрюк І.А.

за участю: позивача за первісним
позовом та відповідача

за зустрічним позовом
ОСОБА_2

представника відповідача за первісним
позовом та представника

позивача за зустрічним позовом
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Велика
Лепетиха Великолепетиського районного
суду Херсонської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
захист честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди та спростування поширених
засобами масової інформації
недостовірних відомостей та
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про захист честі, гідності, ділової
репутації, поширених засобами масової
інформації недостовірних відомостей
та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом
звернулася до суду з позовом про захист
честі, гідності, ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди та
спростування поширених засобами
масової інформації недостовірних
відомостей до відповідача за первісним
позовом, який потім уточнила та
доповнила, обґрунтовуючи вимоги тим, що
у газеті «Таврійські вісті» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 було надруковано статтю
під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2». У вказаній
статті, зокрема, міститься наступний
текст: «А вот ОСОБА_5 надо бы напомнить,
что кинотеатр «ІНФОРМАЦІЯ_3, где по
закону за сам бренд «ІНФОРМАЦІЯ_3» она
должна была заплатить немалые деньги,
достался ей за сущие копейки. И за тот
огромный кусок земли она до сих пор не
платит аренду. Очень не хотел плохо
говорить о мертвых, но мой отец по
улицам с автоматом не бегал, как ее. И
как по мановению волшебной палочки
магазин для ОСОБА_5 выстроил, дал
хороший старт, так сказать. А теперь вот
и кинотеатр и детская площадка, где
«одинаково комфортно» и детям, и
любителям пива. Так имеет ли человек с
такой, далеко не безупречной деловой
репутацией, право обвинять других в
нечестности и лживости, тем более без
малейших оснований?». Вважає, що
вказана інформація є недостовірною,
такою, що не відповідає дійсності і є
наклепом з наступних підстав. По-перше,
надано недостовірну інформацію про її
померлого батька ОСОБА_6, який начеб то
носив автоматичну зброю у громадських
місцях, порушуючи при цьому
законодавство про поводження зі
зброєю. Через статтю у газеті повідомив
про вчинення злочину її батьком -
носіння автоматичної зброї цивільною
особою у населеному пункті. Її батько
був поважною особою, відомою у селищі
як людина чесна, принципова та
цілеспрямована. Як за життя її батька,
так і після його смерті, вона особисто
не чула про нього жодного поганого
слова від мешканців селища. Люди з
якими він працював, друзі, знайомі
розповідають про підтримку і допомогу,
небайдуже ставлення до проблем своїх
працівників. Вважає, що наведена у
статті інформація жодним чином не
підтверджена, а тому є відвертим
наклепом та зухвалим намаганням
зганьбити пам'ять про її померлого
батька. Вважає, що не можна
звинувачувати людину у вчиненні
злочину без достатніх на те підстав,
свідомо порушуючи правовий принцип
презумпції невинуватості, тим більше
звинувачувати людину, яка померла і не
зможе спростувати наведену про неї
неправдиву інформацію. По-друге,
поширено інформацію про придбання нею
ІНФОРМАЦІЯ_3, що розташований в АДРЕСА_1
за істотно заниженою ціною, що взагалі
не відповідає дійсності. Фактично
вказаний кінотеатр був придбаний
ОСОБА_7 за результатами аукціону, що
підтверджується протоколом № 1 від
06.12.2011 року про проведення аукціону з
продажу майна, що є комунальною
власністю територіальної громади
Великолепетиської районної ради
Херсонської області. Рішення про
затвердження висновку про вартість
комплексу нежитлових будівель
ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановлення стартової
вартості продажу цього об'єкту, а також
рішення про затвердження результатів
аукціону та вартості продажу
ІНФОРМАЦІЯ_3 приймались на сесіях
Великолепетиської районної ради
шостого скликання. Відповідач, як
депутат Великолепетиської районної
ради шостого скликання, не міг не знати
про вартість вказаного об'єкту згідно
експертної оцінки, яка було
затверджена рішенням № 95 від 29.09.2011
року Великолепетиської районної ради
та про стартову вартість продажу у сумі
106000,00 гривень, затверджену тим самим
рішенням. Також, рішенням
Великолепетиської районної ради № 120
від 14.12.2011 року затверджено протокол № 1
від 06.12.2011 року проведення аукціону з
продажу майна, що є комунальною
власністю територіальної громади
Великолепетиської районної ради
Херсонської області, в якому визначено
кінцеву вартість продажу об'єкту
приватизації у сумі 254400,00 гривень.
Рішенням Великолепетиської районної
ради № 121 від 14.12.2011 року розглянуто
заяву ОСОБА_7 та визначено порядок
сплати коштів за вказаний об'єкт, при
цьому покупець був особисто присутній
на засіданні сесії. Вважає цинічним та
зухвалим факт, що саме відповідач,
будучи депутатом Великолепетиської
районної ради і достовірно знаючи, хто
і за які кошти придбав ІНФОРМАЦІЯ_3
поширив у друкованому виданні зовсім
іншу інформацію. По-третє, поширено
інформацію про несплату нею орендної
плати за користування земельною
ділянкою, що закріплена за ІНФОРМАЦІЯ_3,
яку вона на його думку повинна була
сплачувати. Виходячи, з того, що вона не
є власником ІНФОРМАЦІЯ_3, та на її
користь Великолепетиською селищною
радою не приймалося жодного рішення
про надання її в оренду земельної
ділянки на території прилеглій до
вказаного ІНФОРМАЦІЯ_3, жодних
обов'язків у неї по сплаті орендної
плати за вказану ділянку не виникало.
Вважає поширену відповідачами
відносно неї інформацію про несплату
орендної плати за земельну ділянку
закріплену за ІНФОРМАЦІЯ_3
очевидно-неправдивою, наклепом.
По-четверте, відповідачем, на підставі
наведених ним самим неправдивих
відомостей зроблено висновки про те, що
її ділова репутація якимось чином
заплямована. Читачеві не тільки подана
недостовірна інформація, а ще і
зроблені висновки про те, що ця
інформація ганьбить її ділову
репутацію. Вважає, що метою поширення
відповідачем саме таких відомостей
через друковане видання є формування у
мешканців селища Велика Лепетиха та
Великолепетиського району негативного
ставлення до неї як людини та
підприємця, та як наслідок відтоку
клієнтів з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4».
Вважає, що вищезазначена поширена
відповідачем інформація є
недостовірною, її поширення ганьбить
її честь, гідність, ділову репутацію та
завдало їй моральної шкоди. Відповідно
до статей 21, 32 Конституції України,
статей 270-272, 275, 297, 299 чинного Цивільного
кодексу України та статті 48 Закону
України «Про інформацію», вона має
право на повагу до своєї честі,
гідності та ділової репутації, які є
недоторканими, і для захисту яких має
право звернутись із позовом до суду.
Згідно зі статтею 269 Цивільного кодексу
України, вона не може бути позбавлена
цих прав або відмовитися від них.
Вважає, що розповсюджена відповідачем
вищезазначена інформація про неї є
негативною, а частиною 3 статті 277
чинного Цивільного кодексу України
встановлено презумпцію
недостовірності поширюваної
негативної інформації про фізичну
особу, - негативна інформація, поширена
про особу, вважається недостовірною,
якщо особа, яка її поширила, не доведе
протилежного. Вважає, що внаслідок
поширення такої неправдивої
інформації відповідачем завдано їй
моральну шкоду, розмір якої вона
реально оцінює в 25000,00 грн. Правовою
підставою відшкодування відповідачем
завданої їй моральної шкоди є
положення статті 23 Цивільного кодексу
України. Просить суд: визнати
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, порушує її права та свободи,
ганьбить її честь, гідність та ділову
репутацію інформацію, опубліковану у
статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" та поширену
ІНФОРМАЦІЯ_1 у номері НОМЕР_1
суспільно-політичної газети
Великолепетиського району Херсонської
області "Таврійські вісті; зобов'язати
ОСОБА_4 за власний рахунок спростувати
недостовірну інформацію, поширену ним
ІНФОРМАЦІЯ_5 в статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" від
ІНФОРМАЦІЯ_1 у НОМЕР_1
суспільно-політичної газети
Великолепетиського району Херсонської
області "Таврійські вісті", у спосіб
найбільш близький до способу її
поширення, шляхом публікації його
офіційного вибачення перед нею про те,
що ним поширена недостовірна, така, що
не відповідає дійсності, порушує її
права та свободи, ганьбить її честь,
гідність та ділову репутацію
інформація, яка була опублікована у
вищезазначеній статті у строк не
пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання
рішенням суду законної сили, на першій
шпальті цієї ж газети; стягнути з
ОСОБА_4 на її користь кошти у розмірі 25
000 грн. у якості компенсації за завдану
їй моральну шкоду та суму у розмірі 250
грн. сплаченого нею судового збору за
подання даного позову до суду.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4
звернувся із позовом про захист честі,
гідності, ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди та
спростування поширених засобами
масової інформації недостовірних
відомостей до відповідача ОСОБА_2,
обґрунтовуючи його тим, що у газеті
«Таврійські вісті» НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 було надруковано статтю
ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7» в якій
вона дає відповідь та висловлює свою
думку щодо його статті у вказаній
газеті НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає,
що ОСОБА_2 поширила відносно нього
недостовірну інформацію, яка не
відповідає дійсності та є наклепом.
Так, пояснюючи факт придбання родиною
ОСОБА_2 будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 та сплати
орендної плати за земельні ділянки, що
знаходяться у їх користуванні, ОСОБА_2 в
статті вказала: «Також дуже цікавим є
твердження про несплату ним за
земельну ділянку під ІНФОРМАЦІЯ_3 та
придбання бренда «ІНФОРМАЦІЯ_3» за
«сущие копейки». Це може пояснюватись
лише одним, що ОСОБА_4 рідко буває
присутнім на засіданнях сесії районної
ради, коли вирішуються питання, що не
зачіпають його особисті інтереси.».
Вважає, що вказана інформацію є
недостовірною і такою що ставить під
сумнів належне виконання ним
депутатських повноважень, принижує
його гідність та репутацію
відповідальної людини. Усім відомо, що
він займається підприємницькою
діяльністю і ця робота займає більшу
частину його часу. Але, як депутат
Великолепетиської районної ради він
приймає активну участь в житті
депутатського корпусу та у роботі
сесій районної ради. Починаючи з 2012
року він був присутній на більшості
засідань і не має зауважень щодо неявки
на засідання сесії районної ради без
поважних причин. Як депутат, він завжди
знайомився з матеріалами засідань
сесій районної ради на яких він був
відсутній. Йому відомі матеріали щодо
надання родині ОСОБА_2 земельних
ділянок в оренду та факт придбання
будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3. Також в статті
ОСОБА_2 вказує: «Ось такі подвійні
стандарти: комусь продають земельну
ділянку втричі дешевше, ніж вона
коштує, комусь встановлюють ставку
орендної плати в розмірі 3% при
розташуванні на ній об'єктів торгівлі,
а комусь приписують комерційне
використання земельної ділянки там, де
розташований непрацюючий об'єкт та
дитячий майданчик.» І далі: «Звісно
таких підприємців і депутатів як
ОСОБА_4 влаштовує існуюча влада та не
має жодного бажання щось змінювати,
тому з'являються статті на кшталт
«ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
«ІНФОРМАЦІЯ_9». З останньою наведу
цитату: «Власник подякував владі за
підтримку в реалізації проекту. Тобто
це найперший доказ того, що у
будівництві та відкритті супермаркету
підприємцю ОСОБА_4 було надано «зелене
світло». І знов ОСОБА_2 надає
недостовірну інформацію читачу. Так, що
стосується земельної ділянки під
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_10», то вона надана
відповідно діючого земельного
законодавства. Ставка орендної плати
за земельну ділянку складала 12% від
нормативної грошової оцінки землі до
16.10.2013 року. На даний час вказана
земельна ділянка під магазин викуплена
згідно експертної оцінки розробленої
фірмою «СПЕКТР», що має ліцензію на
проведення відповідних робіт. Таким
чином, ОСОБА_2 даною недостовірною
інформацією принижує його ділову
репутацію серед мешканців району, та
ставить під сумнів його професіоналізм
підприємця. Щодо вислову про «зелене
світло» та подяк владі за підтримку в
реалізації проекту, то це пряме
звинувачення його у корупційних
діяннях. Тобто земельну ділянку в
оренду, а потім у власність він отримав
в результаті преференцій з боку діючої
влади району. Ці стверджування
повністю дискредитують його ділові
якості, принижують його честь і
гідність та не відповідають дійсності.
Ніяких доказів позивач по цій
інформації газеті не надав.
Продовжуючи звинувачувати його у
корупційних діяннях з владними
структурами району, ОСОБА_2 пише:
«Звісно, набагато зручніше буде і
надалі «співпрацювати» з теперішньою
владою, яка неодмінно до виборів
перефарбується і придумає нові
лозунги, адже саме ця влада вже котрий
рік «закриває очі» на численні
порушення трудового законодавства на
хлібопекарні, що належить ОСОБА_4. А про
ділову репутацію, людяність та
благородство вона вирішила запитати
працівників пекарні ФГ «Лена», що вже
стогнуть від нелюдських умов праці та
мізерної платні, що вони отримують.
Особливо цікавої стала для нього
розповідь ОСОБА_9, яка працювала на
цьому підприємстві 12 років». Далі
ОСОБА_2 наводить факти, що за зміну на
підприємстві печуть хліба з 30-40 мішків
борошна, все це треба в ручну
переважити, перенести. А за роботу
працівники отримують лише 40,00 гривень
за зміну. І як доказ вказує, що
мінімальна платня станом на січень 2014
року складає 1218,00 грн. Далі ОСОБА_2 пише:
«При цьому працівників зачиняють у
цеху і не випускають протягом цієї
зміни, обґрунтовуючи такі заходи
запобіганням крадіжок хліба. Оформлені
працівники на половину ставки, хоча з
розрахунку відпрацьованих на тиждень
годин працюють повний робочий тиждень.
Часто-густо навіть зароблені гроші
неможливо отримати, тому що панам не
сподобалось якісь випічки, і
незважаючи на те, що всю партію хліба
магазини розбирають - ніхто не
відмовляється, люди зарплатню все одно
не отримують». Вказані так звані факти
порушення трудового законодавства на
ФГ «Лена» не мають свого підтвердження
і є звичайною брехнею. Дійсно,
працівники ФГ «Лена» працюють неповний
робочий день. Це пов'язано з тим, що
зменшилися обсяги виробництва та
погіршився фінансовий стан
господарства. Рішення про скорочення
зарплатні стосується тільки тих
працівників, які не мають 100% зайнятості
на виробництві і це рішення прийнято на
загальних зборах працівників ФГ
«Лена». Щодо інших порушень трудового
законодавства, ці питання перевірялися
в грудні 2012 року Державною службою
гірничого нагляду та промислової
безпеки України, про що було складено
відповідний припис. Грубих порушень
виявлено не було. Інші «порушення
трудового законодавства», які
«виявила» у статті ОСОБА_2 на
підприємстві не допускаються.
Робітниця ОСОБА_9 дійсно працювала на
ФГ «Лена» пекарем, але не 12 років, як
вказує ОСОБА_2, а з 21 серпня 2009 року по 06
березня 2011 року, до моменту виходу на
пенсію. Тобто вказана особа на
підприємстві не працює три роки.
Вказані у статті ОСОБА_2 не перевірені,
вигадані факти порушення трудового
законодавства, звинувачення її у
невиконанні належним чином
депутатських повноважень та у
використанні свого положення для
отримання преференцій у владних
структурах, які нібито характеризують
його з негативної сторони, фактично є
наклепом, умисним приниженням її
гідності, знущанням над його діловою
репутацією як депутата, підприємця і
людини. Вважає, що він, як депутат
Великолепетиської районної ради,
підприємець і як людина має право на
захист своєї честі, гідності, ділової
репутації, а також спростуванню
поширених в засобах масової інформації
недостовірних відомостей відносно
нього. Згідно до ст. 269 Цивільного
кодексу України, його не можна
позбавити цих прав, а відповідно ст. 277
Цивільного кодексу України - негативна
інформація, поширена про особу,
вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе протилежне.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу
України - особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у приниженні
честі та гідності фізичної особи, також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Заподіяну моральну
шкоду оцінює на суму 25000,00 грн. Також,
відповідно ст. 277 Цивільного кодексу
України маю право на спростування
недостовірної інформації, що поширена
в статті« ІНФОРМАЦІЯ_7..» газети
«Таврійські вісті» від ІНФОРМАЦІЯ_6.
Просить суд визнати недостовірною,
такою, що не відповідає дійсності,
порушує його права та свободу, ганьбить
його честь, гідність та ділову
репутацію інформацію, опубліковану у
статті «ІНФОРМАЦІЯ_7» газети
«Таврійські вісті» від ІНФОРМАЦІЯ_6
НОМЕР_2 Великолепетиського району
Херсонської області; зобов'язати
ОСОБА_2 за власний рахунок спростувати
недостовірну інформацію, що поширена
нею ІНФОРМАЦІЯ_6 в статті «ІНФОРМАЦІЯ_7»
в НОМЕР_2 суспільно-політичної газети
Великолепетиського району Херсонської
області «Таврійські вісті» у спосіб
найбільш близький до способу її
поширення, шляхом публікації її
офіційного вибачення перед ним про те,
що нею поширена недостовірна
інформація, що не відповідає дійсності,
порушує його права та свободу, ганьбить
його честь, гідність та ділову
репутацію; стягнути з ОСОБА_2 на його
користь 25000,00 грн. за завдану моральну
шкоду та 250,00 грн. судового збору.

У відкритому судовому засіданні
позивач за первісним позовом ОСОБА_2
свій позов підтримала, зустрічний
позов не визнала, просила суд визнати
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, порушує її права та свободи,
ганьбить її честь, гідність та ділову
репутацію інформацію, опубліковану у
статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" та поширену
ІНФОРМАЦІЯ_1 у номері НОМЕР_1
суспільно-політичної газети
Великолепетиського району Херсонської
області "Таврійські вісті"; зобов'язати
ОСОБА_4 за власний рахунок спростувати
недостовірну інформацію, поширену ним
ІНФОРМАЦІЯ_5 в статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" від
ІНФОРМАЦІЯ_1 у НОМЕР_1
суспільно-політичної газети
Великолепетиського району Херсонської
області "Таврійські вісті", у спосіб
найбільш близький до способу її
поширення, шляхом публікації його
офіційного вибачення перед нею про те,
що ним поширена недостовірна, така, що
не відповідає дійсності, порушує її
права та свободи, ганьбить її честь,
гідність та ділову репутацію
інформація, яка була опублікована у
вищезазначеній статті у строк не
пізніше п'ятнадцята днів з дня набрання
рішенням суду законної сили, на першій
шпальті цієї ж газети; стягнути з
ОСОБА_4 на її користь кошти у розмірі 25000
гривень у якості компенсації за
завдану їй моральну шкоду та суму у
розмірі 250 сплаченого нею судового
збору за подання даного позову до суду,
та відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 про захист честі,
гідності, ділової репутації, поширених
засобами масової інформації
недостовірних відомостей та
відшкодування моральної шкоди.

У відкритому судовому засіданні
представник позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_3 первісний позов не
визнав, зустрічний позов підтримав та
просив суд визнати недостовірною,
такою, що не відповідає дійсності,
порушує його права та свободу, ганьбить
його честь, гідність та ділову
репутацію інформацію, опубліковану у
статті «ІНФОРМАЦІЯ_7..» газети
«Таврійські вісті» від ІНФОРМАЦІЯ_6
НОМЕР_2 Великолепетиського району
Херсонської області; зобов'язати
ОСОБА_2 за власний рахунок спростувати
недостовірну інформацію, що поширена
нею ІНФОРМАЦІЯ_6 в статті «ІНФОРМАЦІЯ_7»
в НОМЕР_2 суспільно-політичної газети
Великолепетиського району Херсонської
області «Таврійські вісті» у спосіб
найбільш близький до способу її
поширення, шляхом публікації її
офіційного вибачення перед ОСОБА_4 про
те, що нею поширена недостовірна
інформація, що не відповідає дійсності,
порушує його права та свободу, ганьбить
його честь, гідність та ділову
репутацію; стягнути з ОСОБА_2 на його
користь 25000,00 грн. за завдану моральну
шкоду та 250,00 грн. судового збору, та
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2
про захист честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди та спростування поширених
засобами масової інформації
недостовірних відомостей.

У відкритому судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 пояснила, що починаючи з
березня 2012 р. ОСОБА_2 особисто займалася
усіма питаннями по землі під
ІНФОРМАЦІЯ_3. З березня 2012 року вона
особисто просила виділити додатково 13
соток землі у зеленій зоні біля
ІНФОРМАЦІЯ_3. 04 квітня 2012 р. відбулася
сесія селищної ради на якій були
присутні ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Розмову вела
повністю ОСОБА_2, яка на сесії запевняла
депутатів, що вона переймаючись
коштами бюджету просить 13 соток і буде
сплачувати 12 % за оренду. Потім ОСОБА_2
задали питання, чому вона виступаєте на
сесії, хто ж все таки власник
ІНФОРМАЦІЯ_3, бо це ж повинен власник
робити такі заяви, на що вона відповіла
власником є ОСОБА_7 Після промови
ОСОБА_2 сесія вирішила виділити 13 соток
для ведення підприємницької
діяльності. З 01.06.2012 року поставили
палатку «Оболонь» та дитяче кафе -
почалась підприємницька діяльність,
там почали транслювати Євро 2012,
продавати стільці по 5 грн., пиво, а
кошти в бюджет надходили мізерні. В 2013
році ОСОБА_2 знову почала звертатися до
голови адміністрації, голови рай ради,
була навіть на зборах коли приїздив
депутат Верховної Ради та задавала
питання чого вона сплачує 12%, а не 3% бо
кінотеатр не працює там іде
реконструкція та ніякої
підприємницької діяльності не має.
Потім сесії селищної ради було
вирішено питання, щоб скласти комісію
та піти подивитись яка проводиться
реконструкція і чи взагалі вона
проводиться, але комісію з депутатів
туди не пустили. Тому не відомо чи
відбувається реконструкція
ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак ОСОБА_2 просить 3%
орендної плати.

У відкритому судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснила, що фактично з 2000 по 2012
роки вона працювала пекарем ФОП
«ОСОБА_4» та ФГ «Лена», робота
здійснювалася позмінно - з 08:00 год. до
08:00 год. наступного дня, після кожної
робочої зміни дві доби відпочинку.
Умовами праці на вказаному
підприємстві вона була не задоволена,
оскільки доводилося вночі виконувати
важку фізичну роботу, під час робочої
зміни охоронці зачиняли приміщення, що
було небезпечним. Вважає, що її
заробітна плата у розмірі 700-800 гривень
була заниженою та не відповідала
тяжким умовам праці.

У відкритому судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснив, що він являється
чоловіком ОСОБА_2 Він обурений статтею,
надрукованою у газеті «Таврійські
вісті» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», оскільки він
придбав комплекс нежитлових будівель
ІНФОРМАЦІЯ_3 за результатами аукціону,
затвердженого рішенням
Великолепетиської районної ради № 120
від 14.12.2011 року, яким затверджено
протокол № 1 від 06.12.2011 року проведення
аукціону з продажу майна, що є
комунальною власністю територіальної
громади Великолепетиської районної
ради Херсонської області, в якому
визначено кінцеву вартість продажу
об'єкту приватизації у сумі 254400,00
гривень, хоча згідно експертної оцінки,
яка було затверджена рішенням № 95 від
29.09.2011 року Великолепетиської районної
ради, вартість продажу становить 106000,00
гривень, що була стартовою вартістю
вказаного аукціону. Право власності на
комплекс нежитлових будівель
ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на стадії
узгодження, тому він не повинен
сплачувати орендну плату у розмірі 12 %.
На даний час він проходить службу в
Збройних силах України та згідно
законодавства не має права отримувати
прибутки від підприємницької
діяльності і взагалі ніколи не був
підприємцем. Вважає принизливим
поширення інформації про ОСОБА_6, який
начебто носив автоматичну зброю.

У відкритому судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 пояснив, що він з 2007 по 2013 роки
працював механіком у ФОП «ОСОБА_4»,
умовами праці на підприємстві був
задоволений та не чув нарікань від
інших. Приблизно сім років тому, під час
сільськогосподарських робіт поблизу
аеродрому на відстані двох метрів
бачив у покійного ОСОБА_6 автоматичну
зброю.

У відкритому судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 пояснив, що вперше зустрів
покійного ОСОБА_6 в смт. Велика
Лепетиха, коли останній запитав у нього
місце де можна придбати букет квітів. У
ході розмови з ОСОБА_6 на передньому
пасажирському сидінні його автомобіля
помітив зброю, візуально схожу на
укорочену версію автомата Калашникова.
Також бачив у барсетці ОСОБА_6 пістолет.
З даного приводу до правоохоронних
органів не звертався, про наявність
дозволів у ОСОБА_6 на носіння
вогнепальної зброї йому не відомо. З 2004
року по теперішній час він неофіційно
працює у ОСОБА_4, особисто для нього
ОСОБА_4 є хорошою людиною, оскільки
останній надавав йому роботу та кошти
на лікування дружини.

Вислухавши пояснення сторін, свідків
та дослідивши письмові матеріали
справи, суд вважає, що первісний позов
ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки дійсно ОСОБА_4 у газеті
«Таврійські вісті» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 було написано статтю під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2». ОСОБА_2 звернула
увагу на наступний текст: «А вот ОСОБА_5
надо бы напомнить, что кинотеатр
«ІНФОРМАЦІЯ_3, где по закону за сам
бренд «ІНФОРМАЦІЯ_3» она должна была
заплатить немалые деньги, достался ей
за сущие копейки. И за тот огромный
кусок земли она до сих пор не платит
аренду. Очень не хотел плохо говорить о
мертвых, но мой отец по улицам с
автоматом не бегал, как ее. И как по
мановению волшебной палочки магазин
для ОСОБА_5 выстроил, дал хороший старт,
так сказать. А теперь вот и кинотеатр и
детская площадка, где «одинаково
комфортно» и детям, и любителям пива.
Так имеет ли человек с такой, далеко не
безупречной деловой репутацией, право
обвинять других в нечестности и
лживости, тем более без малейших
оснований?».

Згідно до рішення дванадцятої сесії
Великолепетиської районної ради
шостого скликання «Про затвердження
висновку про вартість комплексу
ІНФОРМАЦІЯ_3» № 95 від 29.09.2011 року,
вартість комплексу ІНФОРМАЦІЯ_3,
розташованого по АДРЕСА_1, станом на 26
серпня 2011 року, становить 106000,00 гривень.
Вирішено здійснити відчуження
комплексу ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом продажу
на відкритому аукціоні.

Згідно до рішення чотирнадцятої сесії
Великолепетиської районної ради
шостого скликання «Про затвердження
протоколу проведення аукціону з
продажу комплексу ІНФОРМАЦІЯ_3,
розташованого в АДРЕСА_1» №120 від 14.12.2011
року, - вирішили затвердити протокол №1
від 06 грудня 2011 року щодо проведення
аукціону з продажу комплексу
ІНФОРМАЦІЯ_3, розташованого по АДРЕСА_1,
за ціною 254400,00 гривень.

Згідно до рішення чотирнадцятої сесії
Великолепетиської районної ради
шостого скликання «Про заяву ОСОБА_7
стосовно продовження терміну оплати за
комплекс ІНФОРМАЦІЯ_3» №121 від 14.12.2011
року, вирішили дозволити ОСОБА_7, з
моменту нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу комплексу
ІНФОРМАЦІЯ_3 до 16 січня 2012 року, внести
оплату у сумі 10600,00 гривень, продовжити
термін оплати у сумі 113800,00 гривень ще на
30 календарних днів до 16 лютого 2012 року.

Згідно відповіді Великолепетиської
селищної ради адвокату ОСОБА_3 від
16.04.2014 року стосовно земельної ділянки
розташованої під ІНФОРМАЦІЯ_3, рішенням
сесії від 10.04.2013 року № 665 наданий
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду. 23.12.2013 року проект був
затверджений сесією селищної ради та
згідно рішення від 03.02.2014 року № 848
встановлено плату за оренду землі
ОСОБА_7 в розмірі 12% від нормативної
грошової оцінки землі., однак ОСОБА_7 не
погодився з розміром плати посилаючись
на те, що він не здійснює
підприємницьку діяльність. Станом на
10.04.2014 року за дану земельну ділянку
орендна плата не сплачується. Стосовно
земельної ділянки під кафе-магазином
ОСОБА_4 сплачувалося 12 % від нормативної
грошової оцінки землі до 16.10.2013 року.
Потім земельна ділянка була продана
ОСОБА_4 згідно експертної оцінки,
розробленої фірмою «Спектр».

Згідно до листа Великолепетиського РВ
УМВС України в Херсонській області
№42/3792 від 11.04.2012 року, зброя, яка була
добровільно здана на зберігання після
смерті ОСОБА_6: 1. WINHESTER, К-12, 1-ств., НОМЕР_3-
1995р.в.; газовий пістолет «ВАЛЬТЕР» К-9 мм
НОМЕР_4; мисливська назрізна МПСКС,
К-7.62., НОМЕР_5; мисливська нарізна
Вулкан-ТК, К-5.45 НОМЕР_6; спецзасіб ПМР
К-9мм., НОМЕР_7 знаходяться у кімнаті для
зберігання зброї в приміщенні
Великолепетиського РВ УМВС України в
Херсонській області, щодо вирішення
розподілу спадкового майна у натурі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
підтвердив, що дійсно він являється
власником ІНФОРМАЦІЯ_3, який він
придбав з аукціону з кінцевою вартістю
продажу 254400 грн. Однак згідно статті
ОСОБА_4 в газеті «Таврійські вісті»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, написано, що
кінотеатр «ІНФОРМАЦІЯ_3, где по закону
за сам бренд «ІНФОРМАЦІЯ_3» она должна
была заплатить немалые деньги,
достался ей за сущие копейки».

Згідно п. 19 Постанови Пленуму ВСУ від
27.02.2009 року №1 «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи», вирішуючи питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суди повинні визначати характер такої
інформації та з'ясовувати, чи є вона
фактичним твердженням, чи оціночним
судженням.

Відповідно до частини другої статті 30
Закону України "Про інформацію" від
02.10.1999 року оціночними судженнями, за
винятком образи чи наклепу, є
висловлювання, які не містять
фактичних даних, зокрема критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема гіпербол, алегорій, сатири.
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості. Таким чином, відповідно до
статті 277 ЦК України, суд вважає, що не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача.

Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в засобі масової
інформації, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй частиною
першою статті 277 ЦК України та
відповідним законодавством правом на
відповідь, а також на власне тлумачення
справи у тому ж засобі масової
інформації з метою обґрунтування
безпідставності поширених суджень,
надавши їм іншу оцінку. Тому суд вважає,
що ОСОБА_2 скористалася своїм правом на
відповідь надрукувавши статтю в газеті
«Таврійські вісті» НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Згідно до ч.1 ст. 270 ЦК України,
Відповідно до Конституції України
фізична особа має право на життя, право
на охорону здоров'я, право на безпечне
для життя і здоров'я довкілля, право на
свободу та особисту недоторканність,
право на недоторканність особистого і
сімейного життя, право на повагу до
гідності та честі, право на таємницю
листування, телефонних розмов,
телеграфної та іншої кореспонденції,
право на недоторканність житла, право
на вільний вибір місця проживання та на
свободу пересування, право на свободу
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості.

Згідно до п. ч.1 ст. 1219 ЦК України, не
входять до складу спадщини права та
обов'язки, що нерозривно пов'язані з
особою спадкодавця, зокрема: особисті
немайнові права. На підставі
вищевикладеного, суд вважає
необґрунтованими вимоги ОСОБА_2 щодо
захисту честі, гідності та ділової
репутації померлого батька ОСОБА_6

Крім того, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2
також спростовані в судовому засіданні
письмовими доказами та поясненнями
свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Згідно із ст. 23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у приниженні
честі, гідності фізичної особи, а також
її ділової репутації. Відповідно до ст.
1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до п.п. 4, 15, 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» під
гідністю слід розуміти визнання
цінності кожної фізичної особи як
унікальної біопсихосоціальної
цінності, з честю пов'язується
позитивна соціальна оцінка особи в
очах оточуючих, яка ґрунтується на
відповідності її діянь (поведінки)
загальноприйнятим уявленням про добро
і зло. Під діловою репутацією
розуміється оцінка підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин. Під
поширенням інформації слід розуміти:
опублікування її у пресі, передання по
радіо, телебаченню чи з використанням
інших засобів масової інформації;
поширення в мережі Інтернет чи з
використанням інших засобів
телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі. Недостовірною
вважається інформація, яка не
відповідає дійсності або викладена
неправдиво, тобто містить відомості
про події та явища, яких не існувало
взагалі або які існували, але відомості
про них не відповідають дійсності
(неповні або перекручені). Способами
захисту гідності, честі чи ділової
репутації від поширення недостовірної
інформації можуть бути, крім права на
відповідь та спростування
недостовірної інформації, також і
вимоги про відшкодування збитків та
моральної шкоди, заподіяної такими
порушеннями як фізичній, так і
юридичній особі. Зазначені вимоги
розглядаються у відповідності до
загальних підстав щодо
відповідальності за заподіяння шкоди.

Згідно до положень ст. 277 ЦК та ст. 10 ЦПК
обов'язок довести, що поширена
інформація є достовірною, покладається
на відповідача, проте позивач має право
подати докази недостовірності
поширеної інформації. Позивач повинен
довести факт поширення інформації
відповідачем, а також те, що внаслідок
цього було порушено його особисті
немайнові права. На підставі
вищевикладеного суд вважає, що ОСОБА_2
не надала суду доказів в обґрунтування
моральної шкоди, тому суд вважає також
відмовити в задоволенні вимог щодо
стягнення моральної шкоди в сумі 25 000
грн.

Суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_14
задоволенню не підлягає, оскільки
дійсно ОСОБА_2 у газеті «Таврійські
вісті» НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_6 було
надруковано статтю під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_7» у якій вона висловлює
свою думку щодо статті НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1, у газеті «Таврійські
вісті». В якій ОСОБА_4 звернув увагу на
наступний текст: «також дуже цікавим є
твердження про несплату мною за
земельну ділянку під ІНФОРМАЦІЯ_3 та
придбання бренда «ІНФОРМАЦІЯ_3» за
«сущие копейки». Це може пояснюватись
лише одним, що ОСОБА_4 рідко буває
присутнім на засіданнях сесії районної
ради, коли вирішуються питання, що не
зачіпають його особисті інтереси, «ось
такі подвійні стандарти: комусь
продають земельну ділянку втричі
дешевше, ніж вона коштує, комусь
встановлюють ставку орендної плати в
розмірі 3% при розташуванні на ній
об'єктів торгівлі, а комусь приписують
комерційне використання земельної
ділянки там, де розташований
непрацюючий об'єкт та дитячий
майданчик.»; «звісно таких підприємців
і депутатів як ОСОБА_4 влаштовує
існуюча влада та не має жодного бажання
щось змінювати, тому з'являються статті
накшталт «ІНФОРМАЦІЯ_8», «
ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_9»»; «власник
подякував владі за підтримку у
реалізації проекту. Тобто це найперший
доказ того, що у будівництві та
відкритті супермаркету підприємцю
ОСОБА_4 було надано «зелене світло»;
«звісно, набагато зручніше буде і
надалі «співпрацювати» з теперішньою
владою, яка неодмінно до виборів
перефарбується і придумає нові
лозунги, адже саме ця влада вже котрий
рік «закриває очі» на численні
порушення трудового законодавства на
хлібопекарні, що належить ОСОБА_4. А про
ділову репутацію, людяність та
благородство вона вирішила запитати
працівників пекарні ФГ «Лена», що вже
стогнуть від нелюдських умов праці та
мізерної платні, що вони отримують.
Особливо цікавої стала для нього
розповідь ОСОБА_9, яка працювала на
цьому підприємстві 12 років»; «при
цьому працівників зачиняють у цеху і не
випускають протягом цієї зміни,
обґрунтовуючи такі заходи
запобіганням крадіжок хліба. Оформлені
працівники на половину ставки, хоча з
розрахунку відпрацьованих на тиждень
годин працюють повний робочий тиждень.
Часто-густо навіть зароблені гроші
неможливо отримати, тому що панам не
сподобались якісь випічки, і
незважаючи на те, що всю партію хліба
магазини розбирають - ніхто не
відмовляється, люди зарплатню все одно
не отримують».

Згідно до рішення сорок другої сесії
Великолепетиської районної ради
шостого скликання «Про затвердження
ставок орендної плати за земельні
ділянки на території смт Велика
Лепетиха» № 850 від 03.02.2014 року та
додатку № 1, - ставки орендної плати за
земельні ділянки, розташовані в межах
населеного пункту смт. Велика Лепетиха
Великолепетиського району Херсонської
області, в залежності від призначення
становлять від 3% до 12% від нормативної
оцінки.

Згідно до довідки Великолепетиської
районної ради Херсонської області від
14.04.2014 року,- депутат Великолепетиської
районної ради Херсонської області
шостого скликання ОСОБА_4, у тому, що він
дійсно у 2012 році був присутнім на
сесіях районної ради із 14, у 2013 році був
присутнім на 7 сесіях із 12, у 2014 році був
присутнім на 2 сесіях із 3.

Згідно до довідки Фермерського
господарства «Лена» від 14 квітня 2014
року, - ОСОБА_9 працювала у господарстві
пекарем з 21 серпня 2009 року до моменту
виходу на пенсію за віком.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_9
працювала у господарстві «Лена» та ПП
«ОСОБА_4» пекарем з 2009 року до 09.09.2011
року.

Згідно до припису Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Херсонській області від 12 грудня 2012
року №15, здійснено перевірку
дотримання вимог законодавчих та
нормативно-правових актів охорони
праці та промислової безпеки ТОВ
«Лена» та виявлено наступні порушення:
відсутній перелік посад, які мають
право видачі нарядів-допусків;
відсутній перелік посад та професій,
які звільняються від повторного
інструктажу; відсутні програми
стажування (дублювання), відсутні
накази на допуск до стажування;
відсутні накази допуску працівника до
самостійної роботи після стажування
(дублювання); засоби індивідуального
захисту не мають інструкцій з
експлуатації; не заведені журнали
огляду за безпечною експлуатації; не
заведені журнали огляду за безпечною
експлуатацією будівель і споруд; не
видаються обов'язкові до виконання
приписи керівникам структурних
підрозділів щодо усунення наявних
недоліків; ворота у автомобільних
боксах не мають фіксаторів; відсутній
наказ про введення в дію положення про
службу охорони праці, стрем'янка не
пройшла випробування у встановлені
строки, відсутній журнал обліку та
огляду такелажних механізмів та
приладів, дати та результати
періодичних оглядів та випробувань не
заносяться до журналу обліку
такелажних механізмів та приладів;
відсутній план роботи служби охорони
праці.

Суд вважає, що заявлені вимоги позивача
щодо перебування його на сесіях
селищної ради, вислову «зелене світло»
- звинувачення його в корупційних
діяннях та сплаті орендної плати не
підлягають задоволенню, відповідно до
вимог зазначених вище ст. 277 ЦК України
та згідно п. 19 Постанови Пленуму ВСУ
від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику
у справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи», оскільки не є предметом
судового захисту оціночні судження,
думки, переконання, критична оцінка
певних фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача.

Також не піддягають задоволенню вимоги
ОСОБА_4 щодо порушення трудового
законодавства на хлібопекарні, що
належить ОСОБА_4, оскільки його доводи
спростовуються поясненнями свідка
ОСОБА_9 та приписом Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Херсонській області від 12 грудня 2012
року № 15.

Судом встановлено, що ОСОБА_14 також
являється депутатом Великолепетиської
селищної ради Херсонської області,
тобто являється публічною особою, а
згідно п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від
27.02.2009 року №1 «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи». При поширенні недостовірної
інформації стосовно приватного життя
публічних осіб вирішення справ про
захист їх гідності, честі чи ділової
репутації має свої особливості. Суди
повинні враховувати положення
Декларації про свободу політичних
дебатів у засобах масової інформації
(далі - Декларація), схваленої 12 лютого
2004 року на 872-му засіданні Комітету
Міністрів Ради Європи, а також
рекомендації, що містяться у Резолюції
1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради
Європи про право на недоторканість
приватного життя. Зокрема, у названій
Резолюції зазначається, що публічними
фігурами є особи, які обіймають
державні посади і (або) користуються
державними ресурсами, а також усі ті,
хто відіграє певну роль у суспільному
житті (у галузі політики, економіки,
мистецтва, соціальній сфері, спорті чи
в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6
Декларації вказується, що оскільки
політичні діячі та посадові особи, які
обіймають публічні посади або
здійснюють публічну владу на
місцевому, регіональному,
національному чи міжнародному рівнях,
вирішили апелювати до довіри
громадськості та погодилися
"виставити" себе на публічне політичне
обговорювання, то вони підлягають
ретельному громадському контролю і
потенційно можуть зазнати гострої та
сильної громадської критики у засобах
масової інформації з приводу того, як
вони виконували або виконують свої
функції. При цьому зазначені діячі та
особи не повинні мати більшого захисту
своєї репутації та інших прав
порівняно з іншими особами. У зв'язку з
цим, межа допустимої критики щодо
політичного діяча чи іншої публічної
особи є значно ширшою, ніж окремої
пересічної особи. Публічні особи
неминуче відкриваються для
прискіпливого висвітлення їх слів та
вчинків і повинні це усвідомлювати.

На підставі вищевикладеного та
відповідно до положень ст. 23 ЦК, ст. 277 ЦК
та ст. 10 ЦПК, суд вважає також, що вимоги
ОСОБА_4 щодо стягнення моральної шкоди
в розмірі 25000 грн. задоволенню не
підлягають.

У порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
відповідно до яких, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Позивачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не надано суду доказів
в обґрунтування своїх вимог, тому суд
вважає, що їхні позови задоволенню не
підлягають.

На підставі положень Декларації про
свободу політичних дебатів у засобах
масової інформації , схваленої 12 лютого
2004 року на 872-му засіданні Комітету
Міністрів Ради Європи, п.п. 4,15,19,21,27
Постанови Пленуму Верховного суду
України №1 від 27.02.2009 року "Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи", ст. 30 Закону України «
Про інформацію» від 02.10.1999 року, ст. ст.
22, 23, 270, 277, 1167, 1219 ЦК України керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про захист честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди та спростування поширених
засобами масової інформації
недостовірних відомостей - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі,
гідності, ділової репутації, 0поширених
засобами масової інформації
недостовірних відомостей та
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через
Великолепетиський районний суд до
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя
Р.В. Гапоненко

Секретар судових засідань
І.А. Стрюк