Справа №589/4665/13 Головуючий у суді у 1
інстанції - Шпак З.П.Номер провадження
22-ц/788/301/14 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А., Таран С. А.,

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу відділу Державної виконавчої
служби Шосткинського міськрайонного
управління юстиції

на ухвалу Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 30 грудня 2013 року

у справі за скаргою ОСОБА_3, що діє в
інтересах ОСОБА_4, про визнання
постанови відділу Державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
незаконною, її скасування, визнання
незаконними дій та бездіяльність
працівників відділу Державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції по
виконанню ухвали Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 29 серпня 2011 року, рішення
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 25 червня 2012 року,
ухвали Апеляційного суду Сумської
області від 15 серпня 2012 року,
поновлення строку звернення до суду, -

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 30 грудня 2013
року задоволено скаргу ОСОБА_3, що діє в
інтересах ОСОБА_4.

Поновлено строк звернення до суду
ОСОБА_4, яка діє через представника
ОСОБА_3, про визнання дій та
бездіяльності працівників відділу
Державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції Сумської області.

Визнано незаконною та скасовано
постанову ВП № 28597062 від 08 вересня 2011
року, винесену старшим державним
виконавцем відділу ДВС Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_5 та затвердженої виконуючою
обов'язки начальника відділу ДВС
ОСОБА_6.

Визнано незаконною бездіяльність
державних виконавців відділу
Державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 щодо
виконання ухвали Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 29 серпня 2011 року про накладення
арешту на майно боржника, рішення
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 25 червня 2012 року
та рішення Апеляційного суду Сумської
області від 15 серпня 2012 року щодо
стягнення моральної та матеріальної
шкоди з ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь
ОСОБА_4, ОСОБА_11

Вказану ухвалу суду відділ ДВС
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції оскаржив в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відділ ДВС,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить ухвалу суду скасувати.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
від 08 вересня 2011 року стосовно
накладення арешту на майно було
винесено державним виконавцем у
зв'язку з тим, що у документі не було
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника, що
унеможливлювало накладення арешту в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна щодо
заборони відчуження автомобіля та
всього нерухомого і рухомого майна
боржника.

Крім того, в апеляційній скарзі в
хронологічній послідовності
перераховані виконавчі дії, які були
вчинені державними виконавцями під час
виконавчого провадження з приводу
примусового виконання рішення
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 25 червня 2012 року
та рішення Апеляційного суду Сумської
області від 15 серпня 2012 року на
підтвердження правомірності їх дій.

Ухвала суду в частині поновлення
ОСОБА_4 строку звернення до суду не
оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
заявника ОСОБА_3 про залишення ухвали
суду без змін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції від
08 вересня 2011 року відмовлено у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
ухвали суду № 2-з-1, постановленої 29
серпня 2011 року Шосткинським
міськрайонним судом Сумської області,
про накладення арешту на автомобіль
«Вольксваген-Пассат», 1992 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрований на ОСОБА_9 і знаходиться
в його особистому користуванні,
заборонивши йому відчужувати даний
автомобіль, а також щодо накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно
боржника, яке знаходиться в особистій
та спільній власності ОСОБА_9 та його
дружини ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1, про
накладення арешту на кошти, які
належать ОСОБА_9, ОСОБА_10 та знаходяться
на зберіганні в банківських установах,
на підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження», у зв'язку
з тим, що у виконавчому документі не
зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника, а
також не вказано дату набрання
законної сили рішенням суду (т.1, а.с.15, 19,
т.2, а.с.53-54).

Крім того, на примусовому виконанні у
відділі Державної виконавчої служби
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції перебувають три
виконавчі листи № 2-1167/11, видані 12
вересня 2012 року Шосткинським
міськрайонним судом Сумської області з
примусового виконання рішення
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 25 червня 2012 року
та рішення Апеляційного суду Сумської
області від 15 серпня 2012 року про
стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11
моральної шкоди в сумі 50000 грн. та 100000
грн. в рахунок погашення моральної
шкоди, завданої малолітній ОСОБА_4; про
стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11
6594,53 грн. на відшкодування майнової
шкоди, пов'язаної з витратами на
поховання, на виготовлення та
установку пам'ятника, на поминальний
обід та 4179,79 грн. - шкоди, пов'язаної зі
знеціненням спірних сум, а всього - 10774,32
грн.; а також про стягнення з ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_11 шкоди, завданої
малолітній ОСОБА_4, яка перебувала на
утриманні померлої, за період з 14
листопада 2003 року по червень 2012 року в
сумі 12436,38 грн., а в подальшому, тобто з
липня 2012 року, про стягнення щомісячно
по 231,22 грн. до досягнення ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, виконавче
провадження по яких відкрито державним
виконавцем відповідними постановами
від 18 вересня 2012 року (т.2, а.с.59-62, 63-66, 67,
68-69, 71, 72-73, 75-76, 77).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, в частині
визнання незаконною та скасування
постанови державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що у державного
виконавця законних підстав для
винесення оскаржуваної постанови не
було.

Щодо задоволення скарги ОСОБА_3 в
частині визнання незаконною
бездіяльності державних виконавців
під час виконання судових рішень з
приводу стягнення на його користь та на
користь ОСОБА_4 різних грошових сум, то
суд першої інстанції виходив з того, що
знайшли своє підтвердження факти
порушення виконавчого законодавства з
цього приводу, тому суд захистив
порушене право стягувача, визнавши
незаконною бездіяльність державних
виконавців.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Вимогами ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями п.6 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі, зокрема, невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувачата та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Аналіз наведеної норми права дає
підстави стверджувати, що відповідно
до п.3 ч.1 ст.18 вищевказаного Закону
такий реквізит виконавчого документу,
як індивідуальний ідентифікаційний
номер боржника, не є обов'язковим і
зазначається у виконавчому листі лише
при умові, якщо він відомий суду.

Крім того, відповідно до вимог ч.ч.9, 10
ст.153 ЦПК України ухвала про
забезпечення позову виконується
негайно в порядку, встановленому для
виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Таким чином, безпідставною є відмова
державного виконавця у відкритті
виконавчого провадження, де стороною
виступає стягувач, з підстав того, що у
виконавчому документі не вказано дату
набрання законної сили рішенням суду, а
також внаслідок незазначення
ідентифікаційного номера боржника
станом на 08 вересня 2011 року, оскільки на
виконання до відділу ДВС Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
надійшла ухвала про забезпечення
позову, яка підлягала негайному
виконанню. До того ж, суб'єкт оскарження
не довів, що на день постановлення
ухвали про накладення арешту на майно
боржника (29 серпня 2011 року) суду був
відомий ідентифікаційний номер
боржника, але він про це не зазначив у
виконавчому листі.

Винесення державним виконавцем
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 08 вересня
2011 року, як вбачається з матеріалів
справи, призвело до того, що боржник
відчужив після цього своєму сину
належний йому легковий автомобіль, що
ускладнило виконання рішення
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 25 червня 2012 року
та рішення Апеляційного суду Сумської
області від 15 серпня 2012 року про
стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3
моральної та матеріальної шкоди та
інших грошових сум, у зв'язку з чим
правильними є висновки суду про
визнання незаконною та скасування
постанови виконавчої служби від 08
вересня 2011 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження стосовно
накладення арешту на майно боржника та
про визнання незаконною бездіяльності
державних виконавців щодо виконання
ухвали Шосткинського міськрайонного
суду від 29 серпня 2011 року про
накладення арешту на майно боржника.
Отже, необґрунтованими є доводи
апеляційної скарги про те, що вже 30
вересня 2011 року державним виконавцем
було відкрито виконавче провадження з
примусової виконання ухвали суду про
забезпечення позову від 29 серпня 2011
року, оскільки на той час зазначений
автомобіль вже вибув із власності
боржника ОСОБА_9

Також згідно з вимогами ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у відділі Державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
перебуває виконавче провадження з
приводу примусового виконання
виконавчих листів № 2-1167/11, виданих 12
вересня 2012 року Шосткинським
міськрайонним судом Сумської області,
про стягнення з ОСОБА_9 на користь
ОСОБА_3 моральної та майнової шкоди та
інших грошових коштів, виконавче
провадження по яким відкрито ще 18
вересня 2012 року.

Однак, незважаючи на те, що ще 03 жовтня
2012 року державним виконавцем з метою
виконання вказаних судових рішень було
проведено опис і накладено арешт на
майно боржника ОСОБА_9 (т.2, а.с.95-98), майно
боржника станом на день постановлення
оскаржуваної ухвали суду реалізовано
не було, враховуючи обставини того, що
договір про надання послуг по
організації і проведенню реалізації
арештованого майна на комісійних
умовах був укладений між відділом ДВС і
спеціалізованою організацією ПП
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
16 квітня 2013 року (т.2, а.с.114-115), тобто
більше, ніж через півроку після
накладення арешту на майно боржника
виконавча служба проявила
необґрунтовану бездіяльність.

Крім того, заявником ОСОБА_3 доведені, а
відділом ДВС Шосткинського
міськрайонного управління юстиції не
спростовані, обставини того, що він
протягом 2012-2013 років неодноразово
звертався до відділу ДВС із заявами про
застосування до боржників заходів, які
б стимулювали їх виконати рішення
судів щодо стягнення моральної та
матеріальної шкоди, та інших грошових
коштів (а.с.т.1, а.с.58, 92, 93, 95), однак такі
заходи були вжиті державним виконавцем
лише у грудні 2013 року (т.1, а.с.127-128), тобто
вже після звернення заявника до суду із
даною скаргою, у зв'язку з чим
правильними є висновки місцевого суду
про неправомірну бездіяльність
державних виконавців відділу ДВС
Шосткинського міськрайонного
управління юстиції по примусовому
виконанню зазначених рішень судів.

Яких-небудь доказів на спростування
вказаних висновків суду державна
виконавча служба Шосткинського
міськрайонного управління юстиції не
надала.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків місцевого суду також не
спростовують і не містять посилань на
такі порушення, які б слугували
підставою для зміни чи скасування
ухвали суду.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням вимог закону, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає відхиленню, отже, ухвалу
місцевого суду від 30 грудня 2013 року в
даній справі необхідно залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1
п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Шосткинського
міськрайонного управління юстиції
відхилити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 30 грудня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -