Справа № 515/3171/13-ц
Провадження № 2/515/118/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Чебан
А.П.

при секретарі
Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Татарбунари
справу за позовом ОСОБА_1 до
Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на спадок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на земельну частку(пай), посилаючись на
слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дмитрівка
Татарбунарського району Одеської
області померла бабуся позивача -
ОСОБА_2. Після її смерті залишився
сертифікат на право на земельну
частку(пай)№ 0550730,площею 3,8 умовних
кадастрових гектар, розташовану на
території Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області, яку він фактично прийняв у
спадок. За життя, а саме 19.08.2003 року,
спадкодавиця, на випадок своєї смерті,
зробила розпорядження, яким заповіла
ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було
і з чого б воно не складалось, у тому
числі й вищезазначений сертифікат.

При зверненні до нотаріусу із заявою
про відкриття спадкової справи позивач
отримав відмову, оскільки при вчиненні
заповіту секретар сільської ради не
вказала точний час вчинення
нотаріальної дії в приміщенні
сільської ради, тобто заповіт не
відповідає ч.1 ст.1247 ЦК України.

ОСОБА_1 посилаючись на норми
Цивільного Кодексу (в ред.1963 року),
зазначає, що він фактично прийняв
спадщину, оскільки на момент смерті
бабусі він проживав разом з нею,
доглядав за нею та вів з нею
господарство.

Оскільки вирішити питання прийняття
спадщини позасудовим способом
неможливо, ОСОБА_1 вимушений
звернутися до суду із даним позовом, в
якому просить постановити рішення,
яким визнати за ним право власності на
земельну частку(пай).

Позивач в судове засідання не з'явився,
але надав до суду заяву з проханням
заслухати справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, але
направив до суду заяву з проханням
заслухати справу у відсутність його
представника, повністю визнаючи
позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Копією заповіту від 19.08.2003 року (а.с.5)
підтверджується, що позивач є
спадкоємцем по заповіту на все майно
спадкодавиці, ОСОБА_2

Із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1
від 08.10.2003 року вбачається, що ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копією сертифікату на право на
земельну частку (пай)№0550730, виданого
19.08.1998 року(а.с.7) підтверджується,що
ОСОБА_2 належить право на земельну
частку(пай), розміром 3,8 умовних
кадастрових гектар.

Із довідки, виданої Дмитрівською
сільською радою Татарбунарського
району Одеської області №716 від 12.12.2013
року (а.с.9) видно, що ОСОБА_1 на момент
смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживав разом з нею.

Із листа нотаріуса (а.с.10) видно, що
ОСОБА_1 було відмовлено у прийомі заяви
про прийняття спадщини, в зв'язку з тим,
що у заповіті не вказано точний час
його складання.

Відповідно до ст.548 ЦК України (в ред.1963
року) для прийняття спадку необхідно,
щоб спадкоємець прийняв спадок. Не
допускається прийняття спадку за
умовою або з обумовленістю. Прийнятий
спадок визнається, що належить
спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно п.1 ч.1 ст.549 Цивільного Кодексу в
редакції 1963 року спадкоємець
вважається таким, що прийняв спадок,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є спадкоємцем по заповіту на
земельну частку (пай) площею 3,8 умовних
кадастрових гектар, розташовану на
території Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району, що залишилася
після смерті його бабусі ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому суд
вважає, що за ОСОБА_1 може бути визнано
право власності на вищевказану
земельну частку(пай).

Керуючись ст.ст. 58,59,60,213,215 ЦПК України,
ст.548,549 ЦК України в редакції 1963 року,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дмитрівської
сільської ради Татарбунарського
району Одеської області про визнання
права власності на земельну частку(пай)
- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну частку (пай) розміром 3,8
умовних кадастрових гектар, що
розташована на території Дмитрівської
сільської ради Татарбунарського
району Одеської області, згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) №0550730, що залишилась після
смерті його бабусі ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів с дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Чебан