АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Придніпров'я», про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 липня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я», про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені.

В рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 012/42-1/300 від 12 жовтня 2011 року, укладених в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/27 від 10 вересня 2008 року з ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та кредитними договорами № 012/42-1/298 від 12 жовтня 2011 року та № 010/15-20/28/2 від 25 вересня 2009 року, укладених в рамках генеральної кредитної угоди між ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 01/15-20/28 від 10 вересня 2008 року, яка за кредитним договором № 012/42-1/300 від 12 жовтня 2011 року становить: 376 326,39 - основна заборгованість за кредитом, 43 894,32 грн. - заборгованість по процентам, 25 681,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення нарахованих процентів; за кредитним договором № 012/42-1/298 від 12 жовтня 2011 року: 3 086 528,17 грн. - основна заборгованість за кредитом, 610 352,23 грн. - заборгованість по процентам, 244 902,70 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих процентів; за кредитним договором № 010/15-20/28/2 від 25 вересня 2009 року: 914 846,47 грн. - основна заборгованість за кредитом, 232 145,43 грн. - заборгованість по процентам, 75 979,00 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих процентів, загальної суми - 5 610 656,00 грн., звернути стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки за договором іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року з договорами про внесення змін та доповнень до нього, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 1820,8 кв.м., що складаються з: Ц-1 - складу, загальною площею 1820,8 кв.м., Щ-1 - навісу, № 1 - воріт, № 3 - огорожі, № 7 - огорожі, № 8 - сходів, І-тротуару, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів, початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, передбачених законом України «Про виконавче провадження».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 3 654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалите нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що 10 вересня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 було укладено генеральну кредитну угоду № 01/15-20/27 про надання кредитних коштів в загальному розмірі 264 800,00 доларів США строком до 09 вересня 2015 року.

25 червня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 01/15-20/27/1 до генеральної кредитної угоди № 01/15-20/27 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якої збільшено загальний ліміт позичкової заборгованості позичальника до суми 270 364,13 доларів США.

11 жовтня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 01/15-20/27/2 до генеральної кредитної угоди № 01/15-20/27 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якої встановлено відсоткові ставки за користування кредитними коштами, визначено, що кредитні кошти надаються на рефінансування існуючої заборгованості за кредитним договором № 014/15-20/27/1 від 10 вересня 2008 року у сумі 88 095,05 доларів США з доларів США у національну валюту України та рефінансування існуючої заборгованості за кредитним договором № 014/15-20/27/2 від 10 вересня 2008 року у сумі 94 677,61 доларів США з доларів США у національну валюту України.

12 жовтня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/27 від 10 вересня 2008 року укладено кредитний договір № 012/42-1/300 про надання кредиту в розмірі 761 207,99 грн. для рефінансування залишку існуючої заборгованості по кредитному договору № 014/15-20/27/2 від 10 вересня 2008 року, укладеному в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/27 від 10 вересня 2008 року, з врахуванням всіх внесених до них змін, з доларів США в національну валюту України - гривню зі сплатою 17,05 % річних строком по 25 травня 2014 року включно.

Згідно п. 1.7.1. ч. 2 кредитного договору № 012/42-1/300 банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою або траншами згідно з кредитною/ними заявкою/заявками позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника в банку.

13 жовтня 2011 року на виконання умов кредитного договору кредитні кошти в розмірі 761 207,99 грн. перераховані з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника для подальшого рефінансування заборгованості за кредитним договором №014/15-20/27/2 від 10 вересня 2008 року.

Таким чином, позивачем позичальнику виданий банківський кредит у відповідності з вимогами, передбаченими ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою регламентовано, що банківський кредит - будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованості суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до п. 1.4.1.1.ч. 2 кредитного договору № 012/42-1/300 банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Згідно з п. 1.5.1. ч. 2 кредитного договору № 012/42-1/300 погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Так, за період з 12 жовтня 2011 року по 25 лютого 2014 року позичальником здійснено часткове повернення кредитних коштів.

На підставі п. 1.4.1.2. ч. 2 кредитного договору № 012/42-1/300 проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки з розрахунку річної бази нарахування процентів.

Відповідно до п. 1.4.1.3 ч. 2 кредитного договору № 012/42-1/300 проценти нараховуються не пізніше дати визначеної у графіку погашення кредиту та сплати відсотків кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості календарних днів у місяці та році, включаючи день видачі та включення день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов ст. 1.5. договору.

Пунктом 1.5.1. кредитного договору № 012/42-1/300 встановлено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку погашення кредиту та сплатити процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок вказаний в частині № 1 договору.

Умовами п. 1.5.1.1 ч. 2 кредитного договору № 012/42-1/300 нараховані в порядку, передбаченому договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Так, за період з 12 жовтня 2011 року по 25 лютого 2014 року позичальником здійснено часткове погашення нарахованих відсотків, однак, станом на 25 лютого 2014 року існує прострочена заборгованість по сплаті основної заборгованості у розмірі 376 326,39 грн. та по сплаті нарахованих відсотків у розмірі 43 894,32 грн.

Згідно з п. 4.1.1 ч. 2 р. 4 кредитного договору № 012/42-1/300 за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час винесення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору.

У зв'язку з простроченням сплати платежів за кредитом, відповідно до п. 4.1.1 ч. 2 р. 4 кредитного договору 2, позичальнику нарахована пеня у загальному розмірі 25 681,28 грн., що складається з: пені за порушення строків повернення основного боргу - 23 379,58 грн.; пені за порушення строків спати відсотків - 2 301,70 грн.

В пункті 1.9.1. кредитного договору № 012/42-1/300 передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором, та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

У зв'язку з неодноразовим порушенням графіку погашення кредиту, а також відсутністю погашень основної заборгованості та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, банк вимагає дострокове повне погашення заборгованості за кредитним договором № 012/42-1/300, яка утворилася станом на 25 лютого .2014 року та становить 445 901,99 грн., що складається із основної заборгованості за кредитом у розмірі 376 326,39 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 43 894,32 грн., та нарахованої пені у загальному розмірі 25 681,28 грн.

Також судом встановлено, що 10 вересня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я» укладено генеральну кредитну угоду № 01/15-20/28 про надання кредитних коштів в загальному розмірі 515 000,00 доларів США строком до 09 вересня 2011 року.

Додатковою угодою № 01/15-20/28/1 від 24 вересня 2009 року до генеральної кредитної угоди № 01/15-20/28 від 10 вересня 2008 року встановлено розміри відсоткових ставок за користування кредитними коштами в розмірі 15,9 % річних за кредитом в доларах США та 22 % річних за кредитом у національній валюті України.

Додатковою угодою № 01/15-20/28/2 від 25 червня 2011 року до генеральної кредитної угоди № 01/15-20/28 від 10 вересня 2008 року збільшено загальний розмір позичкової заборгованості до загального розміру 528 343,45 доларів США та термін дії цієї угоди до 25 травня 2014 року.

Додатковою угодою № 01/15-20/28/3 від 11 жовтня 2011 року до генеральної кредитної угоди № 01/15-20/28 від 10 вересня 2008 року змінено кредитний ліміт на невідновлювальну кредитну лінію з метою кредитування: на поповнення оборотних коштів та рефінансування існуючої заборгованості за кредитним договором № 010/15-20/28/1 від 15 вересня 2008 року з доларів у національну валюту України.

Також 12 жовтня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я» в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/28 від 10 вересня 2008 року укладено кредитний договір № 012/42-1/298, відповідно до якого останньому надаються кредитні кошти в розмірі 3 178 070,02 грн. для рефінансування поточної заборгованості (крім простроченої) за кредитним договором № 010/15-20/28/1 від 15 вересня 2008 року. Дата остаточного погашення кредиту 25 травня 2014 року, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 15,9% річних.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору кредитор на підставі письмової заяви позичальника зобов'язується надати кредитні кошти з позичкового рахунку шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника в національній валюті № 1 МФО 380805, Дніпропетровській обласній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» для рефінансування заборгованості у національну валюту (гривня) згідно кредитного договору № 010/15-20/28/1 від 15 вересня 2008 року за умови подання позичальником кредитору заяви на купівлю валюти для погашення валютної заборгованості за кредитним договором № 010/15-20/28/1 від 15 вересня 2008 року.

13 жовтня 2011 року на виконання умов кредитного договору кредитні кошти перераховані на поточний рахунок позичальника для подальшого рефінансування заборгованості за кредитним договором № 010/15-20/28/1 від 15 вересня 2008 року.

Отже, банком позичальнику виданий банківський кредит у відповідності з вимогами, передбаченими ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою регламентовано, що банківський кредит - будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованості суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Додатковою угодою № 012/42-1/298/1 від 30 липня 2012 року до кредитного договору № 012/42-1/298 від 12 вересня 2011 року надані кредитні канікули з 01 липня 2012 року до 31 серпня 2012 року та з 01 вересня 2012 року до 30 листопада 2012 року, для майнового поручителя ОСОБА_2 встановлено терміни надання документів та внесення змін до договору іпотеки, що стосується земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 5.1. кредитного договору погашення частини кредиту здійснюється у розмірах та строках, які визначаються графіком зменшення кредитного ліміту (додаток №1 до договору).

Так, за період з 12 жовтня 2011 року по 25 лютого 2014 року позичальником здійснено часткове повернення частини кредиту.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору № 012/42-1/298 від 12 жовтня 2011 року позичальник здійснює погашення нарахованих відсотків щомісячними платежами. Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Пунктом 2.1. кредитного договору № 012/42-1/298 встановлено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п. 1.2.1. договору.

Згідно з п. 5.4. кредитного договору № 012/42-1/298 від 12 жовтня 2011 року при простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення ті підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком.

В судовому засіданні встановлено, що за період з 12 жовтня 2011 року по 25 лютого 2014 року, позичальник здійснив часткове погашення нарахованих відсотків, однак станом на 25 лютого 2014 року існує прострочена заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 610 352,23 грн.

На підставі п.13.4. кредитного договору № 012/42-1/298 за прострочення виконання будь - яких зобов'язань за цим кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання.

У зв'язку з простроченням сплати платежів за кредитом, відповідно до п. 13.4 кредитного договору позичальнику нарахована пеня у загальному розмірі 244 902,70 грн., що складається з: пені за прострочення основної заборгованості - 198 832,80 грн., пені за прострочення відсотків - 46 069,90 грн.

Відповідно до п. 7.1. кредитного договору № 012/42-1/298 у разі настання дефолту або випадку дестабілізації ринку кредитор має право на власний розсуд без необхідності будь - яких додаткових угод (договорів) вжити один або декілька таких заходів: вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов'язань за цим договором.

Згідно до пункту 7.2. кредитного договору № 012/42-1/298 кредитор вправі скористатись правами, зазначеними в пункті 7.1. договору, та пред'явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь - якої обставини дефолту, зокрема: порушення позичальником обов'язків, встановлених п.п. 2.1., 5.2., ст. 9 цього договору, а саме: порушення строків погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.

У зв'язку з неодноразовим порушенням графіку погашення кредиту, а також відсутністю погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, банк вимагає дострокове повне погашення заборгованості за кредитним договором № 012/42-1/298, яка утворилася станом на 25 лютого 2014 року та становить 3 941 783,11 грн., яка складається із основної заборгованості за кредитом у розмірі 3 086 528,17 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 610 352,23 грн., та нарахованої пені у розмірі 244 902,70 грн.

Також, 25 вересня 2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я» укладено кредитний договір № 010/15-20/28/2, відповідно до якого позичальнику з 25 вересня 2009 року надано кредит в сумі 994 750,00 грн. із строком остаточного погашення 09 вересня 2010 року та сплатою відсотків у розмірі 22,00% річних за користування кредитними коштами.

На виконання умов кредитного договору, 25 вересня 2009 року на поточний рахунок позичальника банком перераховані кредитні кошти в розмірі 994 750,00 грн. з метою подальшого рефінансування поточної заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 1.5. кредитного договору № 010/15-20/28/2 кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, повернення та плати за користування, та п. 5.1. кредитного договору № 010/15-20/28/2 встановлено, що погашення частини кредиту здійснюється у розмірах та строках, які визначені графіком зменшення кредитного ліміту.

30 вересня 2010 року між банком та ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я» укладено додаткову угоду № 010/15-20/28/2/1 до кредитного договору № 010/15-20/28/2 від 25 вересня 2009 року, відповідно до якої позичальнику з метою зменшення фінансового навантаження тимчасово, на період з вересня 2010 року по лютий 2011 року, зменшений розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та продовжено строк кредитування до 18 березня 2011 року включно.

Також, відповідно до п. 6 зазначеної додаткової угоди у випадку невиконання позичальником пунктів 9.9. та 9.15. кредитного договору відсоткова ставка збільшується до 24,00% річних.

25 червня 2011 року на підставі додаткової угоди № 010/15-20/28/2/2 проведена реструктуризація простроченої заборгованості за нарахованими відсотками шляхом їх капіталізації на тіло кредиту, надано кредитні канікули з 01 червня 2011 року до 31 травня 2012 року, продовжено строк кредитування до 25 травня 2014 року включно.

11 жовтня 2011 року додатковою угодою № 010/15-20/28/2/3 до кредитного договору № 010/15-20/28/2 від 25 вересня 2009 року встановлено, що позичальник зобов'язується в строк до 15 січня 2012 року забезпечити надання кредитору майновим поручителем ОСОБА_2 документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, та внести відповідні зміни до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року.

30 липня 2012 року між банком та позичальником укладена додаткова угода № 010/15-20/28/2/4 до кредитного договору № 010/15-20/28/2, відповідно до якої позичальнику тимчасово на період з 01 липня 2012 року по 31 серпня 2012 року та з 01 вересня 2012 року по 30 листопада 2012 року надані кредитні канікули у вигляді зменшення щомісячного платежу по сплаті кредиту.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору № 010/15-20/28/2 протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п. 1.2.1. договору.

Згідно до п. 2.3. кредитного договору № 010/15-20/28/2 проценти за користування кредитом нараховуються згідно внутрішніх положень кредитора, але не рідше одного разу на місяць, на суму кредиту, включаючи день надання та день, що передує даті повного погашення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році.

Пунктом 5.1. кредитного договору № 010/15-20/28/2 позичальник здійснює погашення нарахованих процентів щомісячними платежами.

За період з 25 вересня 2009 року по 25 лютого 2014 року позичальником здійснена часткова сплата за нарахованими відсотками, однак, станом на 25 лютого 2014 року заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 232 145,43 грн.

Згідно з п. 13.4. кредитного договору № 010/15-20/28/2 за прострочення виконання будь - яких зобов'язань за цим кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання.

У зв'язку з простроченням сплати платежів за кредитом, відповідно до п. 13.4 кредитного договору, позичальнику нарахована пеня у загальному розмірі 75 979,00 грн., що складається з: пені за прострочення основної заборгованості - 59 495,65 грн., пені за прострочення відсотків - 16 483,35 грн.

Відповідно до п. 7.1. кредитного договору № 010/15-20/28/2 у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором кредитор має право припинити видачу кредиту коштів та вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи та інші платежі відповідно до договору.

Згідно до п. 7.2. кредитного договору № 010/15-20/28/2 кредитор має право пред'явити вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш, ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту, або порушення цих строків менш, ніж на 30 календарних днів, але більш трьох разів протягом останніх дванадцяти місяців. Кредитор має право пред'явити вимогу щодо дострокового погашення кредиту у випадку порушення позичальником обов'язків, встановлених п.п. 2.1, 5.2., ст. 9 договору.

У зв'язку з неодноразовим порушенням графіку погашення кредиту, а також відсутністю погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, банк вимагає дострокове повне погашення заборгованості за кредитним договором № 010/15-20/28/2, яка утворилася станом на 25 лютого 2014 року та становить 1 222 970,90 грн., яка складається із основної заборгованості у розмірі 914 846,47 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 232 145,43 грн. та нарахованої пені у загальному розмірі 75 979,00 грн..

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Так, судом встановлено, що станом на 25 лютого 2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 012/42-1/300 від 12 жовтня 2011 року становить: 376 326,39 грн. - основна заборгованість за кредитом, 43 894,32 грн. - заборгованість по процентам, 25 681,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення нарахованих процентів; заборгованість ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я» за кредитним договором № 012/42-1/298 від 12 жовтня 2011 року становить: 3 086 528,17 грн. - основна заборгованість за кредитом, 610 352,23 грн. - заборгованість по процентам, 244 902,70 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих процентів; заборгованість ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я» за кредитним договором № 010/15-20/28/2 від 25 вересня 2009 року становить: 914 846,47 грн. - основна заборгованість за кредитом, 232 145,43 грн. - заборгованість по процентам, 75 979,00 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих процентів. Загальна сума заборгованості за всіма трьома договорами, яка підлягає поверненню за рахунок предмета іпотеки, складає 5 610 656 грн.

10 вересня 2008 року в забезпечення виконання умов генеральних кредитних угод № 01/15-20/27 від 10 вересня 2008 року та № 01/15-20/28 від 10 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 12/15-20/11, відповідно до якого в іпотеку банку передане нерухоме майно, комплекс нежитлових будівель, розташованих за адресою АДРЕСА_1, які належать іпотекодавцю на праві власності.

22 вересня 2009 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якого зменшено заставну вартість предмету іпотеки з 3 887 198,00 грн. до 1 206 240,00 грн.

30 вересня 2010 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 12/15-20/11/2 до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якого до договору іпотеки внесено відомості щодо кадастрового номеру земельної ділянки, змінено п. 6.5. розділу 6 договору іпотеки «Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки».

25 червня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 12/15-20/11/3 до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якого внесено зміни в загальний розмір зобов'язань за генеральними кредитними угодами 1, 2, іпотекодавцю надано строк для надання документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, змінено п. 6.1 розділу 6 договору іпотеки «Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки».

07 жовтня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 12/15-20/11/4 до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якого іпотекодавцю надано строк для надання документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, та внесення змін до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року.

30 липня 2012 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір № 12/15-20/11/5 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якого іпотекодавцю надано строк для оформлення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та внесення відповідних змін до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року.

30 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 12/15-20/11/6 до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року, відповідно до якого внесено зміни щодо предмету іпотеки, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 1820,8 кв.м., що складаються з: Ц-1 - складу, загальною площею 1820,8 кв.м., Щ-1 - навісу, № 1 - воріт, № 3 - огорожі, № 7 - огорожі, № 8 - сходів, І - тротуару, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 серпня 2011 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3719883 від 21 травня 2013 року, виданим Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 4, іпотекодавцю надано строк для оформлення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та внесення відповідних змін до договору іпотеки № 12/15-20/11 від 10 вересня 2008 року.

Відповідно до п. 3.1.4. договору іпотеки № 12/15-20/11 у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або за кредитним договором 1 та/або у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором 2, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боргового зобов'язання, умов кредитного договору 1 та кредитного договору 2, або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 6.2. договору іпотеки № 12/15-20/11 передбачено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання боргового зобов'язання, який зазначено у кредитному договору 1 та кредитному договорі 2 у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитними договорами 1,2 строк сум кредиту, процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється з урахуванням п. 6.4., 6.5 договору іпотеки № 12/15-20/11 та згідно з п. 6.4 договору іпотеки № 12/15-20/11 звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому витрати іпотекодержателя, пов'язані з пред'явленням вимоги за борговим зобов'язанням зверненням стягнення на предмет іпотеки, також забезпечуються цією іпотекою, тобто ці витрати бере на себе іпотекодавець та вони підлягають відшкодуванню іпотекодержателю в повному обсязі.

Відповідно до п. 6.5 Договору іпотеки № 12/15-20/11/2 у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов'язання за цим договором або за кредитним договором 1 та/або невиконання боржником письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов'язання за кредитним договором 2 у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки.

Пунктом 6.5.3 договору іпотеки № 12/15-20/11 реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, може проводитись, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, якщо така згода не досягнута - спеціалізованою організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки. При цьому початкова ціна не може бути нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки. У випадку оголошення повторних публічних торгів такими, що не відбулись, іпотекодержатель має право прийняти предмет іпотеки у власність без згоди іпотекодавця.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст.ст. 6, 626, 627, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог діючого законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі невиконання вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Так судом встановлено, що 01 листопада 2013 року за вих. № 140-9-1-00/16-885/1 банком в адресу ОСОБА_2 направлено вимогу - попередження про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором № 012/42-1/300 від 12 жовтня 2011 року, укладеним в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/27 з ОСОБА_2, яка отримана 28 листопада 2013 року.

01 листопада 2013 року за вих. № 140-9-1-00/16-885/2 банком в адресу ОСОБА_2 направлено вимогу - попередження про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором № 012/42-1/299 від 12 жовтня 2011 року, укладеним в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/27 з ОСОБА_2, яка отримана 28 листопада 2013 року.

01 листопада 2013 року за вих. № 140-9-1-00/16-886/1 банком в адресу ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я», як позичальника, та ОСОБА_2, як іпотекодавця, направлено вимогу - попередження про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором № 010/15-20/28/2 від 25 вересня 2009 року, укладеним в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/28 з ТОВ «Торгівельний Дім «Придніпров'я».

01 листопада 2013 року за вих. № 140-9-1-00/16-886/2 банком в адресу позичальника - ТОВ Торгівельний Дім «Придніпров'я» та іпотекодавця - ОСОБА_2 направлено вимогу - попередження про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором № 012/42-1/298 від 12 жовтня 2011 року, укладеним в рамках генеральної кредитної угоди № 01/15-20/28 з ТОВ Торгівельний Дім «Придніпров'я».

30 грудня 2013 року за вх. № 140-9-1-00/15-1218 від ОСОБА_2 надійшла відповідь на вимоги-попередження щодо погашення заборгованості, відповідно до якої він не заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що не заперечувалось в судовому засіданні.

На підставі п. 1 ст. 590 ЦК України, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 8 ст. 54 Закону України «Про іпотеку», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи вищенаведені норми закону, а також те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 про те, що судом не прийнято до уваги, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року було порушено провадження про банкрутство ТОВ Торгівельний Дім «Придніпров'я» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тобто, 13 лютого 2014 року було зупинено виконання ТОВ Торгівельний Дім «Придніпров'я» зобов'язань за кредитними договорами № 012/42-1/298 від 12 жовтня 2011 року та № 010/15-20/28/2 від 25 вересня 2009 року, необґрунтовані, оскільки мораторій розповсюджується на задоволення вимог кредиторів щодо ТОВ Торгівельний Дім «Придніпров'я», тоді як судовим рішенням звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності фізичній особі - ОСОБА_2

Також ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на яку посилається відповідач, не передбачено введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, щодо майнового поручителя - фізичної особи, яка не тільки забезпечила виконання зобов'язання товариства, а також і сама є боржником перед кредитором.

Доводи ОСОБА_2 про те, що судом під час ухвалення рішення не надано належної оцінки співмірності суми боргу за кредитними договорами вартості предмету іпотеки, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки звернуто стягнення на майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів, початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто суд звертаючи стягнення на майно передбачив порядок проведення оцінки цього майна, що не суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та Закону України «Про іпотеку».

Інші доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст. 309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді: