АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3116/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/397/14
Головуючий у 1-й інстанції Волювач О. В.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 05 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного підприємства
"Млин-Михнівці" про поновлення на
роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до Приватного
підприємства (далі - ПП) "Млин-Михнівці"
про поновлення на роботі.

У своєму позові ОСОБА_1 вказувала, що з
січня 2012 року вона працювала у ПП
"Млин-Михнівці". Згідно наказу
керівництва підприємства від 24.07.2013
року її було звільнено з посади
завідувача складу на підставі п.2 ч. 1 ст.
41 КЗпП України, у зв'язку з тим, що після
проведеної інвентаризації на складі
виявилася велика недостача
матеріальних цінностей.

Проте, позивачка вважає своє
звільнення незаконним, а тому просила
суд поновити її на посаді завідувача
складом у ПП "Млин-Михнівці".

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 05 грудня
2013 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного підприємства
"Млин-Михнівці" про поновлення на
роботі - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, у якій
просить його скасувати та ухвалити
нове про задоволення її позовних вимог,
оскільки вважає що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення апелянта
та її представника, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України
трудовий договір з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу може
бути розірваний також у випадку винних
дій працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові, товарні або
культурні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу.

В п.28 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 06.11.1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
зазначено, що звільнення з підстав
втрати довір'я суд може визнати
обґрунтованим, якщо працівник, який
безпосередньо обслуговує грошові або
товарів цінності (зайнятий їх
прийманням, зберіганням,
транспортуванням, розподілом в т.п)
вчинив умисно або необережно такі дії,
які дають власнику або уповноваженому
ним органу підстави для втрати до нього
довір'я (зокрема, порушення правил
проведення операцій з матеріальними
цінностями).

Статтею 135-1 КЗпП України визначено, що
письмові договори про повну
матеріальну відповідальність може
бути укладено підприємством,
установою, організацією з працівниками
(що досягли вісімнадцятирічного віку),
які займають посади або виконують
роботи, безпосередньо зв'язані із
зберіганням, обробкою, продажем
(відпуском), перевезенням або
застосуванням у процесі виробництва
переданих їм цінностей. Перелік таких
посад і робіт, а також типовий договір
про повну індивідуальну матеріальну
відповідальність затверджуються в
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Державного комітету Ради
Міністрів СРСР з праці та соціальних
питань Секретаріатом Всесоюзної
центральної ради професійних спілок
від 28 грудня 1977 року № 447/24, яка діє на
території України відповідно до
постанови Верховної Ради України від 12
вересня 1991 року № 1545-ХП «Про порядок
тимчасової дії на території України
окремих актів законодавства Союзу РСР»
передбачено перелік посад і робіт, що
заміщуються чи виконуються
працівниками, з якими підприємством,
установою, організацією можуть
укладатися письмові договори про повну
матеріальну відповідальність за
незабезпечення збереження цінностей,
переданих їм на збереження, обробку,
продаж (відпуск), перевезення або
застосування в процесі виробництва.

У розділі І вказаного Переліку входить
така посада як «завідуючі коморами
цінностей»; «завідуючі камерами схову;
завідуючі складами та їх заступниками»
та такий вид робіт як «роботи з
приймання на зберігання, обробку,
зберігання, відпуск матеріальних
цінностей на складах, у коморах».

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 наказом №2 від 10.01.2012 року була
прийнята на роботу до ПП "Млин-Михнівці"
на посаду старшого комірника. Того ж
дня між ПП "Млин-Михнівці" в особі
директора Демиденко Т.В. та ОСОБА_1 було
укладено договір №3 про повну особисту
матеріальну відповідальність.

Згідно наказу №11 від 29.06.2012 року посаду
ОСОБА_1 з 01.07.2012 року перейменовано зі
«старшого комірника» на «завідувач
складу» відповідно до Державного
класифікатору ДК 003-2010.

Відповідно до посадової інструкції
старшого комірника, затвердженої 10.01.2012
року, до обов'язків ОСОБА_1 входило,
зокрема, приймати на склад, зберігати і
видавати зі складу споживачам
товарно-матеріальні цінності, що
надходять від постачальників, з
переробки. Перевіряти відповідність
цінностей, які приймає, супровідним
документам, базовим артикулам,
штрих-кодам; вести облік наявних на
складі матеріальних цінностей і звітну
докментацію про їх рух. Брати участь у
проведенні інвентаризації.
Забезпечувати зберігання матеріальних
цінностей.

10.07.2013 року ОСОБА_1 написала заяву про
звільнення її за власним бажанням з
24.07.2013 року.

На підставі наказу №26 від 10.07.2013 року
було призначено робочу
інвентаризаційну комісію та проведено
повну інвентаризацію
товарно-матеріальних залишків на
складах підприємства з перевіркою їх
фактичної наявності та
документального підтвердження станом
на 11.07.2013 року. За результатами
проведеної інвентаризації було
виявлено недостачу
товарно-матеріальних цінностей:
борошна вищого гатунку в кількості 41971
кг на суму 99890, 98 грн.; борошна першого
ґатунку в кількості 27 546 кг на суму 65008, 56
грн.; висівок в кількості 120551 кг на суму
124629, 76 грн. Загальна сума недостачі
товарно-матеріальних цінностей склала
289529, 30 грн., що підтверджується
інвентаризаційними описами
товарно-матеріальних цінностей та
актом інвентаризації за підписами
членів комісії, які проводили
інвентаризацію.

Згідно повідомлення Лубенської
міжрайонної прокуратури 16.07.2013 року
було відкрито кримінальне провадження
№0001061 по факту розкрадання
товарно-матеріальних цінностей,
належних ПП "Млин-Михнівці", і наразі
триває досудове розслідування.

Водночас, в межах вказаного
кримінального провадження було
проведено судову економічну
експертизу, і згідно її висновку №881
від 26.09.2013 року, нестача продукції на
суму 289 259, 30 грн., яка вказана у акті
інвентаризації товарів на складі ПП
"Млин-Михнівці" від 11.07.2013 року, що
утворилась в період часу з 10.01 2012 року
по 11.07.2013 року, документально
підтверджується.
Матеріально-відповідальною особою
товарів на складі в період часу з 10.01.2012
року по 11.07.2013 року був старший комірник
ПП "Млин-Михнівці" - ОСОБА_1

Підпунктом «в» п.3 Інструкції з
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів та
розрахунків, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
11.08.1994 року №69, передбачено, що
проведення інвентаризації є
обов'язковим при зміні
матеріально-відповідальних осіб на
день прийому-передачі справ.

На підставі наказу №27 від 24.07.2013 року
ОСОБА_1 було звільнено з займаної
посади, у зв'язку з втратою довіри.

Згідно умов укладеного між сторонами
договору про повну особисту
матеріальну відповідальність ОСОБА_1
зобов'язалася: дбайливо ставитися до
переданих їй для збереження або для
інших цілей матеріальних цінностей
підприємства і вживати заходів щодо
запобігання збиткам; своєчасно
повідомляти адміністрацію
підприємства про всі обставини,що
загрожують забезпеченню цілісності
ввірених їй матеріальних цінностей;
складати і подавати у встановленому
порядку товарно-грошові та інші звіти
про залишки довірених їй матеріальних
цінностей; брати участь у
інвентаризації довірених їй
матеріальних цінностей.

Рух продукції на складі був повністю
підконтрольний ОСОБА_1 Той факт, що
ОСОБА_1 особисто контролювала
реалізацію продукції покупцям
підтверджується показами свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які працюють на ПП
"Млин-Михнівці". Також ОСОБА_1 особисто
здійснювала прийом виготовленої
продукції, що підтверджується показами
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 При цьому, з показів свідків
вбачається, що ОСОБА_1 особисто
перевіряла правильність відображення
в документах первинного
бухгалтерського обліку (позмінках,
накладних) кількість продукції, що
реалізовувалася покупцям або
приймалася на склад.

Місцевим судом вірно не взято до уваги
доводи ОСОБА_1 з приводу того, що вона
повідомляла керівництво підприємства
про недоліки обліку
товарно-матеріальних цінностей в усній
формі, оскільки відповідачка була
безпосередньо причетна до формування
документів первинного бухгалтерського
обліку і не мала права реалізовувати
продукцію в кількості, що не відповідає
супровідним документам, крім того,
згідно умов укладеного договору про
повну особисту матеріальну
відповідальність зобов'язалася
своєчасно повідомляти адміністрацію
підприємства про всі обставини, що
загрожують забезпеченню цілісності
ввірених їй матеріальних цінностей,
однак об'єктивних підтверджень про
здійснення такого повідомлення
(доповідних, заяв, пояснень на ім'я
керівництва підприємства, показів
свідків, тощо) суду не надала.

Враховуючи викладене, а також те, що
ОСОБА_1 належним чином не виконувала
обов'язки передбачені її посадовою
інструкцією та не дотрималася умов
укладеного з роботодавцем договору про
повну особисту матеріальну
відповідальність, зокрема, здійснювала
реалізацію продукції покупцям в
більшому розмірі, ніж це відображалося
в офіційній бухгалтерії підприємства,
що призвело до недостачі ввірених їй
товарно-матеріальних цінностей на
складі, тобто фактично ОСОБА_1 належним
чином не відображала рух
товарно-матеріальних цінностей в
документах первинного бухгалтерського
обліку, що суперечить положенням
посадової інструкції ОСОБА_1, окрім
того, відповідачка порушила умови
укладеного нею з роботодавцем договору
про повну особисту матеріальну
відповідальність, допустивши недбале
ставлення до збереження матеріальних
цінностей підприємства та не
забезпечивши належну звітність про
залишки довірених їй матеріальних
цінностей, колегія суддів, приходить до
переконання, що висновок місцевого
суду про наявність підстав у власника
ПП «Млин-Михнівці» для втрати довір'я
до завідуючого складом відповідачки
ОСОБА_1 та її подальше звільнення за п.2
ч.1 ст. 41, а також відсутність підстав
для задоволення позову ОСОБА_1 до ПП
"Млин-Михнівці" про поновлення на
роботі є вірним.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1
про проведення на ПП «Млии-Михнівці»
перевірки дотримання вимог
законодавства про працю
Територіальної інспекцією з питань
праці у Полтавській області та
виявлені при цьому порушення
законодавства про працю, а також факт
її звернення до Лубенської міжрайонної
прокуратури з заявою про відкриття
кримінального провадження відносно
директора ПП «Млии-Михнівці» за ст. 364,
366 КК України, не заслуговують на увагу,
оскільки не стосуються предмета позову
та обставин справи, окрім того, не
спростовують висновків місцевого суду,
зроблених в ході розгляду справи про
наявність підстав для звільнення
відповідачки, у зв'язку з недбалим
ставлення до збереження матеріальних
цінностей та втратою довіри з боку
керівництва підприємства.

При цьому, суд дав оцінку доказам
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України,
та згідно ст. 215 ЦПК України, зазначив
мотиви з яких прийшов до висновку у
справі, а посилання апелянта щодо
неналежної оцінки доказів у справі не
ставлять під сумнів правильність
рішення суду першої інстанції.

Безпідставними є посилання апелянта
щодо невідповідності висновків суду
обставинам справи, оскільки будь-які
протиріччя між встановленими судом
фактами та висновком суду - відсутні.

Отже, висновки суду відповідають
обставинам справи, узгоджуються з
нормами матеріального та
процесуального права, які судом
застосовані правильно, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції.

За вказаних обставин підстави для
зміни чи скасування рішення суду
відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 05 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль