Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/4772/14 Головуючий у 1
інстанції: Дубина Л.А.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26» листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК»

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року про
розстрочку виконання рішення суду по
справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 червня 2014 року позов
ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
заборгованість за кредитним договором
№ №34/АА-00015.08.2 від 16.05.2008р. у розмірі 9203,44
доларів США, що складається з 5783,47
доларів США - поточна заборгованість за
кредитом; 3419,97 доларів США - прострочена
заборгованість за кредитом (73563,10 грн.
за курсом НБУ 7,993грн. за 1,00 долар США на
15.10.2013р.) та пеню у розмірі 10000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь позивача судовий
збір у розмірі 835,63 грн.

В вересні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
подали заяву про розстрочку виконання
рішення, посилаючись на те, що вони є
людьми похилого віку, страждають на
хронічні хвороби, отримують лише
пенсію, іншого доходу не мають, просили
розстрочити виконання рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 червня 2014 року на 60
місяців (п'ять років) та зобов'язати їх
сплачувати по 1393 грн. щомісячно до
повного погашення заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Розстрочено
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 19
червня 2014 року про солідарне стягнення
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«РОДОВІД БАНК» заборгованості по
кредитному договору у сумі 73563,10 грн. та
пені у сумі 10000 на 60 місяців рівними
частинами, а саме по 1393 грн. щомісяця.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ПАТ «РОДОВІД
БАНК».

В апеляційній скарзі ПАТ «РОДОВІД
БАНК», посилаючись на відсутність
підстав для розстрочки виконання
судового рішення, просить скасувати
ухвалу суду та постановити нову про
відмову в задоволенні заяви про
розстрочку виконання рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного
розгляду,обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи
заяву про розстрочку виконання
судового рішення, входив із того, що
заявники є пенсіонерами, страждають
хронічними захворюваннями, ОСОБА_4 має
інвалідність 2 групи з 25.02.2004 р., що не
дає їм можливості у повному обсязі
виконати рішення суду про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для розстрочки
виконання судового рішення не
відповідає вимогам ст.ст.14,373 ЦПК
України, ст.ст.3,541 ЦК України.

Згідно з частиною п'ятою статті 124
Конституції України та статтею 14 ЦПК
України судове рішення є обов'язковим
до виконання на всій території України
і виконується в порядку, визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основоположних свобод (надалі
«Конвенція») та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод гарантує кожному право на
звернення до суду з позовом щодо
будь-яких його цивільних прав та
обов'язків та, водночас, передбачає
виконання судових рішень.

Зокрема, Європейський суд з прав людини
в рішенні у справі «Шмалько проти
України» від 20 липня 2004 року вказав, що
право на виконання судового рішення є
складовою права на судовий захист,
передбаченого статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (пункт 43).

Конституційний Суд України
неодноразово зазначав, що виконання
судового рішення є невід'ємною
складовою права кожного на судовий
захист. Так, у рішенні Конституційного
Суду України від 26.06.2013 року у справі №
1-7/2013 за конституційним зверненням
акціонерної компанії
«Харківобленерго» щодо офіційного
тлумачення положень пункту 2 частини
другої статті 17, пункту 8 частини першої
статті 26, частини першої статті 50
Закону України «Про виконавче
провадження» зазначено, що обов'язкове
виконання судових рішень є складовою
права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

У п. 10 роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
зазначено, що при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу і порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст. 373 ЦПК України їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення.

Аналіз ст. 373 ЦПК України дає підстави
дійти висновку, що розстрочка
виконання рішення суду може бути
надана у виняткових випадках, що
обумовлюють об'єктивні ускладнення при
виконанні судового рішення або
наявність яких робить його виконання
неможливим.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є,
зокрема, справедливість,
добросовісність та розумність. Вимога
справедливості, добросовісності та
розумності цивільного законодавства
практично виражається у встановленні
його нормами рівних умов для участі
всіх осіб у цивільних відносинах;
закріпленні можливості адекватного
захисту порушеного цивільного права
або інтересу.

Із матеріалів справи вбачається, що 16
травня 2008 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК»
та ОСОБА_6 було укладено кредитний
договір № №34/АА-00015.08.2, за умовами якого
ОСОБА_6 отримав кредит на суму 25673,47 дол.
США з терміном остаточного погашення
по 16 травня 2015 р. З метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором 16 травня 2008 року між банком
та ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договори
поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням
кредитного зобов'язання рішенням
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 червня 2014 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
заборгованість за кредитним договором
№ №34/АА-00015.08.2 від 16.05.2008р. у розмірі 9203,44
доларів США, що складається з 5783,47
доларів США - поточна заборгованість за
кредитом; 3419,97 доларів США - прострочена
заборгованість за кредитом (73563,10 грн.
за курсом НБУ 7,993грн. за 1,00 долар США на
15.10.2013р.) та пеню у розмірі 10000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

Суд не звернув увагу на те, що на час
отримання кредиту ОСОБА_3 та укладення
договору поруки ОСОБА_4 хворіла та була
інвалідом. Те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
пенсіонери, мають хронічні хвороби, та
інвалідність ОСОБА_4 було враховано
судом при ухваленні рішення і на
підставі ч.3 ст.551 ЦК України сума пені
зменшена з 136979,56 грн. до 10000 грн.

Таким чином, зазначені в заяві
обставини не носять характеру
особливих або виняткових, вони не
можуть виправдовувати невиконання
зобов'язань за боргом, визначеним
судовим рішенням, а тому не можуть бути
підставою для розстрочки виконання
рішення.

Врахування одних і тих самих обставин
для зменшення пені і для розстрочки
виконання рішення на 5 років призводить
до істотного дисбалансу прав та
обов'язків сторін та не відповідає
засадам цивільного законодавства,
передбаченим ст.3 ЦК України.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання.

За рішенням суду борг стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 З
урахуванням зазначеної норми закону
надання ОСОБА_3, ОСОБА_4 розстрочки
виконання за неподільним зобов'язанням
з ОСОБА_5 суперечить самому змісту
солідарного зобов'язання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Оскільки питання було вирішено
всупереч нормам процесуального та
матеріального права, ухвала підлягає
скасуванню з постановлянням нової
ухвали про відмову у задоволенні заяви
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розстрочку
виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року
скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
розстрочку виконання рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 червня 2014 року
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: