АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1622/9268/2012 Номер провадження
22-ц/786/2868/14Головуючий у 1-й інстанції
Сорока К. М. Доповідач ап. інст.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю адвоката: ОСОБА_2

представника позивча ОСОБА_3

третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну
справу за апеляційною скаргою та
доповненнями до апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк»

на рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 28 липня 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_6 про звернення стягнення на
заставне майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_6, в інтересах якого діє
опікун ОСОБА_7, до
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» про визнання недійсними
договорів іпотеки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відкрите акціонерне товариство «ВТБ
Банк» /зараз Публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк»/ звернулося до
суду позовом до ОСОБА_6, в якому після
остаточного уточнення у лютому 2014 року
позовних вимог, просило звернути
стягнення на предмет іпотеки за
договором наступної іпотеки №
22.45-10/07-ДІ від 21 грудня 2007 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстраційним номером
6540 - нежитлову будівлю (приватний клуб),
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 928,4 кв.м., що належить
відповідачу ОСОБА_6 на праві власності,
для задоволення грошових вимог ПАТ
«ВТБ Банк» за генеральною угодою № 10
від 21 грудня 2007 року та кредитними
договорами №22.71 -10/08-СК від 31 березня 2008
року, №22.45- 10/07-СК від 21 грудня 2007 року,
№22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року у
розмірі 22 205 575 грн. 27 коп.

Просило визнати за Публічним
акціонерним товариством «ВТБ Банк»
право власності на вказане нежитлове
приміщення.

У грудні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з вищевказаним позовом до ВАТ «ВТБ
Банк» /зараз ПАТ «ВТБ Банк»/, доповнивши
який у листопаді 2010 року, просив
визнати недійсним договір наступної
іпотеки №22.45-10/07-ДІ від 21 грудня 2007 року,
договори поруки № 22.45-10/07-ДП1 від 21
грудня 2007 року, № 22.47-10/07-ДІ II від 21
грудня 2007 року, № 22.71 -10/08-ДП1 від 31
березня 2008 року, укладені між ним і ВАТ
«ВТБ Банк» та виключити з реєстру
обтяжень нерухомого майна запис про
заставу нежитлової будівлі по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказував, що,
укладаючи вказані правочини, він був
психічно хворим, уклав угоди на вкрай
невигідних для себе умовах, так як від
них для себе нічого не отримав ні від
батька, ні від банку. Вчиняв правочини
під впливом тяжких для себе обставин -
смерті матері, яка померла в листопаді
2007 року та загостренням психічної
хвороби.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 18 січня 2010 року зазначені
позовні вимоги були об»єднані в одне
провадження /т.2 а.с. 14/.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 07 грудня 2012 року до участі у
справі в якості законного представника
ОСОБА_6 залучено ОСОБА_7 /т. 3 а.с. 54/.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Октябрського
районного суду м.Полтави від 28 липня 2014
року позов ОСОБА_6 в інтересах якого діє
ОСОБА_7 - задоволено.

Визнано недійсними договір наступної
іпотеки №22.45-10/07-ДІ від 21 грудня 2007
року, договір поруки №22.45-10/07-ДПІ від 21
грудня 2007 року, договір поруки
№22.47-10/07-ДПІ від 21 грудня 2007 року,
договір поруки №22.71-10/08-ДПІ від 31
березня 2008 року.

Виключено з реєстру обтяжень
нерухомого майна запис про заставу
нерухомого майна - нежитлову будівлю,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ПАТ "ВТБ Банк" до
ОСОБА_6 про звернення стягнення на
заставне майно відмовлено за
безпідставністю.

Не погодившись з даним рішенням
місцевого суду, Публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк» оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі та доповненнях до
апеляційної скарги, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просило оскаржуване
ним судове рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ «ВТБ
Банк» - відмовити, а позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» - задовольнити повністю.

В запереченнях на апеляційну скаргу та
доповнення до апеляційної скарги третя
особа у справі - ОСОБА_4, спростовуючи
наведені апелянтом доводи, просив
скаргу банку відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга з
доповненнями до неї підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом перщої інстанції встановлено,
підтверджується наявними у справі
доказами, що за договором наступної
іпотеки № 22.45-10/07-ДІ від 21 грудня 2007
року, посвідченим приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстраційним номером
6540 - нежитлову будівлю (приватний клуб),
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 928,4 кв.м., що належить
відповідачу ОСОБА_6 на праві власності,
для задоволення грошових вимог
передано ПАТ «ВТБ Банк» у особі
Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк» за
генеральною угодою № 10 від 21 грудня 2007
року та кредитними договорами №22.71
-10/08-СК від 31 березня 2008 року, №22.45- 10/07-СК
від 21 грудня 2007 року, №22.47-10/07-СК від 21
грудня 2007 року.

Встановлено, що 21 грудня 2007 року між ВАТ
«ВТБ Банк» та ОСОБА_6 був укладений
договір наступної іпотеки №22.45-10/07-ДІ у
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_8 /зараз - ОСОБА_4./ за генеральною
угодою №10 та кредитними договорами
№22.71-10/08-СК від 31 березня 2008 року,
№22.45-10/07-СК від 21 грудня 2007 року,
№22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року.

Відповідно до умов генеральної угоди
№10 ОСОБА_8 наданий кредитний ліміт на
строк до 20 грудня 2017 року з загальним
розміром позичкової заборгованості за
наданими у рамках даної угоди
кредитами не більше 1 200 000 доларів США.

Банк свій обов'язок за кредитними
договорами, укладеними у рамках
генеральної угоди щодо надання
відповідачу кредиту виконав, надавши
ОСОБА_3 одноразово кредит у повному
розмірі наступним чином: за кредитним
договором №22.71-10/08-СК від 31 березня 2008
року 200 тис. доларів США; за кредитним
договором №22.45-10/07-СК від 21 грудня 2007
року - 550 тис. доларів США; за кредитним
договором №22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007
року - 450 тис. доларів США.

Відповідно до умов договору наступної
іпотеки у забезпечення виконання
зобов'язань позичальником за вказаними
кредитними договорами у іпотеку банку
передано нежитлову будівлю (приватний
клуб) за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 928,4 кв.м, що належить ОСОБА_6 на
праві власності, і на яке може бути
звернуто стягнення.

Первісний іпотекодержатель -
Полтавське ГРУ ВАТ «Приват Банк» 20
грудня 2007 року надав у повторне
обтяження іпотекою нерухомого майна
об'єкт незавершеного будівництва -
приватний клуб, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_6 та є майновим
забезпеченням за кредитним
договором від 25 грудня 2006 року
укладеним між ОСОБА_8 та банком.

21 грудня 2007 року Полтавське ГРУ ВАТ
«Приват Банк» надало довідку про
погашення заборгованості за кредитом
та відсотками у повному обсязі ОСОБА_8
за вказаним кредитним договором у
розмірі 550 тис. доларів США.

Також судом встановлено, що ОСОБА_8 з
жовтня 2008 року не здійснював погашення
кредиту та нарахованих відсотків, чим
порушив свої зобов'язання за
кредитними договорами.

Згідно уточнених позовних вимог,
станом на 22 січня 2014 року загальна
заборго-ваність ОСОБА_8 перед ПАТ «ВТБ
Банк» становить 2 778 127 доларів США 77
центів, що за офіційним курсом
НБУстаном на 22 січня 2014 року становить
22 205575 грн. 27 коп.

Разом з тим, відмовляючи ПАТ «ВТБ Банк»
у задоволенні позовних вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно акту № 905 від 16 листопада 2010 року
судово-психіатричної експертизи
відносно ОСОБА_6, встановлено, що він
виявляє ознаки хронічного психічного
захворювання у вигляді шизотипового
розладу з початком захво-рювання у
березні-квітні 2007 року. Даний психічний
розлад істотно впливає на здатність
підекспертного усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними а також
істотно впливав на здатність
підекспертного усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними станом на
21 червня 2007 року.

Окрім того, рішенням Решетилівського
районного суду Полтаської області від
29 березня 2011 року ОСОБА_6 визнаний
недієздатним та над ним встановлено
опіку.

Судом також досліджено акт
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №302 від 12 червня 2013 року,
проведеної судовими експертами
Полтавської обласної психіатричної
експертизи ім. О.Ф. Мальцева за ухвалою
Ленінського районного суду м.Полтави,
за висновком якої, ОСОБА_6 страждає на
хронічний психічний розлад у вигляді
шизофренії, проста форма з наростаючим
дефектом особистості по
апато-абулічному типу з початком
захворювання у березні-квітні 2007 року
і не може усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними в даний час.
Вираженість змін нервово-психічної
сфери у ОСОБА_6 на період 19 червня 2007
року, 20 грудня 2007 року, 28 березня 2008
року, 20 жовтня 2008 року були такими, що
позбавляли його можливості
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Враховуючи, наведений висновок та те,
що шизотиповий розлад здоров»я ОСОБА_6
зафіксовано з березня-квітня 2007 року
та він продовжується і по теперішній
час, місцевий суд вважав
встановленим,що ОСОБА_6 під час
вчинення правочинів від 21 грудня 2007
року та 31 березня 2008 року також не
усвідомлював значення своїх дій і не
міг керувати ними.

Окрім того, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_6 фактично вчинив ці правочини на
вкрай невигідних для себе умовах , так
як від цього абсолютно нічого не
отримував ні від свого батька, ОСОБА_4.,
ні від банку, і все це було вчинено під
впливом тяжких для нього обставин -
смерті рідної людини, його матері, та
загострення психічної хвороби. За
вказаних обставин, згідно ст. ст. 225, 233
ЦК України, суд дійшов висновку, що
наявні підстави для визнання
оспорюваних правочинів недійсними.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

За змістом ст. 225 ЦК України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила
у момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний
судом недійсним за позовом цієї особи.

В той же час, як вбачається з наявної у
матеріалах справи копії рішення
Решетилівського районного суду
Полтаської області від 29 березня 2011
року, яким ОСОБА_6 визнаний
недієздатним та над ним встановлено
опіку, судом досліджувалися витяги з
історії хвороб ОСОБА_6 за період часу,
починаючи з грудня 2009 року / т. 2 а.с. 269/.

Також питання чи міг ОСОБА_6 на момент
укладення оспорюваних договорів, тобто
21 грудня 2007 року та 31 березня 2008 року,
усвідомлювати значення своїх дій і
керувати ними не було предметом
дослідження судово-психіатричної
експертизи відносно ОСОБА_6 /акт № 905
від 16 листопада 2010 року/, та
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №302 від 12 червня 2013 року,
які до того ж проведені по інших
справах, тому безпідставно були
покладені судом в основу даного
рішення.

Інші докази, які б підтверджували
перебування ОСОБА_6 на момент укладення
оспорюваних ним правочинів у такому
стані, коли він не усвідомлював
значення своїх дій і не міг керувати
ними у матеріалах справи - відсутні. А
відтак, оскільки згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях, підстави
для задоволення зустрічних позовних
вимог ОСОБА_6 - відсутні.

Виходячи з норм ст. 233 ЦК України,
колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 також
не доведено відповідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11,
ч.1 ст. 60 ЦПК України належними доказами
укладення ним вказаних правочинів під
впливом тяжкої для нього обставини і на
вкрай невигідних умовах.

Вирішуючи позовні вимоги ПАТ «ВТБ
Банк» про звернення стягнення на
заставне майно, колегія суддів з
урахуванням вищенаведених обставин та
згідно положень ст. ст. 590, 610, 611 ЦК
України, знаходить вказані вимоги
обґрунтованими.

Разом з тим, в ході апеляційного
розгляду справи встановлено, що на
даний час, згідно інформації Реєстру
прав власності на нерухоме майно за
№26590941, співвласниками іпотечного
майна, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, є інші особи, а саме: ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_7 /т. 4 а.с. 160/. До
вказаних осіб ПАТ «ВТБ Банк» не
заявляло позовних вимог та вони не були
залучені судом першої інстанції до
участі у справі; в свою чергу суд
апеляційної інстанції не наділений
такими процесуальними повноваженнями.

З огляду на викладене, позовні вимоги
ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_6 про звернення
стягнення на заставне майно
задоволенню не підлягають.

Ураховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції відповідно до п.п. 3, 4
ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову як ПАТ
«ВТБ Банк», так і ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309,
ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями до
апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» -
задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 28 липня 2014 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_6 про звернення
стягнення на заставне майно -
відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_6, в інтересах якого діє
опікун ОСОБА_7 до Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» про
визнання недійсними договорів іпотеки
- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: