ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3474/14-ц
провадження № 2/753/2649/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними нотаріальні дії,

встановив:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними нотаріальні дії, свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 1985 року разом з покійними батьками та бабусею проживали у квартирі АДРЕСА_1. У 2004 році помер батько ОСОБА_4. На момент смерті батька у спірній квартирі були зареєстровані дві особи - ОСОБА_2 та її покійний батько. Посилалась, що на момент смерті свого батька ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину - ? спірної квартири. ОСОБА_2 до нотаріальної контори не зверталась і свідоцтво про право на спадщину не отримувала, оскільки вона тяжко хворіла і не ходила та навіть не пам'ятала чи подавала вона заяву до нотаріальної контори про відмову про право на спадщину. Подавши заяву до нотаріальної контори з проханням повідомити чи надавала вона, ОСОБА_2, заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4. Та 24.04.2013 р. отримала відповідь, що таку заяву вона не подавала, а у заяві спадкоємиці ОСОБА_5 зазначено, що інших спадкоємців за законом немає. Яким чином державний нотаріус видав ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину, як на всю квартиру, так і на ? частину будинку не перевіривши коло спадкоємців, невідомо.

В позовних вимогах просила суд, визнати незаконними нотаріальні дії державного нотаріуса ОСОБА_6 нотаріальне посвідчення свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене 10.02.2005 р. на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, зареєстровано в реєстрі за № 2 - 497; свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене 10.02.2005 р. на спадкове майно у вигляді ? частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за АДРЕСА_2

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року змінено відповідача державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. на належного відповідача Головне управління юстиції у м. Києві.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор Дарницького району м. Києва, який представляє інтереси ОСОБА_2 надав пояснення з приводу позовних вимог та в подальшому в судові засідання не з'являвся.

Представник відповідача Головного управління юстиції у м. Києві Ніжинський Андрій Сергійович в судовому засіданні заперечував проти позову, просив застосувати позовну давність та з цих підстав у задоволені позову відмовити.

Вислухавши учасників процесу, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду.

Судом встановлено наступне. 26 жовтня 2004 року відкрита спадкова справа № 971 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4 (батько Позивача) (а.с. 11).

26 жовтня 2004 року до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернулася дружина померлого ОСОБА_5 Іллінична із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 (а.с. 53 зворот).

До Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але відомостей про її відмову від спадщини та фактичне прийняття спадщини у нотаріуса немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 11 січня 2005 року державним нотаріусом 16-ої Київської нотаріальної контори Шапченко М.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_5. Спадкове майно складається з ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд АДРЕСА_2 (а.с. 66 зворот).

10 лютого 2005 року державним нотаріусом 16-ої Київської нотаріальної контори Шапченко М.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_5. Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1 (а.с. 70).

Оскільки до нотаріальної контори ОСОБА_5 надала усі необхідні документи, інші спадкоємці до нотаріальної контори у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не звертались, у нотаріуса не було підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес встановленим цією статтею способом або іншим, що встановленим договором або законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п.п. 4.12 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зроблено до винесення ним рішення. Частино 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог (а.с. 37).

Приписами статті 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, та в судовому засіданні за клопотанням представника позивача було допитано свідка.

Так, свідок ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила суду, що вона є Головою ЖБК «Харчовик 7» з 2000 року. Вона знає сім'ю ОСОБА_5. Склад родини три особи. Довідка ЖБК «Харчовик 7» № 182 від 25.10.2004 р. дійсно видавало ЖБК. Там де підпис начальника це мій підпис, а не підпис ОСОБА_12, оскільки бухгалтер, яка заповнювала дану довідку машинально записала колишнього голову ОСОБА_12 За довідкою приходили вдвох ОСОБА_13 та ОСОБА_14. Довідку брали для переоформлення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріальні дії вчиненні 11.01.2005 р. з позовом Позивач звернулася до суду 24.02.2014 р., отже строк позовної давності сплив. З клопотанням про поновлення позовної давності Позивач не звертався. Посилання Позивача, що про порушення її прав вона дізналася у 2012 році та почалися судові тяганини з приводу квартири, в якій вона проживає під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження враховуючи вимоги ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що строк позовної давності сплив та у задоволені позову з цих підстав слід відмовити.

Враховуючи, що позивач звільнена від судового збору, є інвалідом другої групи, то суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає, що судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.15, 1216, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 58, 59, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними нотаріальні дії - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: