АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/7015/13ц
Провадження № 22-ц-/790/422/14
Головуючий І інстанції:
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Ізмайлова
Г.Н., Пшенічної Л.В.,

при секретарі -
Курносовій К.О.і Литвин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 06 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Житлового-кооперативу «Молот», третя
особа - Харківська міська рада про
визнання незаконним нарахування плати
за житлово-комунальні послуги і
відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 14.05.2013 року звернувся до суду з
позовом до житлового кооперативу
«Молот» про визнання незаконними
нарахування плати за нарахування плати
за житлово-комунальні послуги і
відшкодування моральної шкоди. Позивач
уточнив позовні вимоги і просив
визнати дії відповідача щодо
застосування незаконного тарифу на
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території такими, що
порушують його право не платити за
тарифами, які не узгоджені в
Міськвиконкомі та стягнути з
відповідача на його користь 10000,00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
заподіяної йому цими діями.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилався на те, що будинок АДРЕСА_1 у
місті Харкові, в якому знаходиться його
квартира, належить житловому
кооперативу «Молот».

Сума тарифу ЖК «Молот» за послуги з
утримання прибудинкової території
нараховувалася усупереч вимогам
Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» без
належного погодження в міськвиконкомі.
Як на його думку, у 2009 році сума тарифу
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території складала 45
грн. 03 коп.. Однак, відповідач з лютого
2009 року встановив тариф у розмірі 80
грн. 41 коп., в результаті чого він
переплатив суму 323 грн. 02 коп.

На неодноразові звернення до
керівництва ЖК «Молот» щодо
незаконності встановлених штрафів та
визнання факту переплати ним сум у
належному вирішенні цього питання
відповідачем йому було відмовлено.
Крім того, листи ЖК «Молот» містять
образливі вислови, які нанесли йому
моральну шкоду, розмір якої він оцінив
у 10000 грн.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 06.11.2013 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в
якій просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що були
заявлені сторонами у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, судова колегія приходить до
наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції,
встановивши конкретні обставини у
справі, виходив із того, що позов ОСОБА_2
заявив не до виконавця
житлово-комунальних послуг, яким є
юридична особа - ЖК «Молот», а до голови
його правління, яка лише очолює
виконавчий орган кооперативу та
виконує представницькі функції від
імені кооперативу-суб'єкта
господарювання у відносинах з третіми
особами, і не несе особистої
відповідальності за рішеннями,
прийнятими загальними зборами чи
правлінням кооперативу, у тому числі і
питань, що стосуються встановлення
тарифів з оплати наданих
житлово-комунальних послуг, тобто
позов заявлено до особи, яка є
неналежним відповідачем у цій справі.

Погодитися з висновком суду у повній
мірі не можна, оскільки він не
відповідає фактичним обставинам
справи, що мають значення для справи.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2
вбачається , що саме до житлового
кооперативу «Молот» останній
звертався з позовом, відмітивши хто є
головою кооперативу, та просив визнати
незаконними нарахування плати за
житлово-комунальні послуги за
тарифами, розміри яких відповідачем не
погоджено у міськвиконкомі.

Наявні матеріали справи не містять
достеменних даних, які б
підтверджували висновок суду.

Разом з тим, розглядаючи спір, суд
першої інстанції встановив фактичні
обставини справи та у своєму рішенні
правильно навів, що спірні
правовідносини, які є предметом
розгляду, виникли з приводу
встановлення житловим кооперативом
«Молот» тарифів на оплату
житлово-комунальних послуг з утримання
будинку та прибудинкової території, що
знаходиться в його віданні та на його
обслуговуванні. Однак, ОСОБА_2 не вказав
конкретного періоду нарахування ЖК
«Молот» плати за надані послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території за тарифами, які не були
затверджені органом місцевого
самоврядування, чи в завищеному
розмірі, що свідчило б про порушення
його прав.

З таким висновком суду колегія
погоджується у повному обсязі,
оскільки позивач як суду першої
інстанції так і в апеляційній
інстанції не надав жодного належного
доказу на підтвердження
невідповідності тарифів нарахувань за
житлово-комунальні послуги.

Згідно п.15.1. Статуту житлового
кооперативу «Молот», реєстрацію якого
проведено 06 грудня 2004 року за
№0004421, кооператив надає послуги
(утримання будинку, тощо) за тарифами,
встановленими самостійно, а у випадках,
передбачених законом, за державними
цінами і тарифами.

Відповідно до п 6.1. Статуту вищим
органом управління кооперативу є
загальні збори членів кооперативу. До
компетенції загальних зборів членів
кооперативу належить, у тому числі,
визначення розмірів, порядку
формування та використання фондів
кооперативу. То ж тарифи на послуги, що
надаються мешканцям будинку
встановлюють самі мешканці будинку на
загальних зборах.

Представником відповідача, у
відповідності до положень ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, надано докази, неподання яких
до суду першої інстанції було
зумовлено ти, що справу суд розглядав
за відсутності відповідача.

Вказані докази підтверджують факт
проведення загальних зборів мешканців
будинку АДРЕСА_1 у місті Харкові, на
яких розглядалися питання щодо
визначення розміру квартплати за
квадратний метер загальної площі
квартири.

Відповідно до рішень виконавчого
комітету Харківської міської ради
тарифи на послуги з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій,
які надає ЖК «Молот» (АДРЕСА_1,
погодженні на підставі розрахункових
матеріалів, наданих ЖК «Молот».

Крім того, судовій колегії надано
відповідачем розрахунок
заборгованості ОСОБА_2 мешканця
АДРЕСА_1, із якого вбачається, що на 1
лютого 2014 року існує борг у розмірі 975
грн. 61 коп. по несплаті за надання
комунальних послуг.

Нарахування за період з 15 травня 2007
року проводилися за тарифом 0,75 коп. за 1
кв.м. загальної площі квартири, який
погоджено у міськвиконкомі, а з 28
серпня 2012 року - по 2 грн. за 1 кв.м.
загальної площі квартири за тарифом,
погодженим з міськвиконкомом згідно
рішення виконкому Харківської міської
ради №504 від 22 червня 2012 року.

На обґрунтування доводів позову,
розміру суми, яку на думку позивача він
переплатив, ОСОБА_2 не надав доказів та
не довів обґрунтованості своїх
позовних вимог.

Судова колегія вважає, що за таких
конкретних обставин ОСОБА_2 слід
відмовити у задоволенні позовних вимог
щодо визнання незаконними нарахувань
плати за житлово-комунальні послуги за
недоведеністю тих обставин, на які він
посилався як на підставу своїх вимог.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої діями
відповідача, то вони є похідними від
основного позову і також свого
підтвердження не знайшли.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 5 постанови від 31 березня 1995
р. № 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідально
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чи підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та чим він
при цьому керується, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

З огляду на викладене, рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з підстав, передбачених п. 3
ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням
нового рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити з
інших підстав.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 06 листопада 2013 року -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржене в касаційному
порядку шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -