Справа № 442/5716/14
Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/783/6242/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові без
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 20 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 20 серпня 2014
року вищезазначений позов задоволено
частково.

Суд ухвалив стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в
АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2 в
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій
грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп.
щомісячно, стягнення аліментів
розпочати з 06 серпня 2014 року і
проводити до досягнення дитиною
повноліття.

Суд допустив до негайного виконання
рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави
243, 60 грн. судового збору та відкликав
виконавчий лист, виданий на підставі
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 10.02.2011 року
в справі №2-450/11 про стягнення з ОСОБА_2
аліментів.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції в оскарженому рішенні не
навів жодних доказів того, що він
працевлаштований і має офіційний чи
неофіційний стабільний або мінливий
дохід, або інші обставини, які б
свідчили про те, що він має реальну
можливість сплачувати аліменти в
розмірі 600 грн. щомісячно.

Апелянт стверджує, що він не працює,
доглядає за своєю непрацездатною
(одинокою) матір'ю, утримує свою
наречену, та станом на сьогоднішній
день перебуває на обліку у
Дрогобицькому міському центрі
зайнятості як безробітний.

Апелянт зазначає, що у своєму рішенні
суд не навів жодних доказів, які б
підтверджували підставність
збільшення розміру аліментів від 400
грн. до 600 грн.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про день та час судового
засідання, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованого листа з повісткою про
розгляд справи (а.с.51,52) про причини
неявки суд не повідомили та з
клопотанням про відкладення розгляду
справи не звертались.

За наведених обставин, розгляд справи
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
здійснюється колегією суддів за
відсутності осіб, які не з'явились в
судове засідання та без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.
197 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали
цивільної справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
20.09.2003 року, мають сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає з матір'ю.

Рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 10 лютого 2011 року шлюб між
сторонами розірвано та стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання неповнолітнього
їх сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, по 400 грн.
щомісячно, до повноліття дитини,
починаючи з 05.04.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено
або збільшено за рішення суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги
про збільшення розміру аліментів на
утримання неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, до 600 грн. щомісячно, суд
правильно виходив з того, що на даний
час щомісячний розмір прожиткового
мінімуму для дитини цього віку
становить 1286 грн., а відтак, аліменти в
розмірі 400 грн. щомісячно, які
стягуються з відповідача за рішенням
Дрогобицького міськрайонного суду від
10.02.2011 року, жодним чином не
забезпечують належного матеріального
утримання дитини сторін.

При цьому, суд правильно виходив з того,
що відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а відтак,
виходячи із рівності участі батьків в
утриманні дитини та розміру
прожиткового мінімуму дитини цього
віку, збільшив розмір аліментів, що
належить стягнути з відповідача, до 600
грн. щомісячно.

Доводи апелянта про те, що в нього на
утриманні є наречена та додані ним
05.12.2014 року свідоцтво про його
одруження 20 вересня 214 року та довідка
про його перебування з 22 серпня 2014 року
на обліку в Дрогобицькому міському
центрі зайнятості на висновки суду не
впливають та не можуть бути підставою
для скасування оскарженого рішення від
20 серпня 2014 року, оскільки зазначені
документи не могли бути предметом
розгляду в суді першої інстанції, так
як отримані апелянтом на підтвердження
обставин, що виникли після закінчення
розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

За наведених вище обставин, колегія
суддів доходить висновку, що суд першої
інстанції дав належну оцінку всім
обставинам і доказам у справі в їх
сукупності та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для його скасування відсутні й
апеляційну скаргу на оскаржене рішення
необхідно відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 20 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.