Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

25 грудня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика
Р.В.

при секретарі
Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 19 липня
2001 року він перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в них народився син -
ОСОБА_3, який проживає разом з ним та
знаходиться на його утриманні.
Відповідач, яка проживає окремо, кошти
на утримання дитини не надає, хоча
зобов'язана утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Крім того, під час шлюбу позивач
втратив працездатність та отримав
інвалідність 2-ої групи загального
захворювання, що підтверджується
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1

Відповідно довідки УПФ України в м.
Черкасах Черкаської області від 6
листопада 2014 року, йому, як інваліду 2
групи виплачується пенсія а розмірі 1049
грн. Він, як інвалід 2 групи є особою з
особливими потребами і лише на ліки,
йому щомісячно витрачати 400 грн. на
місяць.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного. Право на
утримання має той з подружжя, який є
непрацездатним, потребує матеріальної
допомоги, за умови, що другий із
подружжя може надавати матеріальну
допомогу. Непрацездатним вважається
той з подружжя, який досяг пенсійного
віку встановленого законом, або є
інвалідом І,ІІ чи ІІІ групи.

Просив суд стягувати з відповідача на
його користь аліменти на утримання
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частки її заробітку щомісячно, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до його повноліття та стягувати з
відповідача на його користь аліменти
на його утримання в розмірі 1/4 частки
його заробітку щомісячно.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
просили задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позов не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного

Як вбачається з свідоцтва про
укладення шлюбу, сторони уклали шлюб 19
липня 2001 року, про що в книзі реєстрації
акті про одруження 19 липня 2001 року
зроблено запис №880.

Згідно свідоцтва про народження
дитини, сторони є батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з довідки КП
«Придніпровська СУБ» Черкаської
міської ради від 7 листопада 2014 року,
ОСОБА_3 проживає разом з батьком в
квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України» при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів передбачено, що за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину, той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі, а
відповідно до ч.2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач
дійсно не утримує свою дитину, яка
знаходиться на утриманні позивача,
тому, відповідно до ст.ст. 180, 182 СК
України, з неї необхідно стягувати
аліменти на його користь на утримання
дитини до досягнення нею повноліття в
розмірі 1/4 частки її заробітку
щомісяця, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України
дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст.
75 СК України право на утримання
(аліменти) має той із подружжя, який є
непрацездатним, потребує матеріальної
допомоги, за умови, що другий із
подружжя може надавати матеріальну
допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК
України непрацездатним вважається той
із подружжя, який досяг пенсійного
віку, встановленого законом, або є
інвалідом I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом (ч. 4 ст. 75 СК
України).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є інвалідом 2 групи загального
захворювання з 13 лютого 2007 року, що
підтверджується пенсійним
посвідченням. Тобто, інвалідність
виникла в період перебування сторін у
шлюбі. Внаслідок серцевого
захворювання позивача, що
підтверджується довідкою КП «Третя
Черкаська міська поліклініка»
останній потребує постійного
лікування.

Згідно довідки № 20173/08 виданої 6
листопада 2014 р. управлінням Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області позивач знаходиться на обліку
в УПФУ в м. Черкаси та отримує пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання інвалідам 2 групи за 2014
рік в розмірі 1049 грн.

Оскільки інвалідність позивача
виникла в період перебування сторін у
шлюбі, останній потребує матеріальної
допомоги в зв'язку з необхідністю
проведення постійного лікування,
відповідач працює, інших утриманців не
має та має можливість надавати
допомогу суд приходить до висновку про
необхідність стягнення з відповідача
на користь позивача аліменти на його
утримання, в розмірі 1/4 частки його
заробітку щомісячно, починаючи з 17
листопада 2014 року і до припинення його
інвалідності.

Вказані обставини сторонами не
оспорюються, ними визнаються. Крім
того, що зазначені обставини сторонами
визнаються, вони підтверджуються
матеріалами справи, їх визнання
відповідачем не суперечить закону та
не порушує права, свободи і інтереси
інших осіб, тому підстав для відмови у
прийнятті визнання відповідачем
позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, суд у відповідності із
ст. 61 ЦПК України, визнає вказані
обставини такими, що не підлягають
доказуванню.

Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України,
рішення про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць,
підлягає обов'язковому негайному
виконанню.

Оскільки позивачку звільнено від
сплати судового збору, його на користь
держави слід стягнути з відповідача.

На підставі наведеного, ст.ст. 75, 180-184 СК
України та керуючись ст.ст. 10, 14, 88, 212, 214,
367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючої в АДРЕСА_2, на користь
ОСОБА_1, проживаючого в АДРЕСА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки його
заробітку щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 17
листопада 2014 року і до його повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючої в АДРЕСА_2, на користь
ОСОБА_1, проживаючого в АДРЕСА_2
аліменти на його утримання, в розмірі 1/4
частки його заробітку щомісячно,
починаючи з 17 листопада 2014 року і до
припинення його інвалідності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено
29 грудня 2014 року.

Головуючий: Р. В. Демчик