РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16871/14-ц

пр. № 2/759/5843/14

24 грудня 2014 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, який діє від свого імені, а також від імені

та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3,

2002р. народження,

3-ті особи: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація,

Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві

державної адміністрації

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом та просила визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 свого сина ОСОБА_2 і свого онука ОСОБА_3, 2002р. народження, обґрунтовуючи позов тим, що 01.03.1968р. її чоловік ОСОБА_4 отримав згідно ордеру в користування кімнату житлоплощею 17,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, а згідно рішення №2612 Виконкому Ленінградської райради депутатів трудящих від 09.12.1974р. за ним в складі сім*ї чотири особи: він, дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_5 і син ОСОБА_2 було закріплено й інші дві кімнати житлоплощею 22,3 кв.м. у вказаній квартирі. В подальшому вулицю АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік - ОСОБА_4 помер. На даний час вона сама проживає в спірній квартирі, а син ОСОБА_2 з неповнолітнім онуком ОСОБА_3, 2002р. народження лише зареєстровані, але в цій квартирі не проживають з січня 2006р., за життя чоловіка вони сплачували квартиру плату і комунальні послуги, але на даний час вона не має такої можливості, оскільки є пенсіонеркою. Де фактично мешкає син із родиною, їй не відомо. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.29 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на відсутність відповідача із сином за місцем реєстрації понад встановлені законом строки, а також пояснив про те, що позивачка не спілкується з відповідачем, їй не відомо місце його фактичного проживання, а онука ОСОБА_3 вона не бачила вже 12 років, ніяких перешкод в проживанні сину та онуку вона не чинила, замки не змінювала, а він залишив спірну квартиру в січні 2006р. добровільно, оскільки переїхав на інше місце проживання зі своєю родиною.

Відповідач ОСОБА_2, який діяв від свого імені, а також від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2002р. народження, в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи за місцем державної реєстрації повідомлявся належним чином, вручити йому судову повістку через житлово-комунальні органи не виявилось за можливе, у зв*язку із відсутністю в квартирі АДРЕСА_1, про що 11.12.2014р. складено акт (а.с. 48).

За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 34, 51), заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки представника суд не повідомила.

Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації просив розглядати справу без представника і постановити рішення на користь дитини (а.с. 55 - лист).

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представників третіх осіб на підставі матеріалів, що є в справі.

Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 01.03.1968р. чоловік позивачки - ОСОБА_4 отримав згідно ордеру в користування кімнату житлоплощею 17,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 4 - копія ордеру), а згідно рішення №2612 Виконкому Ленінградської райради депутатів трудящих від 09.12.1974р. за ним в складі сім*ї чотири особи: він, дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_5 і син ОСОБА_2 було закріплено й інші дві кімнати житлоплощею 22,3 кв.м. у вказаній квартирі (а.с. 5 - копія рішення).

В подальшому вулицю АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - ОСОБА_4 помер (а.с. 10 - копія свідоцтва про смерть).

Як вбачається із довідки по формі №3 від 29.09.2014р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка, відповідач і неповнолітній онук позивачки ОСОБА_3, 2002р. народження (а.с. 6 - копія довідки по формі №3).

В матеріалах справи є акти КП «Рео-5» від 21.01.2014р. (а.с. 7 - копія акту), 18.03.2014р. (а.с. 8 - копія акту), від 25.09.2014р. (а.с. 9 - копія акту), в яких вказано про те, що з січня 2006р. по теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 і його син ОСОБА_3 не з*являються та не проживають.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала суду про те, що є сусідкою сім*ї ОСОБА_3, оскільки вже 47 років мешкає в квартирі АДРЕСА_5. З початку в квартирі АДРЕСА_1 жили подружжя: ОСОБА_1 і ОСОБА_10, а також їх діти ОСОБА_5 і ОСОБА_2. ОСОБА_2 одружився на ОСОБА_13 і в 2002р. у них народився син ОСОБА_3, які усі проживали в квартирі АДРЕСА_1. Приблизно в січні 2006р. син ОСОБА_1 ОСОБА_2 із своєю сім*єю: дружиною ОСОБА_13 і сином ОСОБА_3 виїхали з квартири батьків і з цього часу жодного разу їх в квартирі АДРЕСА_1 вона, свідок, не бачила. З ОСОБА_1 спілкується, вона їй, свідкові, розповідала, що не знає, де мешкає син з родиною, а онука не бачила вже більше 12 років. Квартиру утримував чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_10, але в січні 2014р. він помер і ОСОБА_1 скаржилась, що не має коштів на оплату квартирної плати.

Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано.

Згідно частини 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно частини 2 - якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які свідчать про добровільне залишення відповідачем зі своїм сином спірної житлової площі, відсутність поважних причин їх не проживання за місцем державної реєстрації понад встановлені законом строки, що свідчить про втрату ними права користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 191 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 169 ч.4, 212-215, 223-228 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

ОСОБА_2, 1974р. народження і неповнолітнього ОСОБА_3, 2002р. народення визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено іншими учасниками процесу до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: