САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 2-89/12
Провадження №2-др/726/8/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014
м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у
складі: головуючого судді Байцар Л. В.
при секретарі Житарь С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці заяву ОСОБА_1
про стягнення судових витрат по справі
за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на майно, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Садгірського районного суду м.
Чернівці від 18 жовтня 2012 року цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на майно залишено
без розгляду на підставі заяви
представника банку.

Із матеріалів справи вбачається, що
ухвалою суду від 05 березня 2012 року по
справі була призначена судова
бухгалтерська експертиза, за
проведення якої відповідачем по справі
було сплачено СП «Західно-Українському
Експертно-Консультативному Центру»
згідно рахунку №95 від 15.06.2012 року 2685,00
грн. та 24,17 грн. за послуги банку.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судовому
засіданні просив стягнути з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на його користь 2685,00 грн. в
рахунок понесених ним витрат на
проведення судової бухгалтерської
експертизи та 24,17 грн. за послуги банку.

Представник позивача по справі ОСОБА_2
в судовому засіданні заперечувала
проти задоволення заяви, вважає що
заява не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача та вивчивши
матеріали справи, вважає, що по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1 про
звернення стягнення слід ухвалою суду
вирішити питання компенсації судових
витрат.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать витрати
пов'язані із проведенням судових
експертиз.

Пленум Верховного суду України в своїй
Постанові від 12.06.2009 N 2 Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції у пункті 12
зазначив, що у тому разі коли питання
про судові витрати не було вирішено при
ухвалені рішення, суд, що його ухвалив,
вирішує це питання відповідно до
пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухваленням
додаткового рішення. У зв»язку з цим
питання про судові витрати не можуть
вирішуватись іншим судом або шляхом
пред»явлення іншого позову в іншій
справі.

У відповідності до ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення.

Оскільки по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
майно не виносилося рішення, суд вважає
застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч.8 ст 8 ЦПК України якщо
спірні відносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого – суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України у
разі залишення заяви без розгляду
відповідач має право заявити вимоги
про компенсацію здійснених ним витрат,
пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача.

Таким чином, у разі залишення заяви без
розгляду (відповідно до ст. 207 ЦПК)
відповідач має право заявити вимоги
про компенсацію здійснених ним витрат,
пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача. Оскільки сторони за ч. 3 ст. 27
ЦПК зобов'язані добросовісно
користуватися своїми процесуальними
правами, такий обов'язок
забезпечується положенням закону про
компенсацію здійснених ним витрат,
пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача.

Суд, вирішуючи питання про стягнення
компенсації понесених судових витрат
на підставі ч. 3 ст. 89 ЦПК України,
аналізуючи обґрунтованість дій
позивача по відкриттю провадження у
справі, вважає, що залишення позову без
розгляду за ініціативою позивача
вказує на небажання ним ухвалення
судом рішення по суті позову та
свідчить про необґрунтованість дій
позивача і, відповідно, тягне за собою
відшкодування понесених відповідачем
судових витрат.

Матеріалами, доданими до заяви, а саме:
листом СП «Західно-Українського
Експертно-Консультативного Центру»
від 15.06.2012 року № 252, рахунком № 95 від
15.06.2012 року, квітанцією про оплату
експертизи № 6943 на 2685
гривень, квітанцією про оплату
банківських послуг на суму 24 грн 17 коп.
обґрунтована заява відповідача про
компенсацію витрат, пов»язаних з
розглядом справи.

Таким чином на підставі аналогії
закону, суд приходить до висновку, що по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1 про
звернення стягнення додатковою
ухвалою слід стягнути з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2685,00
грн. в рахунок понесених витрат на
проведенням судової бухгалтерської
експертизи та 24,17 грн. за послуги банку.

Керуючись ст. 8, ст. 220 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ :

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_1 2685,00 грн. в рахунок
понесених витрат на проведенням
судової бухгалтерської експертизи та
24,17 грн. за послуги банку.

Ухвала суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернівецької
області через Садгірський районний суд
м. Чернівці, шляхом подачі в п»ятидений
строк з дня винесення ухвали суду
апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_3