Справа № 610/4151/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року Балаклійський районний
суд Харківської області у складі
головуючого судді Соколової К.А., при
секретарі Матюшенко І.А., за участю
представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Балаклія Харківської
області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИВ:

15.10.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення суми заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
своїх позовних вимог зазначило, що
09.10.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №HAL2NN00000011.
Відповідно до кредитного договору
Відповідач 09.10.2008 року отримав кредит у
розмірі 17000,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Свої зобов'язання Банк
виконав цілком і в обумовлений у
договорі термін. Відповідач свої
зобов'язання належним чином не виконує,
у зв'язку з чим станом на 29.09.2014 року
заборгованість складає 80628,42 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явилась, але надала до
суду заяву в якій підтримує свої
позовні вимоги, просить справу
розглядати без її участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
зазначила що дійсно між ОСОБА_2 та ПАТ
КБ «ПриватБанк» було укладено договір
№ HAL2NN00000011 від 09.10.2008 року, відповідно до
якого ОСОБА_2 отримав 17000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36,00% на рік на суму
заборгованості за кредитом.

Крім того зазначила, що судовим наказом
від 23.09.2009 року, виданим Балаклійським
районним судом з ОСОБА_2 було стягнуто
заборгованість за кредитним договором
в сумі 22577,87 грн. У зв'язку з тим, що
боржник не виконав свої зобов'язання за
судовим наказом від 23 вересня 2009 року в
добровільному порядку, а стягнення
боргу відбувалося в порядку
передбаченому Законом України «Про
виконавче провадження», позивач мав
право звернутись до суду з позовом про
стягнення неустойки (пені). Але
відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Представник
відповідача просила суд застосувати до
позовної заяви строк позовної
давності, про що було зазначено в
письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, враховуючи думку
представника позивача, дослідивши
надані сторонами докази по справі суд
дійшов висновку що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити,
виходячи з наступного:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що 09.10.2008 року між
позивачем та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №HAL2NN00000011.
Відповідно до кредитного договору
Відповідач 09.10.2008 року отримав кредит у
розмірі 17000,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Терміном до 07 жовтня 2011
року.(а.с.6,7).

23 вересня 2009 року Балаклійським
районним судом Харківської області
було видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
договором кредиту в сумі 22577,87 грн.
(а.с.32)

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства.

27.01.2010 року головним державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання судового наказу №2-н-541 від
23.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу
в сумі 22734,86 грн.(а.с.33)

15.06.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу №2-н-541 від
23.09.2009 року про стягнення боргу в сумі
22734,86 грн. з ОСОБА_2 у зв'язку з повним
виконанням вимог виконавчого
документа.(а.с.34)

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У зв'язку з тим, що боржник не виконав
свої зобов'язання за судовим наказом
від 23 вересня 2009 року в добровільному
порядку, а стягнення боргу відбувалося
в порядку передбаченому Законом
України «Про виконавче провадження»,
позивач має право звернутись до суду з
позовом про стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язанням, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання.

Згідно зі ст.257, ч.2 ст.258 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги. До вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) встановлена
спеціальна позовна давність в один рік.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 10.11.2011 року №15 - рп/2011
року, кредитодавцю забороняється
вимагати повернення кредиту, строк
давності якого сплинув.

Оскільки відповідачем було заявлено
вимогу про застосування до спірних
правовідносин позовної давності,
позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» не
можуть бути задоволені, а тому суд
відмовляє в задоволенні позову в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.256-258, 261, 267, 526, 530, 629, 1054 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Балаклійський районний суд
Харківської області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ